Справа № 466/8761/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„24" березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді
Кавацюка В.І.

при секретарі Шутяк
З.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
повнолітню дитину,

у с т а н о
в и в:

14 листопада 2013 року ОСОБА_1 пред'явила
в суд позов до ОСОБА_2, в якому просить
стягнути з ОСОБА_2 в її користь аліменти
в розмірі 850 грн. на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня
пред»явлення позову до закінчення
навчання у Львівській
загальноосвітній школі І-ІІІ ступеня
№82, тобто до 15 червня 2015 року.

В позовній заяві зазначала, що з
відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі з 05 березня 1994
року. У шлюбі у них народився син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Їхній шлюб з
відповідачем розірвано 06 листопада 1996
року, актовий запис №162. Дитина
знаходиться на її вихованні та
утриманні. Постановою Шевченківського
районного суду м.Львова від 17 грудня 1997
року з відповідача вирішено стягувати
аліменти в її користь на утримання сина
ОСОБА_3 в розмірі 14 частини із всіх
видів заробітку, але не менше 25%
мінімального заробітку, починаючи з 04
грудня 1997 року до досягнення сином
повноліття. Син досяг повноліття
ІНФОРМАЦІЯ_6 і стягнення аліментів на
його утримання припинено. В даний час
син ОСОБА_3 навчається в 10 «а» класі
Львівської загальноосвітньої школи І -
ІІІ ступеня №82, знаходиться на її
утриманні та вихованні і потребує
лікування, оскільки хворіє на ДЦП.
Угоди про добровільну сплату коштів на
утримання сина між нею та відповідачем
не досягнуто. Місце праці відповідача
невідоме.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала,
покликаючись на вказані у позовній
заяві обставини. Пояснила, що
відповідач сплачував аліменти на
утримання сина до досягнення ними
повноліття. В добровільному порядку
відповідач їй жодних коштів на
утримання сина не надає. Крім того має
заборгованість по сплаті аліментів на
сина. У зв»язку з навчанням сина вона
змушена нести додаткові матеріальні
витрати на харчування, вбрання,
придбання підручників та
канцелярських товарів, організацію
відпочинку, ін. Просить позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти позову заперечив.
Пояснив, що створив іншу сім»ю, де в
нього народилось двоє дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3,
які теж потребують матеріальної
допомоги. Він не працює з 1992 року,
перебуває в скрутному матеріальному
становищі, тому не спроможний
сплачувати аліменти у зв»язку з
навчанням сина. Крім того, у нього на
утриманні також перебуває його батько
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. Просить у позові
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, покази
свідка ОСОБА_6, дослідивши зібрані по
справі докази, з"ясувавши дійсні
обставини справи, суд дійшов висновку,
що в позові слід відмовити з таких
мотивів.

Згідно ст.199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв"язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов"язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, якщо вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що сторони є
колишнім подружжям, шлюб між ними
розірвано 06 листопада 1996 року. Вони
мають спільну дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони проживають окремо. Син ОСОБА_3,
навчається в 10 «а» класі Львівської
загальноосвітньої школи І - ІІІ ступеня
№82.

Відповідач не працює, знаходиться у
скрутному матеріальному становищі.
Він сплачував призначені судом
аліменти в користь позивачки на
утримання сина ОСОБА_3 до 1999 року та
частково почав сплачувати у 2008 році, до
його повноліття. Заборгованість по
сплаті аліментів на утримання сина
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 становить 42 714, 33
грн., згідно розрахунку державного
виконавця. (а.с.28)

Згідно акту №58 від 21 листопада 2013
року ЛКП «Тополя-406», ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований та
проживає по АДРЕСА_1 та здійснює догляд
за своїм батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4
(а.с.24).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні 24
березня 2014 року зазначила, що у 2004 році
вона працювала касиром в ТзОВ
«Ігротек» та кілька разів бачила, як
відповідач ОСОБА_2 заходив туди та грав
на гральних автоматах.

Відповідач ОСОБА_2 заперечує проти
стягнення з нього аліментів на
повнолітнього сина ОСОБА_3 І суд вважає,
що правових підстав для стягнення з
нього таких аліментів немає.
Відповідач одружений втретє, має на
утриманні двох малолітніх дітей, не
працює. З наданих відповідачем
документів вбачається, що він має
заборгованість по аліментах на сина
ОСОБА_3

Суд вважає, що відповідач не має
можливості надавати матеріальну
допомогу повнолітньому сину.

Відтак, оцінюючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що підстав для задоволення
позову немає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, ст. ст. 182, 198, 199 Сімейного
Кодексу України, суд, -

в и р і
ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на повнолітню
дитину - відмовити у зв»язку з його
необґрунтованістю.

Рішення може бути повністю або
часткова оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з моменту його проголошення через
Шевченківський районний суд м.Львова.

Суддя: В. І. Кавацюк