АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/523/14
Головуючий 1-ї інстанції - Сенаторов В.М.
Справа №640/7687/13-ц
Доповідач - Довгаль А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Коровіна
С.Г.,

при секретарях - Щегельському Д.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові в приміщенні
суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Київського районного суду м.
Харкова від 08 листопада 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, в якому
просила розірвати шлюб, укладений між
нею та ОСОБА_2, зареєстрований
21.11.2009року в Ленінському відділу
реєстрації актів цивільного стану
Харківського міського управління
юстиції, актовий запис № 473.

Заявлені вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що
спільне життя з відповідачем не
склалося внаслідок різних поглядів на
сімейне життя. З цього приводу між ними
постійно виникали конфлікти та
суперечки, в тому числі із-за небажання
відповідача мати спільних дітей.
Шлюбно-сімейні відносини вони
припинили ще у листопаді 2011року і з
цього часу спільне господарство не
ведуть. З літа 2012 року вони проживають
окремо, подальше збереження родини
вона вважає неможливим і таким, що
суперечить її інтересам. Оскільки
відповідач відмовляється оформити
розірвання шлюбу в органах РАЦС, тому
вона вимушена звернутися до суду з
даним позовом.

У травні 2013 року ОСОБА_2 також звернувся
до суду до ОСОБА_1 з аналогічним
позовом, який у подальшому
неодноразово уточнював. У своєму
позові зазначає, що між подружжям
дійсно виникали непорозуміння
стосовно того, що його мати хворіє, у
зв'язку з чим потребує матеріальної
допомоги та стороннього догляду. З
травня 2012 року він вимушений збільшити
матеріальну допомогу на утримання
матері, в тому числі залишатися
доглядати її вночі. Жінка відмовилась
допомагати йому доглядати матір,
неодноразово висловлювала свої
претензії щодо витрат ним грошових
коштів на утримання матері. У квітні 2013
року відповідач пішла від нього, стала
жити однією сім'єю з іншим чоловіком. З
цього часу спільне господарство вони
не ведуть, шлюбні відносини фактично є
припиненими, подальше збереження шлюбу
також вважає неможливим.

Ухвалою Київського районного суду м.
Харкова від 13.09.2013року вказані позовні
заяви, справи по яким були заведені по
різним провадженням, об'єднано в одне
провадження за №640/7687/13-ц.

У судовому засіданні суду першої
інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявлені
вимоги підтримали, з підстав наведених
кожним у своїх позовних заявах.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 08 листопада 2013 року позов
ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., зареєстрований
Ленінським відділом реєстрації актів
цивільного стану Харківського
міського управління юстиції 21.11.2009року,
актовий запис №473. Після розірвання
шлюбу ОСОБА_1 залишено прізвище -
«ОСОБА_1».

Додатковим рішенням Київського
районного суду м. Харкова від 26 лютого
2014 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Розірвано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., зареєстрований
Ленінським відділом реєстрації актів
цивільного стану Харківського
міського управління юстиції 21.11.2009року,
актовий запис №473. Після розірвання
шлюбу ОСОБА_1 залишено прізвище -
«ОСОБА_1».

В апеляційній скарзі, яка подана ОСОБА_1
на рішення суду від 08.11.2013року, вона
просила скасувати це рішення та
ухвалити у справі нове, яким
задовольнити її позов, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права. Зокрема, апелянт
вказувала на те, що суд фактично не
встановив і не відобразив у своєму
рішенні час та причини припинення між
ними шлюбних відносин, оскільки в її
позові та у позові ОСОБА_2 вказані різні
причини розпаду сім'ї та час припинення
шлюбних відносин.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи, наведені в
апеляційній скарзі, колегія суддів
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що сторони перебували
у зареєстрованому шлюбі з 21 листопада
2009 року. Шлюб був зареєстрований у
Ленінському відділу реєстрації актів
цивільного стану Харківського
міського управління юстиції, про що
зроблено актовий запис №473.

Дітей від шлюбу сторони не мають.

Розпад сім'ї стався внаслідок виниклих
між сторонами непорозумінь з приводу
прав та обов'язків кожного із них у
шлюбі, різних поглядів на сімейне
життя, втрати любові та поваги один до
одного. Все це привело до припинення
між ними шлюбних відносин та стосунків,
до окремого проживання та зупинення
ведення спільного домашнього
господарства.

Сторони не бажали примирення,
посилаючись на те, що існуючи між ними
протиріччя не можливо усунути.

За таких обставин, з урахуванням
положень ст.112 СК України, суд дійшов
обґрунтованого висновку про
необхідність розірвання даного шлюбу,
оскільки подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить
їх інтересам.

Що стосується твердження ОСОБА_1 про
його не бажання залишити своє прізвище
колишній дружині після розірвання між
ними шлюбу, то вони не ґрунтуються на
вимогах закону.

Так, ст.113 СК України визначено, що
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, вирішення питання про те, яким
прізвищем іменуватися після
розірвання шлюбу - шлюбним чи
дошлюбним, є виключним правом того, хто
у зв'язку із шлюбом змінив своє
прізвище.

Оскільки доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються, висновків суду
не спростовують, колегія суддів не
вбачає підстав для зміни або
скасування оскаржуваного рішення.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись
ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 08 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -