Справа №2/714/83/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2014 р.
Герцаївський районний суд
Чернівецької області в складі:

головуючого-судді: Костишин
Н.Я.

при секретарі: Конецькій Д.Г.

за участі: позивачки ОСОБА_1,
представника відповідачки ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Лунківської
сільської ради Герцаївського району
Чернівецької області, треті особи без
самостійних вимог на стороні
відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_4 про визнання права
власності на будівельні матеріали в
порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
вищезазначеним позовом.

Посилається на те, що в 1986 році її
батьками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснено
будівництво житлового будинку на
земельній ділянці виділеній для
будівництва. Житловий будинок був
побудований без належного дозволу і
належно затвердженого проекту, тобто
самовільно. ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її
батько ОСОБА_9, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла її мати ОСОБА_10, залишивши
після смерті заповіт, яким все своє
майно заповіла їй, ОСОБА_1 При зверненні
до нотаріальної контори для прийняття
спадщини їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на житловий будинок у зв'язку
з тим, що нею не надано
правовстановлюючих документів, які
підтверджують право власності
спадкодавця на зазначене нерухоме
майно.

Просила визнати за нею право власності
на будівельні матеріали, які були
використані в процесі будівництва
житлового будинку літ.«А»,
господарських будівель та споруд -
сараїв літ.«Б,Г,Є,К,Л,М», літніх кухонь
літ.«В,Е», гаражу літ.«Д», убиральні
літ.«Ж», колодязю №1, воріт №2, огорожі
№3,4, що розташовані по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_10

Позивачка у судовому засіданні
заявлені позовні вимоги підтримала,
посилалась на обставини, викладені в
позовній заяві, просила позовні вимоги
задовольнити.

Представник Лунківської сільської
ради Лупу Д.Д. в судовому засіданні
позов не визнав, посилаючись на те, що
сільська рада не має жодного
відношення до спадкового майна, а тому
є неналежним відповідачем по справі.

Представник відповідачки ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не
визнав та пояснив, що ОСОБА_2 є донькою
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9 та
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_10 Вона
з дня свого народження та по
сьогоднішній день проживає в даному
будинковолодінні. В 1983 році вона
одружилася із ОСОБА_4, який також почав
проживати в даному будинку. Після
створення ними сім'ї в 1983 році на місці
старих будівель вони почали будувати
новий житловий будинок. Будівництво
велося переважно за кошти молодої сім'ї
ОСОБА_4. Батьки допомагали їм з
будівництвом в силу своїх можливостей,
так як на той час вони отримували лише
незначні пенсії. Зазначив, що позивачка
не надала суду доказів того, що
будівельні матеріали використані при
будівництві житлового будинку і
господарських будівель належали
батькам - подружжю ОСОБА_3, чи
придбавалися ними. Просив в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа без самостійних вимог на
стороні відповідачів ОСОБА_4 в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог та пояснив,
що будівництвом житлового будинку
займався він зі своєю дружиною ОСОБА_2,
у будівництво вкладали власні кошти, а
батьки на будівництво кошти не
витрачати. Вважає, що слід відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Треті особи без самостійних вимог на
стороні відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не
з'явилися та не повідомили суд про
причини неявки, тому суд вважає, що
розгляд справи слід провести у їх
відсутності.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши надані сторонами
докази, вважає встановленими наступні
обставини справи та відповідні їм
правовідносини.

З матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що житловий будинок
з належними до нього господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1
побудовано на земельній ділянці, яка
передана була у власність ОСОБА_9 09.12.2002
року. Житловий будинок побудовано у 1986
році, господарські будівлі та споруди -
1983-2005 роках. Будівництвом будинку
займалося подружжя ОСОБА_3 разом зі
своєю донькою та її чоловіком ОСОБА_2 і
ОСОБА_4

Дане господарство відносилося до
категорії робочого двору, а тому право
власності на спірний будинок набули би
лише ОСОБА_9, як голова господарства, та
ОСОБА_10, як другий з подружжя. Належно
оформленого дозволу та проекту на
будівництво будинку подружжя ОСОБА_3 не
мало.

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Будівництво вищезгаданого житлового
будинку з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами
здійснено без належного дозволу і
належно затвердженого проекту, тобто
дане будівництво є самочинним
будівництвом у розумінні ч.1 ст.376 ЦК
України. Дані обставини відповідно до
положень ч.3 ст.61 ЦПК України не
підлягають доказуванню, оскільки
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили (рішення Герцаївського районного
суду від 30.07.2012 року, залишеним в силі
ухвалою апеляційного суду від 26.09.2012
року).

Право власності на самочинно збудовані
житлові будинки, інше нерухоме майно не
набувають як особи, які здійснили це
будівництво, так і їхні спадкоємці.

Відповідно до роз'яснень, викладених в
пункті 7 постанови Пленуму Верховного
суду України від 30.05.2008 року №7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» якщо спадкодавцем було
здійснене самочинне будівництво, до
спадщини переходить право власності на
будівельні матеріали, обладнання, тощо,
які були використані в процесі цього
будівництва.

Таким чином, після смерті ОСОБА_9
відкрилася спадщина, в т.ч. і на
будівельні матеріали, які були
використані в процесі будівництва
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, що розташовані по
АДРЕСА_1.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом.

Право на спадкування мають особи,
визначені в заповіті, а у випадку
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від неї, право на спадкування
одержують спадкоємці за законом (ст.1223
ЦК України).

ОСОБА_9 заповіту не залишив.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України,
він не заявив про відмову від неї.

Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_10 після смерті
ОСОБА_9 залишилися проживати в
побудованому будинку, то вважаються
такими, що вчасно прийняли спадщину.

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_9 до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини не зверталися.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_2 набула
право власності на ? частину
будівельних матеріалів, які були
використані в процесі будівництва
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, що розташовані по
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті батька ОСОБА_9

Згідно ст.22 КпШС України, який діяв на
момент виникнення правовідносин, майно
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном. Відповідно до ст.28 КпШтС
України в разі поділу майна, яке є
спільною сумісною власністю подружжя,
їх частки визначаються рівними.

ОСОБА_10, як другий з подружжя, набула
право власності на ? частину спірних
будівельних матеріалів, а також після
смерті ОСОБА_9 успадкувала в порядку
ст.1268 ЦК України ? частину спірних
будівельних матеріалів.

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Ще за життя - 18.11.2009 року, ОСОБА_10
розпорядилася своїм майном, заповівши
його ОСОБА_1

Частинами 1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК
передбачено, що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини. Для
прийняття спадщини встановлюється
строк шість місяців, який починається з
часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1 у встановлений законом
шестимісячний строк звернулася до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_10, отже вважається такою, що
прийняла спадщину.

ОСОБА_6, як спадкоємець, що має право на
обов'язкову частку у спадщині після
смерті ОСОБА_10, до нотаріальної контори
із заявою про прийняття спадщини не
зверталася - спадщину не прийняла.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що ОСОБА_1 набула права власності на ?
частини будівельних матеріалів, які
були використані в процесі будівництва
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, що розташовані по
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_10

З урахуванням наведеного, позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

За таких обставин з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 підлягають стягненню
пропорційно до задоволених позовних
вимог 861,60 грн. судового збору.

Згідно з ч.ч.1,2 статті 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах» (далі -
Закону) передбачено, що розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується стороні,
на користь якої ухвалено судове
рішення, іншою стороною, не може
перевищувати 40% встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза
судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні.

Судом встановлено, що 05.03.2014 року між
відповідачкою ОСОБА_2 і адвокатом
ОСОБА_3 укладено угоду про надання
юридичних послуг, згідно якої
виконавець зобов'язувався надати
правову допомогу замовнику в цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до сільської
ради та третіх осіб про визнання права
на будівельні матеріали в порядку
спадкування. Розмір оплати за
ознайомлення з матеріалами цивільної
справи, підготовку, складення та подачу
заперечення на позов визначено в сумі
800 грн.

Однак представником відповідачки -
ОСОБА_3 не надано розрахунку скільки
часу ним було витрачено на надання
такої допомоги, а тому визначити розмір
компенсації витрат за надану правову
допомогу неможливо відповідно до вимог
Закону. Крім того останнім не надано
даних чи дійсно ОСОБА_2 було здійснено
оплату послуг адвоката, оскільки витяг
із журналу реєстрації угод про надання
юридичних послуг, не є документом, який
підтверджує їх оплату.

Тому суд вважає, що у стягненні з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 судових витрат,
пов'язаних з оплатою правової допомоги
адвоката, пропорційно до тієї частини
позовних вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено, необхідно
відмовити.

На підставі ст.ст.22, 28 Кодексу про шлюб
та сім'ю України, ст.ст.376, 1217, 1218, 1220 - 1223,
1226, 1261, 1267, 1268-1270 Цивільного кодексу
України та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 61, 208,
209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на ? частин будівельних матеріалів, які
було використано в процесі будівництва
житлового будинку літ.«А» загальною
площею 85,80 кв.м, у тому числі житловою
59,80 кв.м, господарських будівель та
споруд: сараїв літ.«Б,Г,Є,К,Л,М», літніх
кухонь літ.«В,Е», гаражу літ.«Д»,
убиральні літ.«Ж», колодязю №1, воріт
№2, огорожі №3,4, які розташовані по
АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 861,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області шляхом
подачі через Герцаївський районний суд
в 10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10-ти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя