АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/812/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 2010/5750/12
Доповідач - Коростійова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 березня 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - Коростійової
В.І.,

суддів: - Ізмайлової Г.Н.,
Гуцал Л.В.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення
Дергачівського районного суду
Харківської області від 22 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_5, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 про визнання договору
міни недійсним, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_3
звернулася до суду із вказаним позовом.

Просила визнати недійсним
договір міни 53/100 частин житлового
будинку АДРЕСА_1, укладений з ОСОБА_5,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, зареєстрований у
реєстрі №1778.

В обґрунтування позову
посилалась на те, що за умовами
оспорюваного договору вона обміняла
належну їй частину житлового будинку
на картину «Райський сад» художника
Робертсона, вартістю 830 грн. з доплатою
на суму, еквівалентну 5146,25 доларів США.

Насправді ні картини, ні грошей за
вказаним договором вона не отримувала.

Договір вона не читала.
Підписуючи його, помилково вважала, що
підписує договір застави за одержані у
борг кошти.

Відповідач навмисно ввів її в
оману, замовчуючи той факт, що вона
насправді укладає договір міни, а не
договір застави.

Вона не могла віддати своє житло,
реальна вартість якого 250000 грн., у якому
вона зареєстрована і у якому мешкають
її мати і брат з родиною.

Посилаючись на вказані обставини
та ст.ст. 229, 230 ЦК України, просила позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5,в особі свого
представника, проти позову
заперечував, посилаючись на його
безпідставність.

Третя особа - приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 пояснила, що договір міни
між сторонами вона посвідчила з
додержанням закону.

Рішенням Дергачівського
районного суду міста Харкова від 22
листопада 2013 року ОСОБА_3 у позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просе рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове, яким позов ОСОБА_3 задовольнити.
При цьому посилається на: неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Інші особи, які беруть участь у
справі, рішення суду не оскаржили,
письмових заперечень на апеляційну
скаргу не подали.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість судового рішення
відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України - у
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Відмовляючи ОСОБА_3 у позові, суд
першої інстанції виходив із того, що
ОСОБА_3 не надала доказів того, що вона
не мала волевиявлення на укладання
договору міни, що ОСОБА_5 навмисно ввів
її в оману і що вона, вчиняючи правочин,
помилялась щодо обставин, які мають
істотне значення.

Судова колегія з таким висновком
погоджується, оскільки він відповідає
обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 була
власником 53/100 частин житлового будинку
з надвірними будівлями АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування від 25
вересня 2003 року (а.с.29-30).

Встановлено також, що 12 червня 2012
року за договором міни ОСОБА_3 передала
у власність ОСОБА_5 53/100 частин
житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 в обмін на витвір
образотворчого мистецтва - картину
«Райський сад», виконану автором
Робертсоном у 2012 році. Обмін зроблено з
доплатою на суму еквівалентну 5146,25
доларів США, що є 41170 грн.

Договір міни посвідчений 12 червня
2012 року приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за №1778 (а.с.29).

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.715 ЦК
України за договором міни (бартеру)
кожна із сторін зобов'язується
передати другій стороні у власність
один товар в обмін на інший товар. Кожна
із сторін договору міни є продавцем
того товару, який він передає в обмін,
і покупцем товару, який він одержує
взамін. Договором може бути
встановлена доплата за товар більшої
вартості, що обмінюється на товар
меншої вартості. Право власності на
обмінювані товари переходить до сторін
одночасно після виконання зобов'язань
щодо передання майна обома сторонами,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

ОСОБА_3 оспорює договір міни з
підстав, передбачених ст.ст. 229, 230 ЦК
України.

Відповідно до ч. 1 ст.229 ЦК України
якщо особа, яка вчинила правочин,
помилилася щодо обставин, які мають
істотне значення, такий правочин може
бути

визнаний судом недійсним. Істотне
значення має помилка щодо природи
правочину, прав та обов'язків сторін,
таких властивостей і якостей речі, які
значно знижують її цінність або
можливість використання за цільовим
призначенням. Помилка щодо мотивів
правочину не має істотного значення,
крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.230 ЦК України якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
(частина перша

статті 229 цього Кодексу), такий
правочин визнається судом недійсним.
Обман має місце, якщо сторона
заперечує наявність обставин, які
можуть перешкодити вчиненню правочину,
або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до роз'яснень, що
містяться у п.19 постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 6
листопада 2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», правочин,
вчинений під впливом помилки і обману є
оспорюваним. Обставини, щодо яких
помилилася сторона правочину (стаття 229
ЦК), мають існувати саме на момент
вчинення правочину. Особа на
підтвердження своїх вимог про
визнання правочину недійсним повинна
довести, що така помилка дійсно мала
місце, а також що вона має істотне
значення. Не є помилкою щодо якості
речі неможливість її використання або
виникнення труднощів у її
використанні, що сталося після
виконання хоча б однією зі сторін
зобов'язань, які виникли з правочину, і
не пов'язане з поведінкою іншої сторони
правочину. Не має правового значення
помилка щодо розрахунку одержання
користі від вчиненого правочину.
Помилка внаслідок власного
недбальства, незнання закону чи
неправильного його тлумачення однією
зі сторін не є підставою для визнання
правочину недійсним.

ОСОБА_3 не надала суду доказів, що,
укладаючи договір міни, вона
помилялась щодо природи правочину,
прав і обов'язків сторін.

Із тексту оспорюваного договору
вбачається, що сторони укладаючи
договір міни, діють свідомо і
добровільно, на власний розсуд, без
будь-якого примусу, як фізичного, так і
психічного, бажаючи реального настання
правових наслідків.

Приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_6 у
своїх письмових поясненнях та у суді
першої інстанції пояснила, що при
посвідченні договору міни вона
перевірила обсяг цивільної
дієздатності та правоздатності сторін,
встановила дійсний намір правочину.

ОСОБА_3 підтвердила, що вона має
намір обміняти належну їй частину
житлового будинку на квартиру з
доплатою. При цьому ОСОБА_3 розуміла
значення своїх дій і діяла без всякого
примусу. Текст договору вона прочитала
вслух і залишила свій кабінет для
розрахунку сторін. Після розрахунку
ОСОБА_3 підтвердила, що всі гроші та
картину вона отримала.

Після цього сторони підписали
договір.

Волевиявлення ОСОБА_3 було
вільним і спрямованим саме на
укладення договору міни (а.с.26-27).

Не надала ОСОБА_3 і доказів того,
що ОСОБА_5 навмисно ввів її в оману щодо
обставин, які вплинули на вчинення
правочину.

З огляду на наведене, суд
підставно відмовив ОСОБА_3 у позові.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Посилання в апеляційній скарзі на
те, що суд допитав свідка ОСОБА_7,
викликану за клопотанням представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 без присутності ОСОБА_4,
який до суду не з'явився, на висновки
суду не вплинуло, оскільки ОСОБА_7 при
укладенні оспорюваного договору
присутня не була і обставин, за яких він
був укладений, не знає.

Посилання на відсутність
предмету договору міна - картини
«Райський сад» спростовується
нотаріально посвідченим договором
міни, у якому зазначено, що передача
майна і грошей відбулася.

Цей факт підтвердила і нотаріус
ОСОБА_6

Посилання в апеляційній скарзі на
те, що оспорюваний договір міни було
вчинено ОСОБА_3 під впливом тяжкої
обставини і на вкрай невигідних для неї
умовах знаходяться за межами
пред'явленого позову.

ОСОБА_3 позову про визнання
договору міни недійсним з підстав,
передбачених ст..233 ЦПК України не
заявляла і не позбавлена такої
можливості.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Інші доводи апеляційної скарги
зводяться до обгрунтування
недійсності договору міни з підстав,
передбачених ст.233 ЦПК України, і
знаходяться за межами позову,
заявленого у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.1 ч.1
ст.307, ст.ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 22 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: