Справа № 434/2620/14-ц
Провадження № 2-н/434/421/14
УХВАЛА

1 квітня 2014 року

Артемівський районний суд міста
Луганська в особі судді Космініна С.О.,
розглянувши цивільну справу за заявою
Луганського міського комунального
підприємства «Теплокомуненерго» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу судового
наказу щодо стягнення заборгованості
за послуги теплопостачання та гарячого
водопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про
видачу судового наказу щодо стягнення
заборгованості за послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання за період з 01.07.1998 р. по
01.02.2014 р. в сумі 9905,70 грн. основного
боргу; 2926,80 грн. - втрати від інфляційних
процесів; 1349,28 грн. - 3% річних, а всього
стягнути 14181,78 грн..

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України,
заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

Згідно п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України
передбачає, що суддя відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, у разі, якщо із заяви і поданих
документів вбачається спір про право.

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

На підставі ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Крім того, відповідно до п.13 роз'яснення
Постанови №14 пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011 року, якщо заявлено
вимогу про стягнення заборгованості
за надані житлово-комунальні,
телекомунікаційні послуги, послуги
телебачення та радіомовлення (пункт 3
частини першої статті 96 ЦПКУ), судовий
наказ може бути видано за наявності
відповідних договорів про надання
таких послуг, інших письмових доказів,
що підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

Із матеріалів справи видно, що договір
про надання населенню послуг з
газопостачання укладений між
сторонами не укладений, при тому, що
заявник просить стягнути з боржника
борг з 01.07.1998 р.

ЦПК не передбачає можливості
часткового задоволення заяви про
видачу судового наказу, оскільки він
видається лише за умови безспірності
вимог.

Виходячи з того, що заявником заявлені
вимоги з пропуском строку позовної
давності, а саме з 01.07.1998 року,
задоволення вимог у порядку наказного
провадження позбавляє права боржника
скористатися своїм правом
передбаченим ч.3 ст. 267 діючого
Цивільного Кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд вважає
за необхідне відмовити у прийнятті
заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного ст. 267 ЦК
України, Постанови №14 пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011 року та керуючись ст.
ст.96, 100, 293 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви про видачу
судового наказу щодо стягнення
заборгованості за послуги
теплопостачання та гарячого
водопостачання за заявою Луганського
міського комунального підприємства
«Теплокомуненерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області протягом 5-ти
днів з дня проголошення ухвали. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
С.О. Космінін