Єдиний унікальний номер 252/8292/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2334/2014
Єдиний унікальний номер 252/1641/13
Номер провадження 22ц-775/2334/14
Головуючий в першій інстанції
Доповідач Янчук Т.О.
26 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
головуючого судді Дундар І.О.,
суддів: Мірута О.А., Янчук Т.О.
при секретарі Чекіній А.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Микитівського районного суду
м. Горлівки від 26 листопада 2013 року за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк Надра» до
ОСОБА_2 про дострокове стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В
И В:

У липні 2013 року ПАТ «Комерційний банк
Надра» звернулось з позовом про
дострокове стягнення заборгованості
за кредитним договором посилаючись на
те, що 12 листопада 2007 року між ПАТ
«Комерційний банк Надра» та ОСОБА_2 був
укладений договір «Автопакет» №
700598/АК, відповідно до якого банк надав
відповідачу кредит в сумі 16 755,00
доларів США, мета надання кредиту -
придбання позичальником
автотранспортного засобу, а саме -
автомобіля марки CHEVROLET LACETTI NF19B, 2007 року
випуску, синього кольору,
реєстраційний номер НОМЕР_1, зі сплатою
14,4% річних за користування кредитними
коштами та строком повернення до 11.11.2014
року. Надання кредиту за договором
здійснювалось шляхом видачі кредитних
коштів відповідачу через касу за
заявою відповідача на отримання
готівки за № 184 від 12.11.2007 року.
Відповідно до розділу № 2 кредитного
договору відповідач зобов'язався
повернути кредит та сплатити відсотки
банку шляхом безготівкового
перерахунку, або внесення готівкових
коштів через касу банку мінімального
необхідного для погашення
заборгованості місячного платежу в
сумі 322,00 доларів США, щомісячно до 18
числа поточного місяця. В порушення
умов кредитного договору відповідач
належним чином не виконує прийняті на
себе зобов'язання , через що утворилась
заборгованість за кредитним
договором, загальний розмір якої
становить станом на 12.07.2013 року 24 738,96
доларів США, що в еквіваленті становить
197 738,51 грн. 30 грудня 2010 року між банком
та відповідачем була укладена
додаткова угода № 1 до договору
«Автопакет» № 700598/АК від 12.11.2007 року,
відповідно до умов якої відповідачу
була надана відстрочка сплати частини
необхідного платежу, проте умови
кредитного договору, з урахуванням
реструктуризації кредитної
заборгованості, відповідачем
виконувались неналежним чином.

Просив суд стягнути з відповідача
заборгованість за договором
«Автопакет» № 700598/АК від 12.11.2007 року в
розмірі 197 738, 51 грн.

Рішенням Микитівського районного
суду м. Горлівки від 26 листопада 2013 року
позов ПАТ «Комерційний банк Надра»
задоволений. Стягнено з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Комерційний банк Надра»
заборгованість за договором
«Автопакет» № 700598/АК від 12.11.2007 р. в сумі
197738 грн. 51 коп. , а також судовий збір у
розмір 1977 грн. 39 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив
рішення суду скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає , що рішення суду є
необґрунтованим, судом неповно
з'ясовано обставини справи, які мають
значення для справи, а саме в заяві
на видачу готівки № 184 від 12.11.2007 року
відсутні всі обов'язкові реквізити,
заява на видачу готівки №184 від
12.11.2007 року у сумі 16775,00 дол США за
своєю правовою природою є договором
комісії, предметом якої є міна
банком від свого імені за рахунок
клієнта безготівкової іноземної
валюти на готівкову іноземну валюту
у формі грошових знаків та передачу
її у власність отримувача.

Недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважає
встановленими.В матеріалах справи
відсутні докази про укладення між
Позивачем та Відповідачем договору
банківського рахунку . ПАТ» КБ Надра»
не мав права на валютному ринку
України, згідно до ст.4 Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг» надавати кредит
готівковою іноземною валютою,
здійснювати будь-які операції з
готівковою іноземною валютою;

кредитний договір «Автопакет» є
неукладеним з підстав безпосередньо
передбачених ч.2 ст.640 ЦК.України та з
урахуванням положень ч.6 ст.11,ч.1
ст.212,ч.2 ст.1054,ст.1046 ЦК.України:

кредитний договір не був спрямований
позивачем на реальне настання
правових наслідків, позивач не надав,
та в матеріалах справи відсутні
належні та допустимі докази
отримання банком від ОСОБА_2
готівкою іноземною валюти зі сплати
тіла кредиту та процентів. У
кредитному договорі сторони не
погоджували істотні умови договору
комісії у вигляді заяви на переказ
готівки.;

кредитний договір є нікчемним:

суд першої інстанції всупереч
обов'язку всебічного і повного
з'ясування обставин справи
безпідставно відмовив у задоволені
клопотання про проведення судової
економічної експертизи, не зрозуміло
, чим саме зумовлено критичне
ставлення суду до тверджень щодо
нетримання кредиту при повній
відсутності доказів зворотнього зі
сторони Позивача.

Представник відповідач ОСОБА_3 в
судовому засіданні апеляційного
суду підтримав доводи апеляційної
скарги просив її задовольнити.

Представник позивача в судове
засідання апеляційного суду не
з'явився про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Згідно до ч.2 ст.305 ЦПК.України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час та місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи .

Заслухавши доповідача, представника
відповідача , дослідивши матеріали
цивільної справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню , а рішення суду
залишенню без змін з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що рішення
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.303
ЦПК.України під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний
суд перевіряє законність і
обгрунтованність рішення суду першої
інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог ,
заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
кредитним договором в сумі 197738,51 грн.,
суд першої інстанції виходив з того,
що з вересня 2008 року ОСОБА_2
допустив порушення умов кредитного
договору від 12 листопада 2007 року
№700598/КА, в зв'язку з чим у позивача
виникло право достроково вимагати
стягнення суми кредиту, відсотків та
штрафних санкцій.

апеляційний суд погоджується з
таким висновком суду першої
інстанції.

З матеріалів справи вбачається,
що між Банком та ОСОБА_212 листопада 2007
року було укладено кредитний договір N
700598/КА, відповідно до умов (п.1.1-1.1.4
)якого банк надає позичальнику кредит в
сумі 16755 доларів США на придбання
автотранспортного засобу з терміном
погашення до 11 листопада 2014 року із
сплатою відсотків у розмірі 14,4 %
річних,відповідно до умов п.1.1.3.1 цього
договору.

Відповідно до п. 2.2.1 договору
позичальник зобов'язується повернути
кредит у повному обсязі, як це
передбачено п. 2.2.3 цього договору,
шляхом сплати суми мінімально
необхідного платежу, розмір якого
складає 322 дол.США.

Згідно п.5.1 договору у разі
прострочення позичальником строку
сплати мінімальних необхідних
платежів по погашенню кредиту,
останній сплачує Банку пеню в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що
діяла на час виникнення
заборгованості, за кожен день
прострочення.

Пунктом 3.1.1 передбачено в якості
забезпечення виконання позичальником
зобов'язання щодо погашення кредиту,
відсотків та інших платежів,
передбачених цим договором,
позичальник передає в заставу
автотранспортний засіб, що
набувається ним по договору
купівлі-продажу / довідці рахунку
№ від 09.11.2007 року укладеного
між ОСОБА_2 та ЗАТ «Запоріжський
автомобілебудівний завод».

Зі змісту положень кредитного
договору, укладеного між банком та
ОСОБА_2 , вбачається, що сторони,
підписавши даний договір, досягли
згоди щодо всіх істотних умов,
необхідних для кредитних договорів.

Придбання ОСОБА_2
автотранспортного засобу , а саме
автомобіля марки CHEVROLET LACETTI NF19B, 2007 року
випуску, синього кольору,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
підтверджується договором
купівлі-продажу №1335 від 0.11.2007 року,
рахунком-фактура, актом
приймання-передачі транспортного
засобу ( а.с.8-12 т.1).

Відповідно до статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

При цьому статтею 533 ЦК України
передбачено, що грошове зобов'язання
має бути виконане у гривнях. Якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.
Використання іноземної валюти, а також
платіжних документів в іноземній
валюті при здійсненні розрахунків на
території України за зобов'язаннями
допускається у випадках, порядку та на
умовах, встановлених законом.

Пункт 1 частини другої статті 47 Закону
України "Про банки і банківську
діяльність" передбачає право банку
здійснювати операції з валютними
цінностями.

Згідно з пунктом 2.3 Положення про
порядок видачі банкам банківських
ліцензій, письмових дозволів та
ліцензій на виконання окремих операцій
(далі - Положення), затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 17 липня 2001 року N 275, за
наявності банківської ліцензії та за
умови отримання письмового дозволу
Національного банку банки мають право
здійснювати операції з валютними
цінностями, зокрема, ведення рахунків
клієнтів (резидентів і нерезидентів) в
іноземній валюті, залучення та
розміщення іноземної валюти на
валютному ринку України, інші операції
з валютними цінностями на валютному
ринку України.

Відповідно до частини першої статті 1054
ЦК України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Таким чином банк як фінансова установа
може укладати кредитні договори,
предметом яких є іноземна валюта, за
наявності в нього банківської ліцензії
та відповідного письмового дозволу.

Національним банком України дозвіл
№21-1 ВАТ КБ «Надра» на право
здійснення операцій визначених
пунктами 1-4 частини другої та
частиною 4 ст.47 Закону України «Про
банки та банківську діяльність»
згідно з додатком до цього дозволу
видано 23.08.2002 року , з урахуванням
чого доводи апеляційної скарги в цій
частині являються неспроможними.. (
ас.93,94 т.1).

З урахуванням наведеного та з огляду на
положення статей 526, 533, 627, 1049, 1054 ЦК
України в разі, коли за умовами
кредитного договору позичальник
одержав кредит у вигляді грошових
коштів в іноземній валюті, він
зобов'язаний повернути кредитодавцю на
вимогу останнього цей кредит у вигляді
грошових коштів у тій самій сумі і в тій
самій валюті, що були ним одержані. Якщо
у договорі визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу.

Пунктами 1..1,2.2.1,,2.2.3 кредитного
договору від 12 листопада 2007 року,
укладеного між сторонами, передбачено,
що Банк надає Позичальнику кредит у
розмірі 16755 доларів США. Погашення
заборгованості за кредитом та
відсотками за цим договором
здійснюється щомісячно не пізніше 18-го
числа поточного місяця,, в сумі 322
доларів США.

Кредит надавався шляхом видачі готівки
у банку, що підтверджується заявою на
видачу готівки №184 від 12 листопада
2007 року підписаною особисто ОСОБА_2 (
а.с.13 т.1). Додатковою угодою №1 від
30.12.2010 року до договору «Автопакет»
№700598/КА від 12.11.2007 року, укладеною між
банком та ОСОБА_2, останньому
надавалася відстрочка сплати
частини необхідного платежу. ( а.с.14-17
т.1). Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності в заяві на видачу
готівки всіх необхідних реквізитів
не впливають на правові висновки
суду першої інстанції. оскільки факт
отримання кредиту підтверджується
також іншими доказами дослідженими
судом першої інстанції з додержанням
вимог процесуального законодавства .

Суд установив, що ОСОБА_2 порушив свої
обов'язки за кредитним договором,
порушував умови кредитного договору,
не сплачував позивачу проценти за
користування кредитом у визначеному
розмірі має перед банком обов'язок зі
сплати частини кредиту в розмірі 15269,08
дол.США доларів США , що в еквіваленті
становить 122045,76 грн., зі сплати
процентів за користування кредитом у
сумі 7633,17 доларів США., що в
еквіваленті становить 61011,93 грн., пеня
за прострочення сплати кредиту 881,34
дол.США, що в еквіваленті складає 7044,55
грн., пеня за прострочення сплати
нарахованих відсотків 955,37 дол.США, що
в еквіваленті складає 7636,27 грн., а
всього станом на 12.07.2013 року
заборгованість складає 24738,96 дол.США,
що в еквіваленті становить 197 738,51 грн.

Що стосується доводів апеляційної
скарги щодо того, що кредитний
договір є неукладеним, та не був
спрямований позивачем на реальне
настання правових наслідків, не
впливають на правові висновки суду,
та спростовуються вищезазначеними
докази дослідженими судом першої
інстанцію з додержанням вимог
процесуального законодавства .

Враховуючи наведене апеляційний суд
вважає, що з'ясувавши в достатньо
повному об'ємі обставини справи,
перевіривши доводи та давши їм
належну правову оцінку, суд першої
інстанції ухвалив рішення, що
відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи доказами.

Приведені в апеляційній скарзі інші
доводи зазначені висновки суду не
спростовують, зводяться до
переоцінки доказів та незгоди з
висновком суду.

Відповідно до ст.212 ЦПК.України,
виключне право оцінки доказів
належить суду, який має оцінювати за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів
в їх сукупності, керуючись законом.

При вирішенні справи судом першої
інстанції правильно застосовані
норми матеріального права, порушень
норм процесуального права, які б
могли призвести до неправильного
вирішення справи, апеляційним судом
не встановлено.

Таким чином, рішення суду відповідає
вимогам діючого законодавства і

підстав для його скасування не має.
Доводи апеляційної скарги висновків
суду не

спростовують.

Керуючись ст.ст.307 308, 315 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Микитівського районного суду
м. Горлівки від 26 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :
Судді :