Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/101/14-ц
Провадження № 2/553/342/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.03.2014м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в
складі:

головуючого судді - Тимчука Р.І.,

при секретарі - Коломієць А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням у
зв'язку з відсутністю в ньому без
поважних причин та зняття з реєстрації,
-

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням у зв'язку з відсутністю в
ньому без поважних причин та зняття з
реєстрації, посилаючись на те, що
відповідачка з 2009 року по даний час не
проживає в АДРЕСА_1. Поряд з цим вона не
проводить оплату комунальних послуг, у
зв'язку з чим всі витрати на утримання
даної квартири проводяться ним, що і
змусило останнього звернутися до суду
з вказаним позовом.

Позивач позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала в повному обсязі.

Суд, вислухавши учасників
процесу по справі, дослідивши
матеріали справи, вважає позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням у зв'язку з
відсутністю в ньому без поважних
причин та зняття з реєстрації таким, що
підлягає до часткового задоволення за
наступних обставин.

Статтею 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
зокрема: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовуються вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; які правовідносини
випливають зі встановлених обставин;
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за
наявними у справі доказами, які надані
сторонами.

Так, згідно рішення виконавчого
комітету Полтавської Міської ради від
26 травня 2009 року (ордер на жиле
приміщення № 25) на сім'ю ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було надано дві кімнати №
НОМЕР_1, НОМЕР_2 в гуртожитку в будинку
АДРЕСА_1. В подальшому кімнати були
переплановані та присвоєно єдиний
номер НОМЕР_2 (копія технічного
паспорту а.с. 37-39).

Позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_2
з 21.06.2002 року. Шлюб між позивачем та
відповідачем розірвано рішенням
Ленінського районного суду м. Полтави
від 06.12.2012 року (а.с. 5). На даний час у
сторін є спільна дитина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2

На підставі ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння користування
та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійснення ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Судом також встановлено, що
відповідачем не заперечувався той
факт, що за період з 2009 року (з моменту
отримання вищевказаного житлового
приміщення) вона не відвідувала та не
проживала у АДРЕСА_1 і відповідно не
несла витрат по його утриманню. Всі
обов'язки, що випливають з утримання
даної квартири виконувались лише
позивачем, що підтверджується
квитанціями щодо оплати комунальних
послуг (а.с. 12-36).

Факт не проживання
відповідача ОСОБА_2 у вказаному
житловому приміщенні підтверджується
актами, про не проживання та
відсутність особистих речей складених
11.03.2013, 18.06.2013, 03.09.2013 року, які підписані
сусідами та засвідчені начальником КП
«ЖЕО» №2 Полтавської міської ради (а.с.
6, 8-10).

Довідкою Вищого державного
навчального закладу України
«Українська медична стоматологічна
академія» №71/113 від 15.08.2013 року, у якій
зазначено факт проживання ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7).

Відповідно до ст. 107 ЖК
України наймач або член його сім'ї,
який вибув на інше постійне місце
проживання, втрачає право
користування жилим приміщенням з дня
вибуття, незалежно від пред'явлення
позову про це.

Частиною 2 ст. 107 ЖК України
визначено, якщо з жилого приміщення
вибуває не вся сім'я , то договір найму
жилого приміщення не розривається, а
член сім'ї, який вибув, утрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що з 2009 року відповідач не відвідувала
та не проживала у АДРЕСА_1 і відповідно
не несла витрат по його утриманню. Всі
обов'язки, що випливають з утримання
даної квартири виконувались лише
позивачем. З огляду на це, суд приходить
до висновку, що у відповідності до
положення ст. 107 ЖК України, ОСОБА_2
втратила право користування
квартирою АДРЕСА_1 з моменту фактичного
вибуття на інше постійне місце
проживання.

Крім того, позивач просить суд зняти
ОСОБА_2 з реєстрації за адресою АДРЕСА_1.

Однак, вказані вимоги позивача про
скасування реєстрації відповідача, є
такими, що задоволенню не підлягають, у
зв'язку з їх передчасністю. Відповідно
до вимог статті 7 Закону України від 11
грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду.

Зняття з реєстраційного обліку
проводиться компетентним
(уповноваженим державою) органом,
зокрема на підставі рішення суду про
виселення особи з житлового
приміщення. У разі відмови
компетентного органу здійснити зняття
з реєстрації особи на підставі рішення
суду такі дії оскаржують ся в порядку,
встановленому КАС України.

Таким чином, вимоги позивача ОСОБА_1 про
скасування реєстрації відповідача не
підлягають розгляду у порядку
цивільного судочинства, що свідчить
про безпідставність вимог ОСОБА_1 щодо
зняття ОСОБА_2 з реєстрації за адресою
АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 73, 209, 212 -215 ЦПК
України, ч.2 ст.107 Житлового кодексу
України, ст. 29, 317, 319, 391 ЦК України, ч.2 ст.
2 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням у
зв'язку з відсутністю в ньому без
поважних причин та зняття з реєстрації
- задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
на користування житловим приміщення -
квартирою АДРЕСА_1.

В іншій частині відмовити за
безпідставністю.

Апеляційну скаргу на рішення
суду першої інстанції може бути подано
до Апеляційного суду Полтавської
області через Ленінський районний суд
м. Полтави протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави Р. І. Тимчук