Справа № 2-5372/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Неганової Н. В. ,

при секретарях - Онопченко О. А.,
Заславець О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з
вищевказаним позовом, який під час
розгляду справи уточнила, посилаючись
на те, що на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 25.12.1997 року
квартира АДРЕСА_1 належала на праві
приватної власності ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_1 та ОСОБА_8 в рівних частинах.
Після смерті ОСОБА_6 її 1/4 частина була
успадкована в рівних частинах іншими
співвласниками. 17.06.2002 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 був
посвідчений договір купівлі-продажу
вказаної квартири, який начебто був
укладений між ОСОБА_7, що діяв від свого
імені та на підставі доручення №426,
виданого 15.06.2002 року ОСОБА_11 та
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_12, від імені ОСОБА_1 та
ОСОБА_8, з однієї сторони та ОСОБА_2 з
іншої сторони. Позивачка вважає, що
договір купівлі-продажу квартири є
недійсним, оскільки вона та ОСОБА_8
ніякої довіреності на право продажу
квартири нікому не надавали, намірів
продати квартиру не мали. Також
позивачка вважає недійсною
довіреність від 06.04.2002 року, посвідчену
нотаріусом в м. Софія в Болгарії на ім'я
ОСОБА_11, оскільки вона та її брат ОСОБА_8
в Болгарію не виїздили і ніякої
довіреності не підписували. Також
ОСОБА_7 не укладав і не підписував
вказаний договір купівлі-продажу.
Позивачка просить визнати недійсним
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, укладений 17.06.2002 року, та
повернути сторони в попередній стан
шляхом поновлення реєстрації права
власності на вказану квартиру за
попередніми власниками.

В судовому засіданні позивачка та її
представник підтримали позовні вимоги
в редакції від 29.04.2013 року з тих же
підстав, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив
відмовити в задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому
засіданні з позовом не погодилася,
просила відмовити в задоволенні
позову.

Третя особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явилися, про день і час
розгляду справи повідомлені.

Вислухавши сторони, третю особу,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
таких підстав.

Положеннями ст. 215 ЦК України
передбачено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Як встановлено в судовому засіданні,
квартира АДРЕСА_1 відповідно до
свідоцтва про право власності на житло,
виданого 25.12.1997 року відділом
приватизації державного житлового
фонду Шевченківської районної
держадміністрації м. Києва згідно з
розпорядженням (наказом) від 25.12.1997
№19687, належала на праві спільної
власності в рівних долях ОСОБА_7,
ОСОБА_6, ОСОБА_1 і ОСОБА_8 ( т.1 а.с.29).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6
належну їй 1/4 частину квартири АДРЕСА_1
успадкували в рівних частинах ОСОБА_7,
ОСОБА_1 і ОСОБА_8, що підтверджується
копією свідоцтва про право на спадщину
за законом від 25.03.2000 року, виданого
державним нотаріусом Третьої
Київської державної нотаріальної
контори і зареєстрованого в реєстрі за
№3-1144 (т.1 а.с.30).

06.04.2002 року в м. Софія нотаріусом ОСОБА_18
Республіки Болгарія район СЪД- Софія за
р/№5203 посвідчена довіреність, видана
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім'я ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_3 на право розпоряджатися на
свій розсуд належною їм на праві
приватної власності частиною квартири
АДРЕСА_1, а саме - підписати від їх імені
договір купівлі-продажу квартири і
отримати належні грошові кошти.
Довіреність видана з правом
передоручення на строк три місяці і діє
до 06.07.2002 року (т.1 а.с.42).

15.06.2002 року ОСОБА_11, який діяв від імені
ОСОБА_1 і ОСОБА_8 на підставі
довіреності, посвідченої нотаріусом
ОСОБА_18 Республіки Болгарія район СЪД-
Софія від 06.04.2002 року за р/№25013,
уповноважив ОСОБА_7 розпорядитися на
свій розсуд належною ОСОБА_1 і ОСОБА_8 на
праві приватної власності частиною
квартири АДРЕСА_1. Довіреність
посвідчена 15.06.2002 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_12,
зареєстровано в реєстрі за №426.

17.06.2002 року між ОСОБА_7, що діяв від свого
імені та на підставі доручення №426,
виданого 15.06.2002 року ОСОБА_11 та
посвідченого 15.06.2002 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_12, від імені
ОСОБА_1 і ОСОБА_8, з однієї сторони і
ОСОБА_2 з другої сторони був укладений
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 (т.1 а.с.5). Договір посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
зареєстровано в реєстрі за №7615.

22.10.2008 року ОСОБА_2 продав квартиру
АДРЕСА_1 ОСОБА_3, що підтверджується
копією договору від 22.10.2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_15 (т.2 а.с.79-81).

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила,
що зазначена квартира була предметом
договору іпотеки №95543 від 22.10.2008 року
(т.2 а.с.75-76), але кредит, в забезпечення
якого ця квартира передавалась, нею вже
погашений, і квартира не є предметом
іпотеки.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 помер (т.3 а.с.4 -
копія свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 від 13.12.2011 року відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Сумського міського управління
юстиції у Сумській області).

З заявою про прийняття спадщини після
померлого ОСОБА_7 звернулась до
приватного нотаріуса Сумського
міського нотаріального округу ОСОБА_16
05.03.2012 року позивачка ОСОБА_1, яка є
дочкою померлого (т.3 а.с.3 зв.).

Представник позивачки в судовому
засіданні стверджував, що позивачка
намірів продавати квартиру не мала, в
Болгарію ніколи не виїздила, жодної
довіреності на право розпоряджатися її
частиною квартири нікому не надавала, а
її батько договір купівлі-продажу не
підписував.

З матеріалів справи вбачається, що
13.02.2009 року постановою слідчого СВ
Подільського РУ ГУ МВС України в м.
Києві була порушена кримінальна справа
за фактом вчинення злочину,
передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Згідно з вказаною постановою в період з
06.04.2002 року по 17.06.2002 року невстановлена
слідством особа шляхом обману
заволоділа приватною квартирою
АДРЕСА_1, яка належить на праві
приватної власності ОСОБА_7, ОСОБА_8 і
ОСОБА_1, чим спричинила останнім
матеріальну шкоду у великих розмірах
(т.2 а.с.8).

Згідно з висновком №8314
судово-почеркознавчої експертизи від
24.09.2009 року за матеріалами даної
кримінальної справи підпис від імені
ОСОБА_8 в графі «ОСОБА_8» в довіреності
від 06.04.2002 року, м. Софія, виконано не
ОСОБА_8, а іншою особою. Підпис від імені
ОСОБА_1 в графі «ОСОБА_1» в довіреності
від 06.04.2002 року, м. Софія, виконано не
ОСОБА_1, а іншою особою (т.2 а.с. 21-24).

Згідно з висновком №8315
судово-почеркознавчої експертизи від
24.09.2009 року за матеріалами даної
кримінальної справи підпис від імені
ОСОБА_7 в графі «ПІДПИСИ:____ ОСОБА_7 в
договорі від 17.06.2002 року
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
виконано не ОСОБА_7, а іншою особою з
наслідуванням його підпису (т.2 а.с. 28-31).

Судом призначалась судова
почеркознавча експертиза з метою
з'ясування питання щодо належності
ОСОБА_7 підпису на договорі
купівлі-продажу квартири від 17.06.2002
року, а також щодо належності ОСОБА_8
підпису на довіреності від 06.04.2002 року.
Однак, експертиза проведена не була,
оскільки наданих матеріалів для її
проведення було недостатньо, не були
надані договір купівлі-продажу
квартири від 17.06.2002 року, довіреність
від 06.04.2002 року та вільні і
умовно-вільні зразки підпису ОСОБА_7 та
ОСОБА_8

Між тим, висновки
судово-почеркознавчої експертизи №8315
та №8314 від 24.09.2009 року відповідачем не
спростовані. Зазначені експертизи
проведені на підставі оригіналів
договору купівлі-продажу квартири від
17.06.2002 року та довіреності від 06.04.2002
року, в ході їх проведення експертом
досліджувались вільні та умовно-вільні
зразки почерку та підпису ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та ОСОБА_1, експертизи
проводилися експертом, стаж якого
понад 13 років, а тому у суду немає
підстав сумніватися у висновках цих
експертиз.

Крім того, не дивлячись на те, що
позивачкою не висунуті позовні вимоги
щодо визнання недійсною довіреності
від 06.04.2002 року, виданої у м. Софії в
Болгарії, суд зважає на ту обставину,
що, як стверджує позивачка, в Болгарії
вона ніколи не була, а відповідно до
листа Подільського РУ ГУ МВС України в
м. Києві від 17.02.2004 року за №55/514вх (т.1
а.с.133) ОСОБА_1 і ОСОБА_8 у ВГІРФО
Подільського РУ ГУ МВС України в м.
Києві паспорта гр. України для виїзду
за кордон не оформляли.

Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Аналізуючи зібрані докази у їх
сукупності, суд вважає, що позивачкою,
яка є також спадкоємицею після
померлого ОСОБА_7, доведено в судовому
засіданні, що волевиявлення ОСОБА_7,
ОСОБА_1 та ОСОБА_8 на продаж належної на
праві власності спірної квартири не
було, а тому є підстави для визнання
недійсним договору купівлі-продажу
цієї квартири, укладеного 17.06.2002 року.

Враховуючи викладене вище, суд вважає,
що позовні вимоги знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні, а
тому підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, ст.ст. 203 ч.3, 215,
216, 627 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11,
88, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_9, укладений 17 червня 2002
року між ОСОБА_7, який діяв в своїх
інтересах та в інтересах ОСОБА_1 та
ОСОБА_8, та ОСОБА_2.

Відновити реєстрацію права власності
на вказану квартиру за попередніми
власниками.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Н. В. Неганова