Справа
№303/2107/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року

м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в складі: головуючої
Маргитич О.І.

при секретарі
Уста Е.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Мукачево скаргу
ОСОБА_1 про визнання протиправною
бездіяльність відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Закарпатській
області щодо неприпинення дій
примусового виконання та зобов'язання
зняти арешт накладений постановою від
06 січня 2013 року.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою
про визнання протиправною
бездіяльність відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Закарпатській
області щодо неприпинення дій
примусового виконання та зобов'язання
зняти арешт накладений постановою від
06 січня 2013 року в процесі виконання
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 10 лютого 2012 року.

В основі своїх вимог скаржник
посилається на те, що 06 листопада 2013
року головним державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Закарпатській області Секерня В.М.
винесено постанову про арешт майна
боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони
на його відчуження. 26 лютого 2014 року
державним виконавцем винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувану відповідно до п.7
ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче
провадження» однак не знято арешт з
майна.

З урахуванням наведеного позивач
просить визнати протиправною
бездіяльність відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Закарпатській
області щодо неприпинення дій
примусового виконання та зобов'язати
зняти арешт накладений постановою від
06 січня 2013 року.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, будучи повідомленими про
дату час та місце слухання справи,
скаржник подала заяву про розгляд
справи в їх відсутності.

Ознайомившись із вказаною скаргою,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Закарпатській області Секерня В.М.
перебувало провадження з виконання
виконавчого листа №2-2562 від 10 лютого 2012
року по справі за позовом ПАТ
«Укрсоцбанк».

Після чого, 06 листопада 2013 року
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Закарпатській області Секерня В.М.
винесено постанову про арешт майна
боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони
на його відчуження.

2 із 3

У зв'язку з тим, що станом на 25 лютого 2014
року стягувачем не авансовано витрати
на проведення виконавчих дій для
визначення вартості арештованого
майна 26 лютого 2014 року державним
виконавцем винесено постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачу відповідно до п.4 ч.1 ст.47
Закону України «Про виконавче
провадження».

Крім того, згідно наданого суду листа
ПАТ «Укрсоцбанк» за №02/14-8 від 10 лютого
2014 року заборгованість ФГ «Червона
гора» перед ПАТ «Укрсоцбанк» за
договорами поруки від 27 листопада 2006
року зменшилась у зв'язку із прийняттям
у власність стягувача трьох житлових
будинків та двох земельних ділянок в
селі Синяк Мукачівського району.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Як зазначено вище, постанова про
повернення виконавчого документа
стягувачу державним виконавцем
прийнята з урахуванням вимог п.4 ч.1 ст.47
Закону України «Про виконавче
провадження» відповідно до якого
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо стягувач
перешкоджає провадженню виконавчих
дій або не здійснив авансування витрат
на організацію та проведення
виконавчих дій, авансування яких
передбачено Законом, незважаючи на
попередження державного виконавця про
повернення йому виконавчого
документу.

Разом з тим, у відповідності до статті 50
Закону України «Про виконавче
провадження» в разі закінчення
виконавчого провадження (крім
направлення виконавчого документа за
належністю іншому органу державної
виконавчої служби, офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження
за рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків нестягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а
також провадяться інші дії, необхідні
у зв'язку із завершенням виконавчого
провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

Також, слід зазначити, відповідно до
ст.383 ЦПК України сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням дією або бездіяльністю
державного виконавця порушено їх права
чи обов'язки. Відповідно до ст. 385 ЦПК
України скаргу на рішення державного
виконавця може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася про порушення її прав.

З урахуванням вищезазначеного, суд
робить висновок, що головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Закарпатській
області Секерня В.М. після
закінчення виконавчого

3 із 3

провадження у супереч діючому
законодавству не було знято арешт з
майна боржника, накладений постановою
про арешт майна боржника від 06 січня 2013
року.

Виходячи з вищевикладеного подана
скарга є обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню, оскільки
бездіяльність державного виконавця
щодо зняття з арешту майна після
закінчення виконавчого провадження
порушила права та інтереси скаржника.

Керуючись ст.383,386, 387 ЦПК України,
ст.ст.6,11,17,25,47,50,57 Закону України "Про
виконавче провадження", суд -

у х в а л
и в :

Визнати бездіяльність відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Закарпатській області щодо не
припинення дій примусового виконання
рішення - протиправною.

Зобов'язати відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Закарпатській
області зняти арешт з майна ОСОБА_1,
накладений поставною від 06 листопада
2013 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали

Головуюча

О.І.Маргитич