Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2014 р. Суворовський
районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому
засіданні в залі суду № 24 в місті
Одесі

справу за позовом

ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
звернення стягнення на квартиру
шляхом продажу , виселення, зняття з
реєстрації.

Установив:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк»
звернулось до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки та виселення, мотивуючи свої
вимоги наступним:

Відповідно до укладеного договору N
OD23GA від 15.09.2008 року ОСОБА_2 15.09.2008
року отримала кредит в розмірі 45999,98
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 15.09.2018 року.

Згідно умов зазначеного договору
погашення заборгованості повинно
здійснюватись в наступному порядку:
щомісяця в період сплати позичальник
повинен надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати.

Відповідно до статей 526,527,530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм ОСОБА_2
зобов'язання належним чином не
виконала, що призвело до збитків
позивача, які виражаються у залученні
позивачем вільних коштів до страхового
резерву, створеного в забезпечення
простроченої заборгованості
позичальника та нести витрати по
сплаті податків та інших обов'язкових
платежів з цих коштів.

Згідно ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України
наслідками порушення боржником
зобов'язання щодо повернення чергової
частини суми кредиту є право заявника
достроково вимагати повернення всієї
суми кредиту.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
ОСОБА_2 станом на 03.07.2013 року згідно
розрахунку має заборгованість - 146823,24
доларів США, яка складається з
наступного:

48530,47 доларів США - заборгованість за
кредитом;

27993,66 доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

7275,75 доларів США - заборгованість по
комісії за користуванням кредитом;

56001,98 доларів США - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором.

а також штрафи відповідно до
кредитного договору:

31,29 доларів США - штраф (фіксована
частина);

6990,09 доларів США (процентна складова).

За курсом НБУ станом на 03.07.2013 року -
еквівалент 1173117,70 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_1 15.09.2008 року
уклали договір іпотеки № OD23GA.
Згідно з договором іпотеки відповідач
надав в іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 52.00 кв.м.,
житловою площею 32.30 кв.м,, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно
належить відповідачу на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу. Обумовлена сторонами
договору іпотеки ціна предмету іпотеки
дорівнює 320 232 грн. 00 коп.

Вищевказані обставини підтверджуються
кредитним договором, договором
іпотеки, іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
Іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рішенні суду
зазначаються і спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
процедури продажу, встановленою ст. 38
цього Закону, як передбачає право
іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві.
Названі та інші повноваження надані
іпотекодержателю іпотекодавцем на
здійснення дій з продажу предмету
іпотеки від імені іпотекодавця
будь-якій особі-покупцеві у разі
порушення основного зобов'язання
містяться у договорі іпотеки,
укладеному між Відповідачем та
Позивачем, у розділі, що містить
застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя. На момент укладення
договору іпотеки сторони прийшли до
взаєморозуміння, що перелік зазначених
у договорі іпотеки повноважень з
продажу предмету іпотеки
іпотекодержателем не є вичерпним.

Договором іпотеки, укладеним між
ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,
передбачене право іпотекодавця на
реєстрацію у предметі іпотеки інших
осіб лише при умові отримання від
іпотекодержателя письмової згоди на
такі дії. Враховуючи той факт, що
іпотекодержатель не надавав своєї
згоди на відповідну реєстрацію осіб за
адресою предмету іпотеки, позивач
вважає, що реєстрація осіб у предметі
іпотеки є порушенням умов
цивільно-правового договору та статті
629 ЦК України і зняття таких осіб з
реєстраційного обліку є захистом прав
іпотекодержателя та повинне
відбуватись на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення, а також згідно з ч. І ст. 40 ЗУ
«Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України -
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців. Відповідачі підлягають
виселенню з житла, яке є предметом
іпотеки, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», громадяни України, іноземці
та особи без громадянства реєструють
своє міс проживання. В статті 3
вказаного Закону встановлено, що
реєстрація - це внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесенням цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу. Таким
чином, реєстрація фіксує офіційне
місце проживання особи. За цією адресою
особа має право проживати, на неї
надсилаються усі офіційні документи,
відповідно до даних про реєстрацію
нараховуються усі комунальні послуги і
таке інше. Наявність осіб,
зареєстрованих по квартирі, на яку
звертається стягнення, негативно
відобразиться на її ціні, а також буде
перешкоджати реалізації цього
предмета іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання е Україні», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підставі остаточного
рішення суду про позбавлення права
власності або права користування
житловим приміщенням.

Відповідно до п. 37 постанови № 5 пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30.03.2012 року "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" невиконання
вимог частини першої статті 35 Закону
України «Про іпотеку» про надіслання
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги про усунення порушення
зобов'язання не є перешкодою для
реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду (на
відміну від інших способів звернення
стягнення (частина третя статті 33 цього
Закону), оскільки іпотекодавець у
судовому засіданні має можливість
заперечувати проти вимог
іпотекодержателя. Також, згідно з ч. 2
ст. 39 Закону України «Про іпотеку»
одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд за
заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення. При цьому, відповідно до
положень ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», яка регулює порядок
виселення при позасудовій процедурі
звернення стягнення (згідно з ст. 33 це
звернення стягнення на підставі
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя), та порядок
виконання рішення суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки з
задоволеними вимогами про виселення,
встановлено: перед примусовим
виконанням рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки з
виселенням (2 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку») іпотекодержатель за 30 днів
направляє вимогу про добровільне
звільнення житла, і тільки якщо такого
звільнення приміщення не відбулось,
звертається до органів ДВС за
примусовим виселенням.

Таким чином, законодавцем не
встановлено для іпотекодержателя
обов'язку направлення будь-яких
претензій іпотекодавцю перед
зверненням до суду з позовними
вимогами про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення, що
відповідає положенням статті 124
Конституції України.

Позивач, до звернення із позовом до
суду, з метою надання можливості
відновити платіжну дисципліну за
кредитним зобов'язанням, надіслав
повідомлення боржнику про порушення
основного зобов'язання та/або
іпотечного договору з вимогою
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення у разі
продовження порушення.

Позивач просить звернути стягнення на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 52,00
кв.м., житловою площею 32,30 кв.м., шляхом
продажу предмета іпотеки - це квартири
АДРЕСА_1, на підставі договору іпотеки N
OD23GA від 15.09.2008 р., Публічним
акціонерним товариством Комерційний
банк «Приватбанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) з
укладанням від імені ОСОБА_2 договору
купівлі-продажу будь - яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки..

Позивач також просить виселити ОСОБА_2,
ОСОБА_3, які зареєстровані та
проживають у житловому будинку
(предмету іпотеки) за зазначеною
адресою зі зняттям з реєстраційного
обліку у територіальному органі
Державної міграційної служби, а також
стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.

Представник позивача в судове
засідання зявився, позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання
з'явилась, позовні вимоги визнала
частково.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, про розгляд справи
повідомлялась у встановленому порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Встановлено, що 15.09.2008 року сторони
уклали кредитний договір N
OD23GA, відповідно до якого ОСОБА_2
отримала кредит в розмірі 45999,98 доларів
США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 15.09.2018 року (а.с.15-17).

Відповідно до умов договору ОСОБА_2
повинна здійснювати щомісячний платіж
для погашення заборгованості за
кредитом, який складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
ОСОБА_2 станом на 03.07.2013 року згідно
розрахунку має заборгованість - 146823,24
доларів США, яка складається з
наступного:

48530,47 доларів США - заборгованість за
кредитом;

27993,66 доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

7275,75 доларів США - заборгованість по
комісії за користуванням кредитом;

56001,98 доларів США - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором.

а також штрафи відповідно до
кредитного договору:

31,29 доларів США - штраф (фіксована
частина);

6990,09 доларів США (процентна складова).

За курсом НБУ станом на 03.07.2013 року -
еквівалент 1173117,70 грн.

Згідно ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України
наслідками порушення боржником
зобов'язання щодо повернення чергової
частини суми кредиту є право заявника
достроково вимагати повернення всієї
суми кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_1 15.09.2008 року
уклали договір іпотеки № OD23GA.
Згідно з договором іпотеки відповідач
надав в іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 52.00 кв.м.,
житловою площею 32.30 кв.м,, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно
належить відповідачу на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу. Обумовлена сторонами
договору іпотеки ціна предмету іпотеки
дорівнює 320 232 грн. 00 коп. (а.с.19-21).

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
Іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рішенні суду
зазначаються і спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
процедури продажу, встановленою ст. 38
цього Закону, як передбачає право
іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві.
Названі та інші повноваження надані
іпотекодержателю іпотекодавцем на
здійснення дій з продажу предмету
іпотеки від імені іпотекодавця
будь-якій особі-покупцеві у разі
порушення основного зобов'язання
містяться у договорі іпотеки,
укладеному між Відповідачем та
Позивачем, у розділі, що містить
застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя. На момент укладення
договору іпотеки сторони прийшли до
взаєморозуміння, що перелік зазначених
у договорі іпотеки повноважень з
продажу предмету іпотеки
іпотекодержателем не є вичерпним.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення, а також згідно з ч. І ст. 40 ЗУ
«Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України -
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців.

За довідкою ЖКС «Північний» від 23.12.2013
року в будинку за адресою: АДРЕСА_1,
проживають за зареєстровані - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
(а.с.52).

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
підлягають виселенню з житла, яке є
предметом іпотеки, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», громадяни України, іноземці
та особи без громадянства реєструють
своє міс проживання. В статті 3
вказаного Закону встановлено, що
реєстрація - це внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесенням цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу. Таким
чином, реєстрація фіксує офіційне
місце проживання особи. За цією адресою
особа має право проживати, на неї
надсилаються усі офіційні документи,
відповідно до даних про реєстрацію
нараховуються усі комунальні послуги і
таке інше. Наявність осіб,
зареєстрованих по квартирі, на яку
звертається, негативно відобразиться
на її ціні, а також буде перешкоджати
реалізації цього предмета іпотеки.

Відповідно до п. 37 постанови № 5 пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30.03.2012 року "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" невиконання
вимог частини першої статті 35 Закону
України «Про іпотеку» про надіслання
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги про усунення порушення
зобов'язання не є перешкодою для
реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду (на
відміну від інших способів звернення
стягнення (частина третя статті 33 цього
Закону), оскільки іпотекодавець у
судовому засіданні має можливість
заперечувати проти вимог
іпотекодержателя.

Також, згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення. При цьому, відповідно до
положень ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», яка регулює порядок
виселення при позасудовій процедурі
звернення стягнення (згідно з ст. 33 це
звернення стягнення на підставі
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя), та порядок
виконання рішення суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки з
задоволеними вимогами про виселення,
встановлено: перед примусовим
виконанням рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки з
виселенням (2 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку») іпотекодержатель за 30 днів
направляє вимогу про добровільне
звільнення житла, і тільки якщо такого
звільнення приміщення не відбулось,
звертається до органів ДВС за
примусовим виселенням.

Позивач, до звернення із позовом до
суду, з метою надання можливості
відновити платіжну дисципліну за
кредитним зобов'язанням, надіслав
повідомлення ОСОБА_2 про порушення
основного зобов'язання та/або
іпотечного договору з вимогою
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення у разі
продовження порушення (а.с.12).

Таким чином, оскільки ОСОБА_2
добровільно не виконала вимоги
позивача про звільнення квартири, то
вона підлягає виселенню без надання
іншого жилого приміщення.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні»,зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі: судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на
житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
про виселення, про визнання особи
безвісно відсутньою або оголошення її
померлою.

На підставі викладеного, суд вважає, що
позовні вимоги в частині зняття з
реєстраційного обліку не підлягають
задоволенню, оскільки для зняття з
реєстраційного обліку достатньо
прийняття рішення про виселення.

На підставі викладеного, оцінюючі
зібрані по справі докази в їх
сукупності, виходячи із
встановленого у судовому засіданні
неналежного виконання ОСОБА_2
кредитних зобов'язань, суд дійшов
висновку, що пред'явлені позовні вимоги
є обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
пропорційно задоволеним позовним
вимогам суд стягує з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» судові
витрати, пов'язанні з розглядом справи,
а саме сплачений судовий збір в розмірі
3 441 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,14, 57-64, 77, 88, 157,159, 169,
209, 212-215, 218, 222, 294 ЦПК України, ст.12-16 ЦК
України, суд,-

Вирішив:

Позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
квартиру шляхом продажу, виселення,
зняття з реєстрації - задовольнити
частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № OD23GA від 15
вересня 2008 року в розмірі 146 823,24
долара США , що за курсом НБУ від 03.07.2013
р. ( 7.99 грн. за 1 долар США) складає 1173117,70
грн. - звернути стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 52,00 кв.м.,
житловою площею 32,30 кв.м., шляхом
продажу предмета іпотеки - це квартири
АДРЕСА_1, на підставі договору іпотеки N
OD23GA від 15.09.2008 р., Публічним
акціонерним товариством Комерційний
банк «Приватбанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) з
укладанням від імені ОСОБА_2 договору
купівлі-продажу будь - яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які зареєстровані та
проживають у АДРЕСА_1 (предмет іпотеки).

Позовні вимоги щодо зняття ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 з реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, еміграції та реєстрації
фізичних осіб - залишити без
задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на
користь ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі -3441,00
грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Особи які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя