Ухвала

іменем україни

20 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про оплату
вимушеного прогулу при затриманні
виконання рішення суду про поновлення
на роботі за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» на рішення
Київського районного суду м.
Полтави від 19 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Полтавської
області від 23 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що рішенням Київського районного
суду м. Полтави від 19 серпня
2010 року її поновлено на посаді
директора Дирекції по малому бізнесу
відкритого акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») та в
цій частині допущено негайне виконання
рішення. Оскільки відповідач з 19 серпня
2010 року по 3 липня 2013 року не виконував
рішення суду, просила, з урахуванням
уточнень, стягнути з відповідача на її
користь середній заробіток за час
затримки виконання рішення суду в сумі
204 806 грн 54 коп., без урахування доходу,
отриманого нею у ІV кварталі
2011 року у розмірі 821 грн 16 коп.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 19 листопада 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 23 грудня 2013 року, позов ОСОБА_4
задоволено частково. Стягнуто з
ПАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_4
середній заробіток за час затримки
виконання рішення про поновлення на
роботі в сумі 201 182 грн 06 коп. без
утриманого податку та інших
обов'язкових платежів. У задоволенні
інших позовних вимог ОСОБА_4
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Надра»,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права й порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов про
стягнення середнього заробітку за час
затримки майже на три роки виконання
рішення суду про поновлення на роботі,
суди на підставі доказів, поданих
сторонами, які належним чином оцінені
(ст. 212 ЦПК України), дійшли до
правильного висновку про те, що права
позивачки тривалим, безпідставним
невиконанням рішення суду були
порушені. При цьому суди вірно
визначили середньомісячну заробітну
плату, виходячи із преюдиційності
обставин, встановлених рішенням суду
від 18 серпня 2010 року (ч. 3 ст. 61
ЦПК України), в якому така заробітна
плата визначена з чітким дотриманням
Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженої
постановою Кабінету міністрів України
від 8 лютого 1995 року № 100.

Оскільки з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
неправильне застосування судами норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 19 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Полтавської
області від 23 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
С.Ф. Хопта

Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник