Номер провадження № 22-ц/785/2631/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Процик М.В.,

при секретарі - Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Приморська районна
адміністрація Одеської міської ради,
як орган опіки та піклування, про
усунення перешкод в спілкуванні з
матір'ю, за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 12 грудня 2013 року,

встановила:

Рішенням Приморського районного
суду м. Одеси від 12.12.13 р. (а. с. 104 - 105) у
задоволенні вищевказаного позову
ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення її позову. Посилається на
те, що рішення ухвалено при
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідності
висновків суду обставинам справи: -
судом не надано оцінки постанові про
відмову в порушені кримінальної справи
від 24.08.12 р. та результатам службової
перевірки Поштамтом щодо не відкриття
її матір'ю дверей міліціонерам та
працівникам пошти; - безпідставно не
взято судом до уваги пояснення свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8; - необґрунтованим є
висновок суду про те, що мати не хоче
зустрічатися та спілкуватися з нею,
оскільки цьому перешкоджають
відповідачі.

В судовому засіданні ОСОБА_4, її
представник ОСОБА_9 підтримали доводи
та вимоги, які викладені в апеляційній
скарзі.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в письмових
запереченнях на апеляційну скаргу
вважали необхідним скаргу відхилити,
рішення суду залишити без змін.
Посилалися на те, що вони не чинять
будь-яких перешкод у зустрічах та
спілкуванні ОСОБА_4 з її матір'ю. Однак,
остання сама не бажає зустрічатися з
ОСОБА_4, через матеріальний та
скандальний характер вимог ОСОБА_4 до
її матері з приводу розподілу
спадкового майна.

В судовому засіданні ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 підтримали доводи та вимоги, які
викладені в їх письмових запереченнях
на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при ухваленні
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_10,
мати позивачки, сама не бажає
спілкуватися з донькою, оскільки
зустрічі з останньою зводяться
виключно до вирішення корисних для
позивачки питань щодо поділу майна між
майбутніми спадкоємцями (а. с. 105).

Доводи апеляційної скарги не
спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції, на підставі наданих
сторонами і досліджених судом доказів,
дійшов правильного висновку про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_4.
Висновки суду відповідають обставинам
справи, вимогам діючого законодавства
України (ст. ст. 14, 17, 18, 172 СК України, ст.
ст. 10, 11, 60, 179, 213 ЦПК України).

Апелянт не надала суду доказів, які б
спростовували вищевказані висновки
суду першої інстанції.

Між сторонами виникли
правовідносини щодо обов'язку
повнолітньої дочки піклуватися про
мати.

За правилами, передбаченими ст. ст. 14,
17, 18, 172 СК України, сімейні права є
такими, що тісно пов'язані з особою, а
тому не можуть бути передані іншій
особі. Якщо особа, дієздатність якої
обмежена, не може самостійно
здійснювати свої права, ці права
здійснюють, зокрема, опікун або самі ці
особи за допомогою піклувальника.
Кожен учасник сімейних відносин, який
досяг чотирнадцяти років, має право на
безпосереднє звернення до суду за
захистом свого права або інтересу.
Повнолітні дочка, син зобов'язані
піклуватися про батьків, проявляти про
них турботу та надавати їм допомогу.
Повнолітні дочка, син мають право
звернутися за захистом прав та
інтересів непрацездатних , немічних
батьків як їх законних представників,
без спеціальних на те повноважень.

Судом встановлено, що ОСОБА_10, мати
позивачки (а. с. 7, 8) сама не проявляє
бажання зустрічатися із своєю донькою,
оскільки такі зустрічі шкодять її
здоров'ю, психічному стану (а. с. 36, 37, 80 -
81). Належних та допустимих доказів про
те, що відповідачі здійснюють тиск на
ОСОБА_10, перешкоджають їй зустрічатися
з позивачкою матеріали справи не
містять. Не містять матеріали справи і
відомостей про те, що ОСОБА_10 визнано
обмежено дієздатною або недієздатною
(ст. ст. 36, 37, 39 - 41 ЦК України), у зв'язку з
чим вона потребує стороннього догляду.
ОСОБА_10 не позбавлена можливості, у
випадку порушення її прав щодо
зустрічей з донькою, звернутися з
відповідним позовом до суду. Обов'язку
повнолітньої доньки піклуватися про
свою матір, проявляти про неї турботу
та надавати їй допомогу, кореспондує
право дієздатної матері отримувати
таке піклування та допомогу.
Зобов'язати ОСОБА_10 зустрічатися з
позивачкою не можна, оскільки це є
примусом, що у ситуації яка слалася є
неприпустимим.

Доводи апелянта про не надання судом
оцінки обставинам, які вказані в
постанові про відмову в порушені
кримінальної справи, встановлені за
результатами службової перевірки
Поштамтом (щодо не відкриття її матір'ю
дверей міліціонерам та працівникам
пошти), безпідставне відхилення судом
пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 не
заслуговують на повагу. Вказане не
спростовує встановлені обставини про
те, що матір сама не бажає зустрічатися
із позивачкою.

Доводи апелянта про те, що мати не
хоче зустрічатися та спілкуватися з
нею, оскільки цьому перешкоджають
відповідачі не підтверджені жодним
належним та допустимим доказом, а тому
є необґрунтованими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
ухвалив рішення на підставі наданих
сторонами та досліджених у судовому
засіданні доказів, повно, всебічно і
об'єктивно з'ясувавши обставини, на які
посилалися сторони як на підставу
своїх вимог і заперечень. Суд надав
оцінку наявним доказам з врахуванням
їх належності, допустимості і
достовірності, з врахуванням їх
достатності та взаємного зв'язку в їх
сукупності. Суд першої інстанції
правильно визначив характер спірних
правовідносин, вірно застосував норми
матеріального права та дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_4. Рішення
суду є справедливим, законним та
обґрунтованим, підстави для його
скасування, зміни в межах доводів
апеляційної скарги ОСОБА_4 відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 12 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П.
Заїкін

Судді:
Л. А.
Гірняк

М. В.
Процик