РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/252/14-ц

Провадження № 2/700/146/14

25 березня 2014 року Лисянський районний
суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді
Добриднюк Н.О.

при секретарі Сипченко
Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Лисянка справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення
розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить зменшити розмір
аліментів, які стягуються з нього на
користь його дочки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання позивач не з'явився,
звернувся до суду з заявою в якій
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить розглянути справу
без його участі.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 перебували у шлюбі до 04.12.2002
року. Від шлюбу у них народилися донька
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти після розірвання
шлюбу проживають з матір'ю.

Рішенням Таращанського районного суду
Київської області №2-658 від 11.12.2002 року з
нього на користь відповідача стягнуто
аліменти на утримання дітей, в розмірі
1/3 частини всіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 05.12.2002 року до
повноліття дітей, але не менше половини
мінімального мінімуму доходів
громадян в місяць.

В 2011 році в зв'язку з погіршенням стану
здоров'я він втратив роботу та отримав
статус інваліда ІІІ групи, та даний час
є безробітнім. З доходів отримує пенсію
по інвалідності. Крім того він доглядає
свого батька, 1934 року народження, який
проживає з ним, потребує постійної його
допомоги та має онкологічне
захворювання. Його дружина взагалі не
має ніяких доходів і не може
працевлаштуватись. Всі вище переховані
обставини ставлять його в скрутне
матеріальне становище і тому він
вимушений звернутися до суду із заявою
про зменшення розміру аліментів на
його дітей та просить стягувати з нього
аліменти в твердій грошовій сумі в
розмірі 450 грн.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнала і пояснила, що діти
проживають з нею, вона ніде не працює,
оскільки є інвалідом ІІІ групи. Донька
навчається на денній формі навчання в
КНТУ «КПІ», а тому не може працювати,
син ходить до школи, її пенсія по
інвалідності є єдиним засобом для
існування її та дітей.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що заявлені вимоги не підлягають до
задоволення.

За рішенням Таращанського районного
суду з позивача стягнуто аліменти в
користь відповідача, на утримання
дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 05.12.2002 року до
повноліття дітей, але не менше половини
мінімального мінімуму доходів
громадян в місяць, що стверджується
копією рішення Таращанського
районного суду Київської області
№2-658/2002 від 11.12.2002 року.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Дана норма
містить вичерпний перелік підстав для
зменшення розміру аліментів,
визначених за рішенням суду.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом. Розмір
аліментів може бути зменшено, якщо
дитина перебуває на утриманні держави,
територіальної громади або юридичної
особи, за заявою батьків,
уповноваженого територіальної
громади, юридичної особи, на утриманні
якої перебуває дитина, та за згодою
органу опіки і піклування.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України
регулювання сімейних відносин має
здійснюватись з максимально можливим
врахуванням інтересів дитини,
непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист
прав дитини, суд повинен докласти всіх
можливих зусиль для того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
несуть основну відповідальність за
виховання та розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства»на кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини.

Як встановлено судом відповідач
самостійно виховує та утримує двоє
неповнолітніх дітей, що
підтверджується довідкою виданою
Кам'янобрідської сільської ради №144
від 24.03.2014 року. Крім того вона
являється інвалідом ІІІ групи
загального захворювання.

Посилання позивача на те, що він є
інвалідом ІІІ групи, має на утриманні
батька похилого віку, який має
онкологічне захворювання та дружину,
яка ніде не працює суд не може прийняти
до уваги як доказ необхідності
зменшення розміру аліментів, які
стягнуто на користь відповідача,
оскільки позивач тільки частково не
працездатний, його батько отримує
пенсію, а дружина є працездатною і має
змогу працювати.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано доказів у
розумінні ст. ст. 57, 60 ЦПК України, які б
підтверджували виникнення обставин,
передбачених ст. 192 СК України, що
унеможливили сплату аліментів у сумі,
визначеній за рішенням суду.

Таким чином, оскільки судом не
встановлено обставин, які б
унеможливлювали позивача сплачувати
аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх
видів заробітку (доходу), тому підстави
для зменшення розміру аліментів
відсутні, в зв'язку з чим в задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, на підставі ст. ст. 7, 180-182, 192 СК
України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення
розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
через Лисянський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча -