Справа № 651/249/13-ц
Провадження № 2/651/4/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.03.2014 року

смт.Верхній Рогачик

Херсонської області

Верхньорогачицький
районний суд

Херсонської
області

в складі:
головуючого - судді
СИДОРЯКІНОЇ А.Я.

при секретарі -
БЕДЮХ А.В.

за участю прокурора
- СІЛЬЧИК Ю.В.

представника
відповідача

Верхньорогачицької
державної адміністрації

Херсонської
області -
КОНОПЛЯНКО Л.О.

відповідача -
ОСОБА_3

представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

судового
розпорядника -
КРИШТАЛЬ Д.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні Верхньорогачицького
районного суду Херсонської області
цивільну справу за позовом
Великолепетиського міжрайонного
прокурора до Верхньорогачицької
районної державної адміністрації
Херсонської області та ОСОБА_3 про
визнання незаконним (недійсним)
розпорядження та визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки,

В С
Т А Н О В И В:

11.07.2013 року до суду надійшла
вищевказана позовна заява, в якій
позивач зазначив, що у відповідності до
ст. 121 Конституції України, прокуратура
представляє по даній справі інтереси
держави в суді і що 14.02.2011 року ОСОБА_3
подано заяву до Верхньорогачицької
районної державної адміністрації про
надання йому в оренду земельної
ділянки для ведення фермерського
господарства загальною площею 58,57 га із
земель резервного фонду контур № 6 .

Розпорядженнями
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації № 106 від 02.03.2011 року йому
надано дозвіл на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду, орієнтовною
загальною площею 58,57 га, з них ріллі - 58,57
га із земель резервного фонду,
розташованої за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради в контурі № 6 для ведення
фермерського господарства і за № 258 від
21.05.2012 року, затверджено проект
землеустрою щодо відведення вказаної
земельної ділянки в оренду ОСОБА_3 для
ведення фермерського господарства та
надання земельної ділянки в оренду
терміном 49 років.

На підставі вказаних розпоряджень,
25.05.2012 року між Верхньорогачицькою
районною державною адміністрацією та
ОСОБА_3 укладено договір оренди
вказаної земельної ділянки, що
зареєстрований 02.08.2012 року № 00509 у
відділі Держкомзему
Верхньорогачицького району
Херсонської області.

Просить суд визнати незаконним
розпорядження Верхньорогачииької
районної державної адміністрації №106
від 02.03.11, яким надано дозвіл гр. ОСОБА_3
на виготовлення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки в
оренду орієнтовною загальною площею
58,57 га, з них ріллі - 58,57 га, із земель
резервного фонду, розташованих за
межами населених пунктів
Верхньорогачицької селищної ради в
контурі №6 Верхньорогачицького району
Херсонської області для ведення
фермерського господарства та
розпорядження №258 від 21.05.12, яким
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
гр. ОСОБА_3 для ведення фермерського
господарства вище зазначеної
земельної ділянки терміном на 49 років.

Визнати недійсним договір
оренди земельної ділянки між ОСОБА_3 та
Верхньорогачицькою державною
адміністрацією, площею 58,5700 га,
розташованої за межами населених
пунктів Верхньорогачицької сільської
ради Верхньорогачицького району
Херсонської області для ведення
фермерського господарства від 25.05.12, що
зареєстрований 02.08.12 за №00509 та
зобов'язати ОСОБА_3 повернути зазначену
земельну ділянку загальною площею 58,5700
га до земель резервного фонду
Верхньорогачицької селищної ради
Херсонської області.

Свої вимоги про визнання
незаконними вище зазначених
розпоряджень і договору оренди
земельної ділянки та її повернення
власнику, прокурор в суді посилалася на
порушення чинного законодавства при
винесенні зазначених розпоряджень
райдержадміністрацією при відведенні
земельної ділянки в оренду ОСОБА_3, бо в
його заяві до райдержадміністрації про
надання йому в оренду земельної
ділянки не зазначено кількість членів
фермерського господарства та
наявність у них права на безплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обгрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства, до заяви не долучено
висновку професійної комісії,
створеної райрадою, про достатній
досвід роботи у нього у сільському
господарстві або необхідної
сільськогосподарської кваліфікації.
Зазначена його заява розглянута на
засіданні районної комісії
райдержадміністрації з питань
регулювання земельних відносин, склад
якої сформовано і затверджено головою
адміністрації, на підставі рішення
якої заява ОСОБА_3 була задоволена та
прийняті вище зазначенні
розпорядження голови адміністрації в
порушення ст.ст. 6, 7 Закону України «Про
фермерське господарство» в редакції,
яка діяла на час видачі цих
розпоряджень.

Представник Верхньорогачицької
районної державної адміністрації
позов не визнала повністю, просить
відмовити в задоволені позову, бо на
підставі делегованих повноважень
райдержадміністрації районною радою
та рішення обласної ради, в
райдержадміністрації створена комісія
з питання регулювання земельних
відносин, яка відповідно Положення про
неї мала повноваження вирішувати
питання відносно надання в
користування чи у власність земельних
ділянок за межами населених пунктів.
Тому на засідання комісії
райдержадміністрації при розгляді
заяви ОСОБА_3 і вирішувалось питання
про достатній досвід її роботи у
сільському господарстві, хоч в
протоколі №3 від 24.03.2010 року цієї
комісії про це і не зазначено, бо він
виготовлений з порушенням складання
ділових документів, але дану обставину
підтвердять члени комісії. Обставин,
які не зазначені в заяві відносно
кількість членів фермерського
господарства та наявність у них права
на безоплатне одержання земельних
ділянок у власність, обгрунтування
розмірів земельної ділянки з
урахуванням перспектив діяльності
фермерського господарства на комісії
не обговорювались, що підтвердять всі
члени комісії і ОСОБА_3. Отже, як
встановлено в судовому засіданні, з чим
погодився і позивач, ОСОБА_3 мав право
на отримання земельної ділянки для
ведення фермерського господарства на
час розгляду його заяви та видачі
розпорядження.

Відповідач ОСОБА_3 та його
представник ОСОБА_4 в судовому
засіданні позов не визнали в повному
обсязі та просять відмовити в його
задоволенні.

Крім того, представник відповідача
ОСОБА_4 заявив, що, в ході розгляду даної
справи не було встановлено винної,
протиправної поведінки ОСОБА_3 при
отриманні земельної ділянки в оренду,
прокурор даного факту також не довів.
Процес передачі ОСОБА_3 земельної
ділянки в оренду відбувався тривалий
час, більше одного року, і на момент
прийняття відповідного рішення закон,
з урахуванням того, що акти цивільного
законодавства не мають зворотної дії у
часі, вже не вимагав при передачі землі
в оренду для ведення фермерського
господарства наявності рішення
професійної комісії з питань створення
фермерських господарств щодо
наявності у громадянина достатнього
досвіду роботи у сільському
господарстві або необхідної
сільськогосподарської кваліфікації.
До того ж Професійна комісія за
районною радою створена не була, в чому
жодної вини ОСОБА_3 немає. На час
винесення цих розпорядженнь
вимагалася рішення Професійної
комісії а потім наявність документів,
що підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві або наявність
освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі, при цьому перелік
таких документів законодавчо не
затверджено. ОСОБА_3 до державної
районної адміністрації не надавалися
документи, що підтверджують його
досвід роботи у сільському
господарстві, а саме, трудова книжка із
записами про роботу в органах
земельних ресурсів та свідоцтва про
право власності на землю, що
підтверджують використання понад 10
років земельної ділянки площею 4,00 га
для ведення особистого селянського
господарства і з 2006 року використання
земельної ділянки площею 15,00 га в
оренді для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
бо їх не вимагали,як встановлено в суді.
Подані ОСОБА_3 документи до суду
достовірні, будь-яких підроблених
документів чи таких, що містять
неправдиві відомості, ОСОБА_3 до
державної районної адміністрації не
подавав. На теперішній час ОСОБА_3
користується спірною земельною
ділянкою майже два роки, нецільового
використання земельної ділянки та
інших порушень земельного
законодавства не допускав, своєчасно
та в повному обсязі фермерське
господарство сплачує орендну плату,
прибутковий податок та єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, обробляє
земельну ділянку, вносить добрива та
здійснює інші заходи щодо підтримання
землі у належному стані. У разі
вилучення у ОСОБА_3 спірної земельної
ділянки, вона тривалий час буде
залишатися без обробітку і належного
догляду, оскільки процедура надання
земельної ділянки в оренду займає
багато часу, державний бюджет буде
недоодержувати значні суми податків та
інших обов'язкових платежів у скрутний
для держави час. За викладених обставин
у разі вилучення у ОСОБА_3 спірної
земельної ділянки не буде додержано
«справедливої, розумної рівноваги» між
інтересами суспільства та інтересами
окремої особи та фермерського
господарства, що потягне за собою
ухвалення незаконного та
необґрунтованого судового рішення.
Тому просить відмовити в задоволенні
позовних вимог прокурора в повному
обсязі.

В суді встановлено, що в заяві від
14.02.2011 року до райдержадміністрації,
ОСОБА_3 просить надати йому Висновок на
отримання в оренду земельної ділянки
для створення фермерського
господарства терміном 49 років із
земель резервного фонду загальною
площею 58,57 га контур № 6 та що
практичний досвід роботи в сільському
господарстві підтверджує
використанням понад 10 років 4 га землі
для ведення особистого селянського
господарства та 15 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва з 2006 року (Т №1 а.с.12). Але в
заяві, як і зазначив прокурор, не
вказано, що до неї долучається висновок
професійної комісії з питань створення
фермерських господарств, сформованої і
затвердженої районною радою щодо
наявності у ОСОБА_3 достатнього досвіду
роботи в сільському господарстві або
необхідної сільськогосподарської
кваліфікації, а також про кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обгрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства, чим порушені вимоги ст.6
і ч.2 ст.7 Закону Україні «Про фермерське
господарство» в редакції на час подачі
заяви.

Не долучення до заяви висновку
професійної комісії сторонами не
заперечується і дана обставина визнана
судом такою, що не підлягає
доказування, що визнана усіма
сторонами по справі. Також судом
визнані обставини як такими, що не
потребують доказуванню на підставі
ст.61 ЦПК України, з урахуванням думки
учасників процесу які визнали їх, що 1
сесією Верхньорогачицької районної
ради У1 скликання від 16.11.2010 року за
рішення № 9 «Про делегування
повноважень районної ради районній
державній адміністрації» делеговано
райдержадміністрації питання з
«забезпечення збалансованого
економічного і соціального розвитку
території району, ефективного
використання природних, трудових та
фінансових ресурсів» і що за рішенням
№7 сесії райради від 16.11.2010 року
утворена постійна комісія з питань
агропромислового комплексу, земельних
відносин, природних ресурсів і
екології, яка відповідно положення про
постійні комісії районної ради та її
плану роботи в 2011 і 2012 роках не
вирішувала питання про створення при
раді Професійної комісії з питань
створення фермерських господарств чи
передачі її повноважень
райдержадміністрації.

За матеріалами справи,
розпорядженнями Верхньорогачицької
районної державної адміністрації № 106
від 02.03.2011 року, надано дозвіл ОСОБА_3 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
орієнтованою площею 58,57 га, з них ріллі -
58,57 га із земель резервного фонду,
розташованих за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради в контурі № 6 для ведення
фермерського господарства (а.с. 10), а за
розпорядженням № 258 від 21.05.2012 року
затверджено проект землеустрою щодо
відведення зазначеної земельної
ділянки в оренду ОСОБА_3 для ведення
фермерського господарства та надано в
оренду цю земельну ділянку на 49 років (Т
№1 а.с 11). На підставі вказаних
розпоряджень, 25.05.2012 року між
Верхньорогачицькою районною державною
адміністрацією та ОСОБА_3 укладено
договір оренди вказаної вище
земельної ділянки, що зареєстрований
02.08.2012 року № 00509 у відділі
Держземагенства Верхньорогачицького
району Херсонської області (Т №1 а.с.а.с.
8 - 9).

Зазначені розпорядження, які
просить визнати незаконними прокурор,
як встановлено в суді, прийняті на
підставі рішення засідання районної
комісії з питань регулювання земельних
відносин районної державної
адміністрації (Т №1 а.с. 13), яка і
вирішила, враховуючу достатній досвід
роботи і сільському господарстві та
наявність сільськогосподарської
техніки, на підставі заяви ОСОБА_3
рекомендувала голові
райдержадміністрації надати дозвіл
про виготовлення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
ОСОБА_3 площею 58,57 га в оренду для
ведення фермерського господарства, що
є порушенням ст.ст. 6,7 Закону України
«Про фермерське господарство» та п.2.2
Положення про порядок проведення
професійного відбору з питань
створення фермерських господарств, бо
з урахуванням вище зазначених вимог
законодавства професійний відбір
проводить професійна комісія створена
райрадою, яка і зобов'язана надати
висновок про достатній досвід роботи
чи відповідної кваліфікації у ОСОБА_3.

Підготовку проекту розпорядження
№258 від 21.05.2012 року проводив начальник
відділу Держкомзему у
Верхньорогачицькому районі ОСОБА_6,
який в суді заявив, що при виготовленні
проекту розпорядження він не перевіряв
наявність підстав у ОСОБА_3 на видачу
йому в оренду земельної ділянки для
ведення фермерського господарства, бо
було вже рішення комісії з питань
регулювання земельних відносин
адміністрації, хоч на нього як
начальника відділу Держкомзему
покладенні обов'язки по забезпеченню
державної політики в сфері земельних
відносин та контролю по дотриманню
земельного законодавства і йому було
відомо про зміни до ст. 7 Закону «Про
фермерське господарство» відповідно
якого вимагались документи у особи
,яка бажає створити фермерське
господарство про наявність у нього
достатнього досвіду роботи у
сільському господарстві. Крім того,
працівники райдержадміністрації як
встановлено в суді, в порушення ст.ст. 25,
40, 41 Закону України «Про місцеві
державні адміністрації», при
підготовці проекту розпорядження № 258
і його винесенні не виконали вимоги
вищезазначених законів про що і
зазначено вище.

Як заявив в суді ОСОБА_7, заступник
голови райдержадміністрації і голова
комісії з питань регулювання земельних
відносин, на засіданні комісії він не
роз'ясняв вимоги законодавства
відносно надання землі в оренду ОСОБА_3
та наслідки його не дотримання членам
комісії і ОСОБА_3 та не придав значення
перевірці наявності документів
відповідно ст.7 Закону «Про фермерське
господарство», що є однією з причин не
вирішення комісією обставин
відповідно вимог закону і свідчить про
причини порушення законодавства при
видачі розпоряджень
райдержадміністрацією відносно
надання землі в оренду ОСОБА_3, що є
наслідком подання даного позову та
порушення прав Держави в зв'язку з
порушення закону і прав ОСОБА_3
відносно розгляду його заяви про
надання в оренду земельної ділянки
відповідно вимог законодавства з
урахуванням гарантій держави по
захисту прав людини (ст.2 Конституції
України).

На підставі зазначених
розпоряджень фермерське господарство
«ЕДЕН - 2012» створене ОСОБА_3 і
зареєстроване в установленому законом
порядку 07.11.2012 року, що підтверджується
Випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців (Т №1 а.с. 167) та статутом
фермерського господарства «ЕДЕН - 2012»
(Т №1 а.с.а.с. 168-176), що встановлено в суді
і це підтвердили свідки ОСОБА_7, ОСОБА_6,
ОСОБА_2, ОСОБА_10.

Тобто судом встановлено, що
оспорюванні прокурором розпорядження
видані з порушенням законодавства
України, які суд має право на підставі
ч.1 ст.21 ЦК України, визнати незаконними,
бо дані розпорядження суперечить актам
цивільного законодавства і порушують
цивільні права та інтереси Держави і
ОСОБА_3, бо райдержадміністрації
належить вирішення питань по
забезпеченню законності, охорони прав,
свобод і законних інтересів громадян,
здійснення контролю по використанню
земель (ст.ст. 13,16 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»)
виконання яких, як встановлено в суді
покладено і на заступника голови
адміністрації відповідно функцій і
повноважень першого заступника голови
адміністрації, який відповідає за
реалізацію в районі державної і
регіональної політики і у сфері
агропромислового комплексу,
використання природних ресурсів,
організовує і здійснює контроль по
використанню і охороною земель,
координує підготовку роботи по наданню
в оренду земель, координує в районі
діяльність місцевих землевпорядних
органів (Т №2 а.с.а.с. 9-11). А ОСОБА_2 на час
розгляду заяви ОСОБА_3 була секретарем
комісії адміністрації з питання
регулювання земельних відносин,
працювала на посаді начальника відділу
юридичного забезпечення у
райдержадміністрації і відповідно
своєї посадової інструкції (Т №2 а.с.а.с.
12-13) зобов'язана перевіряти
відповідність вимогам чинного
законодавства проектів розпоряджень.
ОСОБА_6 при підготовці проекту
розпорядження про надання ОСОБА_11 в
оренду земельної ділянки, як начальник
відділу Держкомзему в районі в
порушення Положення «про міськрайонне
управління (відділ) Держкомзему»
затвердженого наказом Держкомзему
03.06.2009 року № 281 з змінами, не здійснив
належного контролю додержання вимог
чинного законодавства при
виготовленню проекту зазначеного
розпорядження.

Тому причинами і умовами що сприяли
порушенню закону при видачі вище
зазначених розпоряджень, як
встановлено в суді, є не створення в
Верхньорогачицькій районній раді
Професійної комісії з питань створення
фермерських господарств, надання
некваліфікованої допомоги ОСОБА_3
працівниками адміністрації при
написанні заяви, її подачі та розгляду
комісією з питань регулювання
земельних відносин, на які голова
комісії не надав необхідної інформації
членам комісії і ОСОБА_3 відносно
обставин по заяві ОСОБА_3 відповідно
вимог чинного законодавства з питання
надання в оренду земельних ділянок для
ведення фермерського господарства, не
проконтролював оформлення протоколу
засідання комісії з питань регулювання
земельних відносин, який складений в
порушення вимог про складання ділових
документів, не здійснив контролю по
використанню і охороною земель, не
надано ОСОБА_3 належної правової
допомоги як адміністрацією так і
відділом Держкомзему, що є порушеннями
вимог законодавства з вини працівників
адміністрації і ОСОБА_6 та порушені
права ОСОБА_3 на розгляд його заяви
відповідно вимог законів України.

Такі висновки зроблені судом на
підставі ст.ст.2,3 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації», що
місцеві державні адміністрації
зобов'язані виконувати закони України
і принципами їх діяльності є
верховенство права і законності, хоч за
п.2 ст.21 цього закону та ст. 17 ЗК України
місцева адміністрація розпоряджається
землями державної власності і за ст.ст.
41, 43 Закону України «Про місцеві
державні адміністрації», голова
адміністрації видає розпорядження
одноособово, які можуть бути оскаржені
до органів виконавчої влади вищого
рівня або до суду. Крім того за ч.2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачаються Конституцією України
та законами України. І неподання
прокурором подання, відповідно ст. 20
Закону України «Про прокуратуру» не
позбавляє права прокурора звернутись з
позовом до суду.

Вини ОСОБА_3 в ненаданні Висновку
професійної комісії та дотримання
інших вимог закону при написанні заяви
на видачу йому в оренду земельної
ділянки для ведення фермерського
господарства і в видачі незаконних
розпоряджень при розгляді зазначеної
його заяви, судом не встановлено, і з
цим згодився прокурор, бо працівники
райдержадміністрації її заяву не
повертали і не вказали на необхідність
зазначення в ній обставин відповідно
вимог ч.2 ст.7 Закону «Про фермерське
господарства» та не надали правової
допомоги ОСОБА_3 для усунення недоліків
по заяві, бо при написанні заяви ОСОБА_3
допомогу надавав працівник
адміністрації, як встановлено в суді.
На засіданні комісії в нього не
виясняли про кількість членів
фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обгрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства, чи відносно висновку
професійної комісії про достатній
досвід роботи у сільському
господарстві, що підтвердили всі
свідки. І на той час, в підтвердження
цих обставин у ОСОБА_3 були документи,
які він надав суду (Т №1 а.с.а.с. 231 - 235).

Тому суд вважає необхідним визнати
розпорядження від 02.03.2011 року № 106 про
надання дозволу громадянину ОСОБА_3 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
орієнтованою площею 58,57 га, з них ріллі -
58,57 га із земель резервного фонду,
розташованих за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради в контурі № 6 для ведення
фермерського господарства -
незаконним, задовольнивши вимогу
прокурора з вищезазначених обставин та
з підстави ненадання рішення
Професійної комісії райради до заяви,
оскільки розпорядження видане на
підставі рішення комісії
адміністрації з питань регулювання
земельних відносин та не зазначення в
заяві обставин, передбачених ч.2 ст. 7
Закону України «Про фермерське
господарство». Другу вимогу прокурора
про визнання незаконним розпорядження
№ 258 від 21.05.2012 року про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду громадянину
ОСОБА_3 для ведення фермерського
господарства загальною площею 58,5700 га
із земель резервного фонду,
розташованих за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради Херсонської області -
задовольнити повністю, на підставі не
перевіркою адміністрацією наявності
документів у ОСОБА_3 про достатній
досвід роботи у сільському
господарстві або необхідної
сільськогосподарської кваліфікації, в
зв»язку з відсутністю Висновку
професійної комісії ради про це на час
винесення розпорядження та не
зазначення обставин у заяві ОСОБА_3
передбачено ч.2 ст. 7 Закону України «Про
фермерське господарство», як
встановлено в суді.

Тобто вище зазначені порушення
законодавства при видачі цих
розпоряджень є наслідком неналежного
виконання законів України, своїх
обов'язків працівниками
Верхньорогачицької
райдержадміністрації ОСОБА_2, ОСОБА_7 і
начальником Держкомзему у
Верхньорогачицькому районі при
розгляді заяви ОСОБА_3 про надання йому
в оренду земельної ділянки для ведення
фермерського господарства, які
розглядаючи на комісії його заяву не
повідомляли ОСОБА_3 про
невідповідність змісту його заяви
вимогам ч.2 ст. 7 Закону «Про фермерське
господарство» та відсутності висновку
Професійної комісії ради про достатній
досвід його роботи у сільському
господарстві чи відповідної
кваліфікації, тобто не надали йому
належної правової допомоги, порушивши
принцип рівності всіх перед законом і
принцип обов'язкового додержання
законності при набутті його права
користування землею, що визначено
ст.ст. 13, 19 Конституції України та ст.ст.
4,5, 123 ЗК України, в яких закріплено
право і рівність громадян на землю,
невтручання держави в здійснення ними
своїх прав щодо володіння,
користування і розпорядження землею,
бо держава ці права реалізує через
відповідні державні органи які повинні
зазначені права на землю громадян
вирішувати лише відповідно закону. Хоч
ОСОБА_3 на засіданні комісії в
адміністрації був присутній і мав всі
документи, як встановлено в суді, які
підтверджували обставини, що надавали
йому право на отримання земельної
ділянки в оренду для ведення
фермерського господарства, але
порушуючи права і Держави і ОСОБА_3,
працівники адміністрації не вияснили
ці обставини в порушення вимог діючого
законодавства.

Згідно ст. 15 ЦПК України та п.3
Пленуму Верховного суду України від
16.04.2004 року №7 «Про практику
застосування земельного законодавства
при розгляді цивільних справ» з
змінами і доповненнями від 19.03.2010 року
№2 та п.7 Постанови Вищого
спеціалізованого суду України від
01.03.2013 року №3 «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» даний позов розглядається в
порядку цивільного судочинства і
виходячи з ст.ст.1, 2 ЦК України, ст.ст. 2,5
ЗК України, що цивільне законодавство
регулює майнові і немайнові відносини,
учасниками яких є фізичні особи і
держава. Об'єктом цих відносин є земля
на території України, а саме: на
території Верхньорогачицького району,
Херсонської області. Захист судом прав
на землю у даних відносинах
здійснюється способами, визначеними
ст. 152 ЗК України, в тому числі шляхом
визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади.

Враховуючи, що на час подачі заяви
ОСОБА_3 до адміністрації та видачі вище
зазначених розпоряджень, відповідно
його пояснень і пояснень всіх свідків,
у ОСОБА_3 був достатній досвід роботи у
сільському господарстві з урахуванням
роботи у його селянському господарстві
і думку свідків ОСОБА_6, ОСОБА_12 та
ОСОБА_10, які суд приймає до уваги
враховуючи їх досвід роботи у
сільському господарстві, які пояснили,
що ОСОБА_3 сам постійно займався і
виконував всі роботи по обробітку
землі в своєму особистому селянському
господарстві на протязі більше семи
років. Їх пояснення підтверджено в суді
довідками відділу Держземагенства у
Верхньорогачицькому районі та
довідкою Самійлівської сільської ради
Верхньорогачицького району
Херсонської області № 116 від 25.03.2014 року
(Т №2 а.с.а.с. 7-8, 22), в яких зазначено, що
ОСОБА_13 та ОСОБА_3 мають у власності
земельні ділянки площею 2,00 га у кожного
для ведення особистого селянського
господарства за період з 2006 року і по
даний час та Державними актами на право
власності на земельну ділянку, що
видані в 2006 році (Т №1 а.с.а.с. 51-52). Тому
суд вважає встановленим в суді, що у
ОСОБА_3 на час подачі заяви і видачі
розпоряджень був достатній досвід
роботи у сільському господарстві і в
нього були документи, на час подачі
заяви, що підтверджують дану обставину,
оскільки він вів особисте селянське
господарство більше ніж 5 років. В
підтвердження вірності висновку суду
про достатній досвід роботи у ОСОБА_3
підтверджується довідкою
Держкомагенства про відсутність
зауважень до фермерського
господарства «ЕДЕН - 2012» на протязі
його діяльності (Т №1 а.с.а.с. 41, 230).

Вище викладені висновки суду
відносно достатнього досвіду роботи у
сільському господарстві у ОСОБА_3, суд
зробив враховуючи пояснення вище
зазначених осіб і Перелік документів,
зазначених в проекті постанови
Кабінету Міністрів України, що
оприлюднена 27.11.2013 року, відповідно
якого, в підтвердження досвіду роботи в
сільському може бути і ведення
особистого селянського господарства.
Тому суд на підставі вищевикладеного
та його паспорта, що він є громадянином
України, вважає, що у ОСОБА_3 було
достатньо досвіду роботи у сільському
господарстві на час подачі заяви і
видачі розпоряджень і це підтверджено
наданими суду документами (Т №1 а.с. 30, Т
№2 а.с.а.с. 7-8). Тобто у ОСОБА_3 на час
винесення розпоряджень були всі
підстави для отримання в оренду
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства.

Як зазначає далі прокурор в позові,
за ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6
ст.203 ЦК України і якщо недійсність
правочину прямо не встановлено
законом, але одна із сторін або інша
зацікавлена особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним, а саме
договір оренди між сторонами від 25.05.2012
року.

До ч.4 ст. 59, ст. 124 ЗК України (на час
виникнення спірних правовідносин)
громадянам та юридичним особам
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування із земель
резервного фонду можуть передаватися
на умовах оренди земельної ділянки на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або місцевого
самоврядування, шляхом укладання
договору оренди. Тобто за ст. 6 Закону
України „Про оренду землі" і за
договором оренди землі ОСОБА_3, як
орендар набув право на земельну
ділянку для ведення фермерського
господарства відповідно до ст. 125 ЗК
України, ч.2 ст. 20 Закону України «Про
оренду землі» з моменту реєстрації
договору оренди землі, тобто з 02.08.2012
року (Т №1 а.с.а.с 8-9). На даний час,
земельна ділянка площею 58,57 га, яка
передана ОСОБА_3 в оренду, знаходиться в
користуванні у фермерського
господарства «ЕДЕН - 2012» (Т №1 а.с.230), що
підтверджується довідкою
Держземагенства від 06.02.2014 року № 244,
тобто користується земельною ділянкою
юридична особа, а не фізичною особою,
тобто не ОСОБА_3.

На підставі ч.1 ст. 17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» від 23.02.2006 року №3477-1У, суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права з огляду на приписи ч.1 ст. 9
Конституції України.

В зв'язку з вимогою прокурора про
скасування договору оренди, суд вважає
необхідним застосувати норми ст. 1
Першого протоколу Європейської
Конвенції, а саме: принцип
правомірності позбавлення права
користування земельною ділянкою,
оскільки судом встановлено, що
розпорядження видані
райдержадміністрацією з порушенням
вимог законів України і позбавлення
права користування відповідає
суспільному інтересу. Але вирішуючи
питання про забезпечення справедливої
рівноваги між інтересами суспільства і
відповідачем, з вище встановленого в
суді виходить, що вини ОСОБА_3 в
порушенні закону судом не встановлено,
а порушення допущені працівниками
адміністрації, тобто державою. Хоч
визнання договору оренди недійсним
передбачено законодавством України,
але визнання його недійсним порушить
права ОСОБА_3., членів фермерського
господарства та самого фермерського
господарства «ЕДЕН - 2012».

Виходячи з встановленого в суді, суд
вважає що ОСОБА_3 та члени фермерського
господарства «ЕДЕН - 2012» не знали, що
діє якась юридична перепона в
користуванні даною земельною ділянкою,
отриманні доходів і землі у власність
на протязі терміну дії договору і такі
очікуванні можна вважати, відповідно
ст. 1 Першого протоколу Європейської
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, як складова
частина захисту їх права власності, яка
знаходиться в користуванні
фермерського господарства. Суд вважає,
що при винесенні даного рішення
дотриманий баланс між інтересами
суспільства та відповідача і третіх
осіб, при винесенні рішень і укладанню
договору оренди не стояло питання, що
дії органу влади були спрямовані проти
інтересів суспільства чи що
порушувались інтереси якоїсь особи, чи
розпорядження і договір укладені в
супереч законів України. Сама
райдержадміністрація, як встановлено в
суді, вважала що розпорядження і
договір оренди відповідають вимогам
законів України і на підставі них
наступлять наслідки, які передбачені
законом. Тобто, цими рішеннями
адміністрації ОСОБА_3 та членам
фермерського господарства було
гарантовано право на отримання даної
земельної ділянки в оренду для ведення
фермерського господарства на протязі 49
років для отримання прибутків і
отримання у власність земельну ділянку
у розмірі паю. Тобто ОСОБА_3 та члени
фермерського господарства вправі
очікувати захисту своїх прав і прав
фермерського господарства в зв'язку з
порушенням закону з сторони
адміністрації при наданні їй в оренду
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства.

Виходячи із встановленого в суді,
дотримуючись справедливої і розумної
рівноваги між інтересами держави,
ОСОБА_3, членів фермерського
господарства та самого фермерського
господарства, оскільки порушення
закону допущене з вини представників
держави, які недотримались процедури
її розгляду, що в цілому не вплинуло на
правомірність надання ОСОБА_3
земельної ділянки для створення
фермерського господарства.

Відповідно відомостей Державного
реєстратора і Держземагенства
земельної ділянки (пай) у власності у
ОСОБА_3 та членів фермерського
господарства ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16 на час розгляду справи не має (Т
№1 а.с.а.с. 231-235, 248-250).

І судом не встановлено, що ОСОБА_3 та
члени фермерського господарства
бажають набути право власності на
земельну ділянку незаконним шляхом, на
що вони мають право, як голова та члени
фермерського господарства і вони не
допустили жодного порушення закону. За
обставинами, які встановлені в суді
відповідно ст.ст. 152, 153 ЗК України,
законне право ОСОБА_3 та членів
фермерського господарства на землю
гарантується і захищається державою і
чітко встановлює підстави припинення
права користування і власності за
ст.ст. 140, 141 ЗК України.

Хоч договір оренди і укладений на
підставі незаконних рішень органу
влади, але ОСОБА_3 мав право на
отримання земельної ділянки для
ведення фермерського господарства на
час подачі заяви до
райдержадміністрації, бо мав достатній
досвід роботи у сільському
господарстві, у нього були відомості
відносно членів фермерського
господарства та їх права на отримання
земельної частки (пай), обгрунтування
розмірів земельної ділянки з
урахуванням перспектив діяльності
фермерського господарства, що не
виясняла адміністрація . І в позові
прокуратурою не зазначено з яких же
підстав необхідно визнати зазначений
договір оренди недійсним і повернути
земельну ділянку до земель резервного
фонду Верхньорогачицької селищної
ради Херсонської області.

За ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або він
визнаний недійсним судом.

Крім того, враховуючи що порядок
припинення прав на землю регулюється
главою 22 ЗК України, суд вважає
необхідним врахувати ту підставу, що
перелік підстав припинення права
користування земельною ділянкою
визначений ст. 141 ЗК України і який є
вичерпним. Такої підстави припинення
права користування земельною ділянкою,
як скасування рішення органу влади, на
підставі якого було укладено договір
оренди земельної ділянки, цією статтею
не передбачено. Така позиція судової
практики в України підтверджується
постановою судової палати у цивільних
справах Верховного суду України від
12.09.2012 року (Вісник Верховного суду
України № 9 2013 рік).

І за ч.2 ст. 14 Конституції України
права громадянина набувається і
реалізується виключно до закону. А
оскільки за ч. 2 ст. 3 Конституції
України права і свободи людини та їх
гарантії визначають зміст і
спрямованість нашої держави і
утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави і держава відповідає перед
людиною за свою діяльність. З цього
виходить що права людини не повинні
бути порушені в зв'язку з незаконними
рішеннями представників держави.

Доводи позивача, що підставою для
визнання договору оренди недійсним є
визнання незаконними розпоряджень
голови райдержадміністрації від 02.03.2011
року № 106 і №258 від 21.05.2012 року поданому
позову, суд вважає безпідставними з
вище викладених обставин.

Тому суд вважає немає необхідності
скасовувати договір оренди, бо
порушень закону з вини ОСОБА_3 судом не
встановлено, він мав право на отримання
земельної ділянки в оренду для ведення
фермерського господарства маючи
достатній досвід роботи в сільському
господарстві і документи які
підтверджували обставини, передбачені
ч.2 ст.7 Закону «Про фермерське
господарство, створив фермерське
господарство, яке діє на даний час і
сплачує державі всі передбачені
законом податки, зауважень до його
діяльності в держави немає, врахувавши
встановлений судом баланс між яким
просить вжити прокурор для
забезпечення інтересів суспільства та
захисту прав і інтересів ОСОБА_3, членів
фермерського господарства і самого
фермерського господарства, що суд
вважає більш істотними в порівнянні із
заподіяною шкодою державі, якій не буде
заподіяна більша шкода в разі не
скасування договору оренди та
залишення земельної ділянки у
користуванні фермерського
господарства.

В зв'язку з цим в задоволенні вимог
прокурора у визнанні недійсним
договір оренди земельної ділянки між
ОСОБА_3 та Верхньорогачицькою
державною адміністрацією, площею 58,5700
га із земель резервного фонду,
розташованих за межами населених
пунктів Верхньорогачицької селищної
ради Херсонської області для ведення
фермерського господарства від 25.05.2012
року, що зареєстрований 02.08.2012 року №
00509 - відмовити.

Крім того вразі визнання договору
оренди недійсним, суд з урахуванням
заперечень відповідачів зобов'язаний
вирішити про наслідки за ч.2 ст. 216 ЦК
України, а саме - кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні
все, що вона отримала на виконання
даного правочину. А як встановлено в
суді, фермерське господарство сплачує
податки за час діяльності і починаючи з
2012 року витрати фермерського
господарства на обслуговування
земельної ділянки становить 107033,42 грн.
(Т №1 а.с. 213).

В вимозі прокурора про зобов'язання
ОСОБА_3 в поверненні земельної ділянки,
площею 58,5700 га до резервного фонду
Верхньорогачицької селищної ради
Херсонської області відмовити за
недоказаністю з урахуванням, що
земельна ділянка знаходиться у
користуванні у фермерського
господарства «ЕДЕН - 2012», бо вини ОСОБА_3
та членів фермерського господарства у
видачі незаконних розпоряджень не
встановлено і в даному випадку суд
вважає, що дотриманий справедливий
баланс між інтересами суспільства і
людини з урахуванням застосованими
заходами і метою позбавити права
користування земельною ділянкою та
отримання її у власність і діяльність
фермерського господарства. Крім того в
позові прокурор не зазначив з яких
підстав він просить зобов'язати ОСОБА_3
повернути землю.

Тому суд вважає, що визнання
договору оренди землі недійсним і
зобов'язання ОСОБА_3 повернути земельну
ділянку до резервного фонду є
безпідставним і таким, що суперечить
принципам моральності та
справедливості між інтересами
суспільства (незаконність
розпорядження) з метою повернення
землі державі порушення прав і
інтересів ОСОБА_3, членів фермерського
господарства і самого фермерського
господарства, які сподіваються на
гарантію в захисті їх прав і інтересів
зі сторони держави. Тому в задоволенні
3 і 4 вимоги прокурора по позову
відмовити.

Лист Верхньорогачицької
районної ради від №01 - 18/123 від 07.06.2013
року про передачу повноважень суд не
приймає до уваги, оскільки відповідно
п.2ч.1 ст.43 і ст. ст.44 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
(який діяв на той час) сесією районної
рада вирішуються питання про утворення
комісій ради та делегування
повноважень райдержадміністрації і
повноваження відносно земельних
відносин районною радою делегувались,
що визнано сторонами в суді.

Суд критично оцінює пояснення
ОСОБА_7 і ОСОБА_2, що комісія
адміністрації з питання регулювання
земельних відносин мала право надавати
висновок про наявність у громадянина
достатнього досвіду роботи у
сільському господарстві або
необхідної сільськогосподарської
кваліфікації, бо її Положенням, що
затверджено головою адміністрації (Т
№1 а.с. 80) не передбачено надання такого
висновку і районна рада такі
повноваження їй не делегувала, як
встановлено судом. Крім того за
Положенням про порядок проведення
Професійного відбору з питань
створення фермерських господарств
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики України №452/335 від
17.12.2003, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 28.01.2004 за №118/8717 для
виконання організаційної роботи,
пов'язаної з проведенням професійного
відбору, районна (міська) рада формує і
затверджує склад професійної комісії,
що є умовою, відповідно до ст. 6 Закону
України «Про фермерське господарство»
державної реєстрації фермерського
господарства і надання (передачі)
громадянину у власність або оренду
земельних ділянок для ведення
фермерського господарства із земель
державної і комунальної власності як
передбачено ст.ст. 118, 123, 124 ЗК України на
час подачі і розгляду заяви ОСОБА_3
райдержадміністрацією та видачею
зазначених розпоряджень. Цим не
передбачає можливості передачі
функцій Професійної комісії, будь-яким
іншим органам і не створення
Професійної комісії
Верхньорогачицькою районною радою, що
встановлено в суді, не є підставою
райдержадміністрації приймати рішення
в протиріччя з Положенням, що
затверджено Міністерством аграрної
політики України, бо відповідно ст.2
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації» місцеві
держадміністрації зобов'язані
забезпечити виконання Конституції,
Законів України, актів Президента
України, Кабінету Міністрів України,
інших органів виконавчої влади вищого
рівня, тобто не мають права змінити
рішення органу вищого рівня. Критично
суд оцінює і заперечення представника
відповідача, що позов прокурора
поданий з порушенням строків, бо як
встановлено в суді, прокуратурі
адміністрація направляє саме
розпорядження без пакета документів,
на підставі яких воно видано, що не дало
можливості прокурору у встановлений
законом термін встановити порушення
законодавства райдержадміністрацією
при видачі зазначених розпоряджень.

В зв'язку з вищевикладеним, суд
вважає необхідним позовну заяву
Великолепетиського міжрайонного
прокурора до Верхньорогачицької
районної державної адміністрації
Херсонської області та ОСОБА_3 про
визнання незаконним (недійсним)
розпорядження та визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки -
задовольнити частково, визнавши
незаконним розпорядження
Верхньорогачииької районної державної
адміністрації №106 від 02.03.2011 року, яким
надано дозвіл громадянину ОСОБА_3 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
орієнтовною загальною площею 58,57 га, з
них ріллі - 58,57 га, із земель резервного
фонду, розташованих за межами
населених пунктів Верхньорогачицької
селищної ради в контурі №6
Верхньорогачицького району
Херсонської області для ведення
фермерського господарства та визнавши
незаконним розпорядження №258 від 21.05.2012
року, яким затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду громадянину ОСОБА_3
для ведення фермерського господарства
загальною площею 58,57 га із земель
резервного фонду, розташованих за
межами населених пунктів
Верхньорогачицької сільської ради
Верхньорогачицького району
Херсонської області для ведення
фермерського господарства терміном на
49 років.

В задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

Керуючись: ст.ст. 213, 215, ч.1 ст.292, ч.1
ст.294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Великолепетиського
міжрайонного прокурора до
Верхньорогачицької районної державної
адміністрації Херсонської області та
ОСОБА_3 про визнання незаконним
(недійсним) розпорядження та визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки - задовольнити частково.

Визнати незаконним розпорядження
Верхньорогачииької районної державної
адміністрації №106 від 02.03.2011 року, яким
надано дозвіл громадянину ОСОБА_3 на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
орієнтовною загальною площею 58,57 га, з
них ріллі - 58,57 га, із земель резервного
фонду, розташованих за межами
населених пунктів Верхньорогачицької
селищної ради в контурі №6
Верхньорогачицького району
Херсонської області для ведення
фермерського господарства та
розпорядження №258 від 21.05.2012 року, яким
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
громадянину ОСОБА_3 для ведення
фермерського господарства загальною
площею 58,57 га із земель резервного
фонду, розташованих за межами
населених пунктів Верхньорогачицької
сільської ради Верхньорогачицького
району Херсонської області для ведення
фермерського господарства.

В задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

На рішення може бути подана
апеляція до апеляційного суду
Херсонської області через
Верхньорогачицький районний суд
Херсонської області, протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
А.Я. Сидорякіна