У Х В А Л А

Іменем України

31 березня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Мацунича М.В., Панька В.Ф.

при секретарі - Савариній Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою міського відділу
Державної виконавчої служби
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції на ухвалу
Мукачівського міськрайонного суду від
30 січня 2014 року по справі за поданням
головного державного виконавця МВ ДВС
Мукачівського МРУЮ про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
ОСОБА_2 за межі України ,-

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою у задоволенні
зазначеного подання головного
державного виконавця МВ ДВС
Мукачівського МРУЮ /надалі - державний
виконавець/ відмовлено.

Цю ухвалу оскаржено МВ ДВС
Мукачівського МРУЮ, порушено питання
про її скасування та прийняття нового
судового рішення про задоволення
зазначеного подання.

Апеляційна скарга мотивована
невідповідністю висновків суду
обставинам справи.

В судове засідання представник
апелянта не явився і тому суд розглянув
справу у його відсутності відповідно
до ч.2 ст.305 ЦПК України.

ОСОБА_2 вважав, що підстав для
задоволення скарги немає.

Заслухавши ОСОБА_2 та дослідивши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Звертаючись до суду із зазначеним
поданням, державний виконавець
мотивував його тим, що ним на його
виконанні знаходиться виконавчий лист
про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3
518 823 грн. Ним, державним виконавцем,
здійснено всі необхідні дії для
виконання відкритого по вказаному
виконавчому листі виконавчого
провадження, але закінчити його не має
можливості, оскільки боржник
ухиляється від його виконання.

Аналогічне обґрунтування містить
і апеляційна скарга.

Зазначені доводи не можуть бути
прийняті до уваги.

Так, відповідно до ст.32 ЗУ «про
виконавче провадження» заходами
примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

На виконання цих вимог державним
виконавцем на протязі з 19.06.2013 р. до
27.01.2014 р. здійснювались всі можливі дії
для виконання виконавчого листа про
стягнення боргу: починаючи від виклику
боржника до ДВС та відібрання від нього
пояснень до реалізації виявленого у
нього майна - автомобіля -, в результаті
чого борг зменшився до 411 тис.:
приймались відповідні процесуальні
документи про арешт майна боржника,
здійснювались запити у належні органи
щодо виявлення цього майна,
проводилась реалізації виявленого
майна і т.п.

Однак рішення суду про стягнення
боргу в решті не виконано і тому
державний виконавець звернувся з
поданням про тимчасову заборону
боржнику виїзду за межі України.
Державний виконавець мотивував свої
вимоги п.5 ч.1 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду
і в'їзду в Україну громадян України»,
згідно якого громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта у випадках, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням.
Ця вимога Закону стосується і
тимчасового позбавленні права на виїзд
за кордон громадянина України, який має
закордонний паспорт відповідно до ч.2
зазначеної статті. Тому при вирішенні
зазначеного питання слід виходити з
доведеності ухилення боржника від
виконання рішення суду.

В даному ж випадку жодного доказу
про те, що ОСОБА_2 ухиляється від
виконання рішення про сплату боргу не
наведено: виходячи зі змісту подання
слід зробити висновок, що інших дій
станом на день заявлення подання, окрім
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду боржника за кордон чого
стосується подання, не можливо
здійснити. Однак таке обґрунтування
подання не відповідає зазначеній нормі
Закону, з яким не пов'язуються дії
державного виконавця по виконанню
рішення суду: вони пов'язуються з діями
боржника по ухиленню від виконання
рішення суду, що по справі не доведено
жодним доказом.

Крім цього, як пояснив ОСОБА_2 в
судовому засідання, він працює і його
робота пов'язана з виїздом за кордон.
Завдяки цьому він щомісячно з
отриманої зарплати погашає борг по
рішенню суду. Інших доходів в нього
немає. Тому суд вважає, що задоволення
подання державного виконавця може
призвести до повної неможливості
виконання рішення суду та позбавлення
боржника єдиного доходу, який
необхідний для проживання.

При таких обставинах колегія
суддів вважає, що прийнята судом першої
інстанції ухвала відповідає
зазначеній нормі матеріального права і
підстав для її скасування та ухвалення
нового судового рішення про
задоволення подання державного
виконавця немає.

Керуючись ст.ст.307,308,314 ЦПК України,
судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу міського відділу ДВС
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції відхилити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного
суду від 30 січня 2014 р. по даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді :