ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі:

головуючої судді - Сирбул О.Ф.

при секретарі - Семенченко Я.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
скаргою ОСОБА_2 на дії головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві Білан Ю.С.,

встановив:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Дарницького районного суду м. Києва зі
скаргою на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця, в
якій просить визнати протиправними дії
головного державного виконавця Білан
Ю.С. ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві щодо
застосування ст.182 Сімейного кодексу
України, ч. 1 ст. 187 Сімейного кодексу
України при здійсненні розрахунку
заборгованості по сплаті аліментів №
791 від 23.01.2013 року; зобов'язати головного
виконавця Білан Ю.С. ВДВС Дарницького
РУЮ у м. Києві зробити перерахунок
заборгованості по сплаті аліментів з
ОСОБА_2 відповідно до рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
19.02.2014 року, ст. 82, ст. 84, ч. 1 ст. 93 Кодексу
про шлюб та сім'ю України, Постанови
Кабінету Міністрів України від 26
лютого 1993 року № 146.

Свої вимоги мотивує наступним, 20
листопада 2013 року при ознайомленні з
матеріалами справи № 753/18931/13 за
позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів отримав
із додатками до позовної заяви
розрахунок заборгованості № 791/9 від
20.06.2012 року головного державного
виконавця Білан Ю.С. ВДВС Дарницького
РУЮ у м. Києві. З вказаним розрахунком
заборгованості не погоджується,
оскільки державний виконавець
протиправно застосував ст. 182 Сімейного
кодексу України і ч. 1 ст. 187 Сімейного
кодексу України і не застосував ст.ст.
82, 93 Кодексу про шлюб та сім'ю України,
відповідно до яких ухвалено рішення
Дарницького районного суду м. Києва 19
лютого 1998 року за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини і на своє утримання, а
тому розрахунок заборгованості № 791/9
від 20.06.2012 року є незаконним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 384 ЦПК України
скаргу може бути подано до суду
безпосередньо або після оскарження
рішення, дії або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби до начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби.
Скарга подається до суду, який видав
виконавчий документ.

В судове засідання скаржник ОСОБА_2 не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку, причини
не явки не повідомив.

В судовому засіданні представник ВДВС
Дарницького РУЮ в м. Києві Білан Юлія
Станіславівна в задоволенні скарги
просила відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи,
виконавчого провадження вважає скаргу
ОСОБА_2 такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, 19 лютого 1998
року рішенням Дарницького районного
суду м. Києва позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_7 про стягнення
аліментів на утримання дитини і на своє
утримання задоволено (а.с. 8-10).

На підставі вищевказаного
рішення видано виконавчий лист № 2-373/98
від 15 червня 2011 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 аліментів на
отримання неповнолітнього сина ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини
заробітку (доходу), щомісяця, починаючи
з 21.01.1998 року і до 2007 року, але не менше ?
частини неоподаткованого мінімуму
доходів громадян, а потім в розмірі ?
частини заробітку (доходу) до
повноліття сина ОСОБА_9 (а.с. 42-43).

24 жовтня 2011 року старшим
державним виконавцем Білан Ю.С. органу
ДВС Дарницького РУЮ в м. Києві винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, на підставі виконавчого
листа, виданого Дарницьким районним
судом м. Києва по цивільній справі
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини і на своє
утримання (а.с. 44).

Відповідно до розрахунку
заборгованості № 791/9 від 23.01.2013 року
складеного головним державним
виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ м.
Києва заборгованість ОСОБА_2 по
аліментам станом на 01.10.2011 року
становить 65 423, 35 грн. (а.с. 74-77).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 Розділу VII
Прикінцевих положень Сімейного
кодексу України цей кодекс набирає
чинності одночасно з набранням
чинності Цивільним кодексом України 01
січня 2004 року визнано такими, що
втрачають чинність з вступом у дію
Сімейного кодексу України: Кодекс про
шлюб та сім'ю України та інше.

Відповідно до п. 2.1.2. Інструкції «Про
проведення виконавчих дій» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому законом та
передбачені цією Інструкцією права і
обов'язки в точній відповідності до
закону.

У відповідності п. 4.1.1. Інструкції «Про
проведення виконавчих дій» державний
виконавець, починаючи виконувати
рішення повинен пересвідчитись, чи
отримана боржником копія постанови про
відкриття виконавчого провадження і чи
здійснені ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче
провадження» - виконавче провадження
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Так, як вбачається з матеріалів скарги
та наданих матеріалів виконавчого
провадження, головний державний
виконавець при здійсненні розрахунку
заборгованості по сплаті аліментів №
791/9 від 23.01.2013 року з виконання
виконавчого листа № 2-373/98 виданого
Дарницьким районним судом м. Києва від
15 червня 2011 року з вірним застосуванням
норм законодавства, а саме ст. 182
Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 187
Сімейного кодексу України, так як
Кодекс про шлюб та сім'ю втратив свою
чинність з вступом у дію Сімейного
кодексу України 01 січня 2004 року.

Відповідно до п. 3 ст. 68 Закону України
«Про виконавче провадження» про
звернення стягнення на заробітну
плату, пенсію, стипендію та інші доходи
боржника державний виконавець
виносить постанову, яка надсилається
для виконання підприємству, установі,
організації, фізичній особі, фізичній
особі - підприємцю за місцем отримання
боржником відповідних доходів.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
направлення виконавчого документа за
належністю до іншого відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно із ст. 11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом.

Суд, дослідивши матеріали справи,
виконавчого провадження, вислухавши
осіб, які приймали участь у розгляді
справи, приходить до висновку, що
державний виконавець вживає виконавчі
заходи для виконання виконавчого листа
№ 2-373/98 виданого Дарницьким районним
судом м. Києва 15 червня 2011 року та у
задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 210, 383-388 ЦПК
України, ст.ст. 2, 5, 6, 11, 49, 68 Закону
України «Про виконавче провадження»,
суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги ОСОБА_2 на дії
головного державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві Білан Ю.С. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
проголошено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: