Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року
Пролетарський районний суд м. Донецька
у складі:

головуючого судді
Семіряд І.В.

при секретарі
Дутчак І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради " Про встановлення факту
володіння та користування житловим
будинком та про визнання права
власності на домоволодіння в порядку
спадкування ", -

В С Т А Н О В И В:

31.01.2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Пролетарського
районного суду м. Донецька з позовом до
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради " Про встановлення факту
володіння та користування житловим
будинком та про визнання права
власності на домоволодіння в порядку
спадкування " в якому вказувала про те,
що її чоловіку ОСОБА_2 на підставі
договору про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва від 27.08.1956 р., посвідченого
Третьою Сталінською нотаріальною
конторою - реєстр № 9379 та
зареєстрованого у Будьоннівському
райкомхозі 27.08.1956 р. за № 368, була
виділена земельна ділянка під
індивідуальне будівництво житлового
будинку за адресою : АДРЕСА_1.

У 1958 році будинок був побудований
повністю, що підтверджується технічним
паспортом, але документи,
підтверджуючі право власності, до
реєстрації в КП « БТІ м. Донецька »
надані не були.

Згідно довідки КП « БТІ м. Донецька »
житловий будинок з надвірними
будівлями, розташований за адресою:
АДРЕСА_2, а раніш : АДРЕСА_1
проінвентарізовано на ім'я ОСОБА_2 на
підставі вищезазначеного договору,
який проживав у будинку зі своєю
родиною, мав там реєстрацію, володів та
користувався будинком як своєю
власністю, сплачував комунальні
послуги.

ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловік позивача помер,
після його смерті залишилась спадкове
майно у вигляді житлового будинку
розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Після смерті чоловіка позивач фактично
прийняла спадкове майно, оскільки
продовжувала проживати в будинку, в
якому була зареєстрована. Для
оформлення спадщини у законному
порядку позивач звернулася до
нотаріальної контори з заявою на
видачу свідоцтва про права власності
на будинок. Однак у видачі свідоцтва
про право власності на спірне
домоволодіння позивачу було
відмовлено, оскільки не надано
правовстановлюючих документів щодо
належності майна з відміткою про
відповідну реєстрацію в органах
державної реєстрації. Так як чоловік
позивача помер, остання не має змоги, у
встановленому законом порядку
провести державну реєстрацію спірного
нерухомого майна.

При таких обставинах позивач просить
суд встановити факт належності її
чоловіку ОСОБА_2 спірного
домоволодіння зі всіма господарчими
будівлями та спорудами, розташованого
за адресою : АДРЕСА_2 та визнати за нею
право власності на спірне
домоволодіння під Літ. А-1 загальною
площею 61,30 кв.м., житловою площею 32,50
кв.м. з господарчими будівлями : літня
кухня літ. Б, сараї літ. В, Е,З,К,
вбиральня літ. И, погреб літ.Г, гараж
літ. Ж, огородження № 1-4, замощення 1 у
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка.

В судове засідання позивач не
з'явилася, надала заяву в якій позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити та справу розглянути у її
відсутність, надавши представляти свої
інтереси її представнику ОСОБА_3 на
підставі довіреності, який в свою чергу
підтримав позовні вимоги свого
довірителя та просив їх задовольнити у
повному обсязі, з підстав, на які
довіритель посилається в своєї
позовної заяві. (а.с. 28, 88).

Представник відповідача -
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради в судове засідання не прибув,
згідно наданої заяви просив дану
справу розглянути у його відсутність,
прийняти рішення по справі згідно
діючого законодавства, на розсуд суду.
(а.с. 38).

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача та дослідивши
матеріали справи, вважає позовні
вимоги обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі за наступних підстав.

Відповідно до ст. 529 ЦК України ( в
редакції Закону від 1963 року, який діяв
на момент смерті ОСОБА_2 ), у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Згідно ст. 548 ЦК України ( в
редакції Закону від 1963, який був чинним
на час виникнення спірних
правовідносин у зв'язку зі смертю
ОСОБА_2) для прийняття спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно ст. 549 ч.1 п.1 ЦК України (
в редакції Закону від 1963 року, який був
чинним на час виникнення спірних
правовідносин у зв'язку зі смертю
ОСОБА_2) визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном.

Згідно зі ст. 256 ч. 2 ЦПК України в
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

В судовому засіданні встановлено,
те, що ОСОБА_2 на підставі договору про
надання в бестрокове користування
земельної ділянки для будівництва
жилого будинку, укладеного 30.07.1956 року
між ОСОБА_2 та виконкомом
Будьоннівської ради депутатів
трудящих, посвідченого державним
нотаріусом Третьої Сталінської
нотконтори 27.08.1956 року за реєстровим №
19379 та рішення виконкому
Будьоннівської ради депутатів
трудящих від 31.05.1956 року, було виділено
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1,
(на теперішній час : АДРЕСА_2 ), площею 390
кв.м. для будівництва індивідуальної
житлової будівлі. На вказаній
земельній ділянці ОСОБА_2, на підставі
генерального плану був побудований
житловий будинок з господарчими
спорудами, а саме : домоволодіння під
Літ. А-1 загальною площею 61,30 кв.м.,
житловою площею 32,50 кв.м.; господарчи
будівлі : літня кухня літ. Б, сараї літ.
В,Е,З,К, вбиральня літ. И, погреб літ. Г,
гараж літ. Ж, огородження № 1-4,
замощення 1, адреса якого : АДРЕСА_2, який
проінвентаризовано в КП " БТІ м.
Донецька " на ім'я ОСОБА_2, і на який
видано технічний паспорт. За життя
ОСОБА_2 вказане, належне йому
домоволодіння не зареєстрував в КП "
БТІ м. Донецька ", про що свідчать копії
досліджених в судовому засіданні
вказаних документів. ( а.с.а.с. 6-8,
10-12, 42, 90-96 ).

З копії свідоцтва про одруження,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклав шлюб з
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( актовий запис №
1832 від 30.05.1956 року, вчинений
Будьоннівським бюро ЗАГС м. Сталіно (на
теперішній час м.Донецьк), після чого
остання змінила прізвище на "ОСОБА_1". (
а.с. 5).

Згідно копії свідоцтва про смерть
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий
запис № 914 від 01.08.2000 року, вчинений
Пролетарським відділом реєстрації
актів громадянського стану м. Донецька
Донецької області) (а.с. 9).

З копії домової книги вбачається те, що
у спірному будинку з 04.02.1957 року
зареєстрована позивач ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Також в спірному
домоволодінні був зареєстрований
чоловік позивача ОСОБА_2 з 04.02.1957 року по
день смерті. (а.с. 13-23).

Відповідно до постанови про відмову у
вчинені нотаріальних дій від 28.01.2014
року, держаний нотаріус Третьої
донецької державної нотаріальної
контори відмовив позивачу ОСОБА_1 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на житловий будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_2, так
як не були надані правовстановлюючі
документи щодо спадкового майна. ( а.с. 46
).

Листом Управління Держземагенства у м.
Донецьку Донецької області
повідомлено, що згідно з
земельно-кадастровою інформацією
управління, станом на 01.01.2013 року
земельна ділянка, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_2 у власність не
передавалась. Державний акт на право
власності на земельну ділянку у
встановленому законодавством порядку
не зареєстровано. (а.с. 41).

Крім того, згідно повідомлення
Третьої донецької державної
нотаріальної контори, копій витягів зі
Спадкових реєстрів ( спадкові справи ), (
заповіти, спадкові договори ) та копії
спадкової справи № 471/2013 від 19.09.2013 року,
заведеної Третьою донецькою державною
нотаріальною конторою, після смерті
ОСОБА_2 із заявою про прийняття
спадщини до нотаріальної контори 19.09.2013
року звернулася позивач ОСОБА_1, якої
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на спірне
домоволодіння, інші спадкоємці з
вказаними заявами до нотаріальних
контор не зверталися. (а.с. 49, 50-84).

Спірне домоволодіння АДРЕСА_2 під
забороною відчуження або арештом не
перебуває, що стверджується розширеним
витягом з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
на запит органу державної влади № 5501109
від 19.02.2014 року. ( а.с. 85-86).

При таких обставинах, після смерті
чоловіка ОСОБА_2, відкрилася спадщина у
вигляді вказаного спірного
домоволодіння, спадкоємцем першої
черги за законом якої, на теперішній
час, є позивач ОСОБА_1

Згідно п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року "Про судову практику у справах про
спадкування" за наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права власності на
спадщину судовому розглядові не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження. Державна
реєстрація права власності на житлові
будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема, такими як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року і яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в
Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з
подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти
передбачали державну реєстрацію
будівель, споруд, державну реєстрацію
права власності на нерухоме майно,
проте виникнення права власності на
будинки, споруди не залежало від
державної реєстрації до часу набрання
чинності ЦК та Законом України від 1
липня 2004 року "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

Таким чином, з наведених
досліджених в судовому засіданні
доказів, вбачається те, що за життя
ОСОБА_2 на праві приватної власності
належало домоволодіння, розташоване за
адресою : АДРЕСА_2 зі всіма господарчими
будівлями та спорудами. При цьому,
позивач ОСОБА_1 яка має реєстрацію в
спірному жилому приміщенні та мешкала
в ньому за життя чоловіка разом з ним до
його смерті, та продовжує мешкати в
будинку по теперішній час, своїми
фактичними діями прийняла спадщину
після смерті чоловіка у вигляді
вказаного нерухомого майна.

За наведених обставин, суд дійшов до
висновку про встановлення факту
належності на праві приватної
власності спірного домоволодіння зі
всіма господарчими будівлями та
спорудами за життя ОСОБА_2, а після його
смерті, про визнання за позивачем
ОСОБА_1 права приватної власності на
домоволодіння зі всіма господарчими
будівлями та спорудами, розташоване за
адресою : АДРЕСА_2 як за спадкоємцем
першої черги за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 529,
548, 549 ЦК України ( в редакції Закону від
1963 року ), керуючись ст. ст. 6, 10, 213, 214, 215,
256 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш
И В

Позов ОСОБА_1 до Пролетарської
районної у м. Донецьку ради " Про
встановлення факту володіння та
користування житловим будинком та про
визнання права власності на
домоволодіння в порядку спадкування " -
задовольнити.

Встановити факт належності
ОСОБА_2 на праві приватної власності
домоволодіння зі всіма господарськими
будівлями та спорудами, розташованого
за адресом : АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на домоволодіння зі всіма
господарськими будівлями та спорудами,
розташованого за адресою : АДРЕСА_2, яке
складається з : домоволодіння під Літ.
А-1 загальною площею 61,30 кв.м., житловою
площею 32,50 кв.м.; господарчих будівель :
літня кухня літ. Б, сараї літ. В,Е,З,К,
вбиральня літ. И, погреб літ. Г, гараж
літ. Ж, огородження № 1-4, замощення 1, у
порядку спадкування, як за спадкоємцем
першої черги за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Пролетарський районний суд м. Донецька.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій
кімнаті в одному примірнику.

Суддя
І.В.Семіряд