У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 27 березня 2014
року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А., Євтушенко
О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4, третя
особа - ОСОБА_5 про звернення стягнення
на предмет іпотеки, за касаційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на рішення Рахівського
районного суду Закарпатської області
від 04 вересня 2013 року, ухвалу
апеляційного суду Закарпатської
області від 04 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі по тексту - ТОВ
«Кредитні ініціативи») звернулося до
суду з позовом, в якому просило
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: земельну ділянку площею 0,14 га,
нежитлову будівлю магазину та
господарську споруду-склад, що
розташовані в АДРЕСА_1, шляхом
проведення прилюдних торгів згідно із
Законом України «Про виконавче
провадження» за початковою ціною,
встановленою на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 14
березня 2008 року між публічним
акціонерним товариством «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» (далі по тексту - ПАТ «АКПІБ») та
ОСОБА_5 було укладено кредитний договір
№ 403, за яким банк передав позичальнику
грошові кошти в розмірі 207 000 грн.

14 березня 2008 року ПАТ «АКПІБ» та ОСОБА_4
уклали іпотечний договір № 403 з метою
забезпечення виконання ОСОБА_5
кредитних зобов'язань, за яким остання
передала банку в іпотеку земельну
ділянку площею 0,14 га, нежитлову будівлю
магазину та господарську споруду-склад
за вказаною вище адресою.

17 грудня 2012 року між ТОВ «Кредитні
ініціативи» та ПАТ «АКПІБ» було
укладено договір відступлення прав
вимоги, відповідно до умов якого
позивач отримав право вимоги за
зазначеними кредитним та іпотечним
договорами.

Враховуючи те, що станом на 30 червня 2013
року кредитна заборгованість ОСОБА_5
становила 334 114,58 грн., яка складалася з:
заборгованості за кредитом - 202 275 грн.,
заборгованості по відсотках - 124 108,78
грн. та пені -7 730,80 грн., ТОВ «Кредитні
ініціативи» просило позов
задовольнити.

Рішенням Рахівського районного суду
Закарпатської області від 04 вересня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 04 грудня 2013 року, в
задоволенні позовних вимог товариству
відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Кредитні
ініціативи» просить скасувати рішення
судів попередніх інстанцій, мотивуючи
свою вимогу порушенням норм
процесуального права і неправильним
застосуванням норм матеріального
права, та ухвалити нове, яким його позов
задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив з
неприпустимості повторного
притягнення до юридичної
відповідальності відповідача за
невиконання ОСОБА_5 умов кредитного
договору № 403 від 28 березня 2008 року,
оскільки рішенням Рахівського
районного суду від 25 червня 2010 року
позовні вимоги ПАТ «АКПІБ» до ОСОБА_4
про звернення стягнення на предмет
іпотеки та визнання права на продаж
предмета забезпечувального обтяження
задоволено, звернуто стягнення на
спірний предмет іпотеки.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком.

Доводи скарги про необґрунтованість
рішень спростовуються матеріалами
справи і не дають підстав вважати, що
судами при розгляді даної справи
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як
підстави для скасування рішень.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у
справі докази, правильно встановивши
характер правовідносин та вірно
застосувавши норми матеріального
права, суди попередніх інстанцій з
урахуванням встановлених обставин
справи обґрунтовано дійшли висновку
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не вправі
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
а тому доводи касаційної скарги в цій
частині також не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» відхилити, рішення
Рахівського районного суду
Закарпатської області від 04 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 04 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель
Судді Н.А. Горелкіна
О.І. Євтушенко