Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/68/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:
Осоцького І.І.,

Суддів
Панкеєва О.В.,

Мануйлова Ю.С.,

При секретарі:
Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 14 жовтня 2013 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулось до суду з вищезазначеним
позовом до ОСОБА_3, в якому зазначало, що
05.12.2006 року між сторонами був укладений
кредитний договір № б/н, відповідно до
якого відповідач отримала кредит у
розмірі 12 000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає 2-річному
строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою між нею
та банком та тарифами складає договірі
це підтверджується її підписами у
заяві.

При укладенні договору сторони
керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно
якої договором приєднання є договір,
умови якого встановлені однією із
сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконувала.

У зв'язку з зазначеним порушенням
зобов'язань за кредитним договором
відповідач станом на 31.08.2013р. має
заборгованість - 43 992,52 грн., яка
складається з наступного: 11 995,89 грн. -
заборгованість за кредитом; 28 492,56 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 933 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до п. 8.6 умов та правил
надання банківських послуг: 500 грн. -
штраф (фіксована частина), 2071,07грн. -
штраф (процентна складова).

Позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на
його користь заборгованість за
кредитним договором № б/а від 05.12.2006р. у
розмірі - 43 992,52 грн., судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 14 жовтня
2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 43 992,52
грн. та судовий збір у розмірі 439,93 грн.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просить його скасувати,
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» у повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Згідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Задовольняючи позов про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
суд обгрунтовно виходив з його
доведеності матеріалами справи.

Судом встановлено, що 05.12.2006р. між
сторонами був укладений кредитний
договір № б/н, за яким відповідач
отримала кредит у розмірі 12 000грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення до 05.12.2008р., що
відповідає 2-річному строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою між нею
та банком та тарифами складає договір і
це підтверджується її підписами у
заяві / а.с.7 /.

Згідно статей 526, 530, 534 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Якщо у зобов"язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк.

У разі недостатності суми проведеного
платежу для виконання грошового
зобов"язання у повному обсязі ця сума
погашає вимоги кредитора у такій
черговості, якщо інше не встановлено
договором: 1) у 1-у чергу
відшкодовуються витрати кредитора,
пов"язані з одержанням виконання; 2) у
2-у чергу сплачуються проценти і
неустойка; 3) у 3-у чергу сплачуюється
основна сума.

Відповідно до умов договору та тарифів
кредитовання погашення заборгованості
здійснюється до 25 числа кожного місяця
у розмірі щомісячних платежів і
складає - 7 % від заборгованості, але не
менш 50 грн..

За нормами ст.204 ЦПК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконувала.

При цьому згідно до ч.1 ст., ст.1048, ч.2
ст.1054 ЦК України кредитор має право на
одержання від боржника щомісячно
процентів від суми позики до дня її
повернення.

Внаслідок неналежного виконання
зобов"язань кредитного договору згідно
до разрахунку Банку за боржником
виникла заборгованість станом на 31.08.2013
року у розмірі - 43 992,52 грн., яка
складається з наступного: 11 995,89 грн. -
заборгованість за кредитом; 28 492,56 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 933,00 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до п. 8.6 умов та правил
надання банківських послуг: 500 грн. -
штраф (фіксована частина), 2071,07грн. -
штраф (процентна складова) / а.с.4-6 /.

З доводами боржника про застосування
позовної давності до пред"явлених
позовних вимог погодиться неможливо.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

При цьому початок перебігу
трирічного строку позовної давності
пов'язується не стільки зі строком дії
договору, як з певними моментами
(фактами), які свідчать про порушення
прав особи (ст. 261 ЦК України).

Згідно до ст., ст. 256, 257, 261, 264, 267 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про соба, яка
його порушила.

За зобов"язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання.

Позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов"язку.

Після переривання перебіг
позовної давності починається заново.
Час, що минув до переривання позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

Аналізуючи норми ст. ст. 261, 530, 631 ЦК
України слід дійти висновку про те, що у
разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом всього часу -
до закінчення строку виконання
останнього зобов'язання вправі заявити
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики, що підлягає сплаті
разом з нарахованими процентами, а
також стягнути несплачені до моменту
звернення кредитора до суду з позовом,
щомісячні платежі (з процентами) в
межах позовної давності щодо кожного
із цих платежів. В останньому випадку,
перебіг позовної давності буде
починатись в залежності від закінчення
строку сплати кожного із щомісячних
платежів.

Аналогічні висновки містяться у
постанові Верховного Суду України від
06.11.2013 року ( 6-116цс13), які у відповідності
до ст.360-7 ЦПК України є обов"язковими.

При невиконанні умов кредитного
договору, укладеному на строк із 05.12.2006
року по 05.12.2008 року включно, кредитор
мав право звернутися до суду з вимогою
про виконання кредитних зобов»язань
достроково під час його дії з часу
несплати боржником останнього
чергового платежу так і після
закінчення строку дії договору, тобто
після закінчення строку сплати
останніх платежів, але в межах
трирічного строку позовної давності
пред»явлення таких вимог.

Кредитор правом дострокового
стягнення заборгованості за кредитним
договором не скористався, оскільки
останне погашення заборгованості за
кредитом під час дії кредитного
договору відбулося 31.10.2008 року у
розмірі - 100 грн./ а.с.4 /.

З 01.11.2008 року по 01.11.2011 року, тобто в
межах строку позовної давності після
останнього платежу, кредитор мав право
звернутися до суду з позовом про
стягнення з боржника виниклої
заборгованості за кредитом.

Проте у цей час, тобто у межах
трирічного строку позовної давності
вимог про виконання кредитних
зобов"язань, боржником відбулося
погашення заборгованості, останне
саме: 15.03.2011 року у розмірі - 100 грн. / а.с. 5
/, тому перебіг трирічного строку
позовної давності є перерваним і з
16.03.2011 року трирічний строк позовної
давності почався заново (до 16.03.2014р.), а
час, що минув до переривання перебігу
позовної давності, до нового строку
зарахуванню не підлягає.

Отже при зверненні позивачем 21.02.2013
року з цим позовом до суду строк
позовної давності пред"явлення цих
вимог не сплив.

За таких обставин справи, колегія
суддів вважає, що рішення суду про
задоволення позову у цій справі
відповідає вимогам норм матеріального
і процесуального права, підстав для
скасування не мається.

Доводи апелянта про неотримання нею
грошових коштів за кредитним договором
і про його невиконання спростовуються
загальним розрахунком заборгованості
за цим кредитним договором, випискою із
цього разрахунку.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та не
свідчать про неправильне застосування
судом норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 14 жовтня 2013 року у
цій сраві залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: