АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:
головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.

при секретарі - Перевузнику
П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
заочне рішення Оболонського районного
суду міста Києва від 31 жовтня 2013 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за спожиту електричну енергію, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом на
обґрунтування якого зазначив, що за
адресою АДРЕСА_1 здійснював постачання
електричної енергії, якою користувався
споживач ОСОБА_2, останній помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до свідоцтва
про право на спадщину від 31 серпня 2010
року спадкоємцем прав та обов'язків
померлого ОСОБА_2 є ОСОБА_1 Станом на
01.06.2011 року непогашена заборгованість
по сплаті за спожиту електричну
енергію складала 1401.66 грн. та 493.85 грн. 3 %
річних.

Посилаючись на положення ч. 2 ст. 625,
ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, позивач просив
стягнути на свою користь із
відповідача 1401.66 грн. заборгованості за
спожиту електричну енергію, 493.85 грн. 3 %
річних та 229.40 грн. судового збору.(а.с.
1-7)

Відповідач проти позову заперечував з
підстав відсутності між сторонами
письмового договору постачання
електричної енергії до 23 травня 2011
року, оскільки такий договір був
укладений лише 23 травня 2011 року,
позивач не є кредитором спадкодавця,
порушення строків пред'явлення
кредитором претензії до спадкоємців,
агресивної підприємницької практики
позивача.(а.с. 31-32)

Заочним рішенням Оболонського
районного суду міста Києва від 31 жовтня
2013 року позов ПАТ «Київенерго» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
спожиту електричну енергію задоволено.
(а.с.51-53)

В апеляційній скарзі відповідач просив
скасувати рішення суду, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права і
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позовних вимог. На
обґрунтування скарги апелянт зазначив,
що суд не врахував фактичних обставин
та доказів, яким відповідач
обґрунтовував заперечення проти
заявленого позову та дійшов
помилкового висновку про задоволення
позовних вимог.(а.с. 86-88)

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав
скаргу і просив її задовольнити,
представник ОСОБА_3 заперечувала проти
скарги і просила її відхилити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково за таких підстав.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
електроенергетику" від 16 жовтня 1997 року
№ 575/97-ВР, п. 42 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1999 р. N
1357(надалі - Правила), споживання енергії
можливе лише на підставі договору з
енергопостачальником, а споживач
зобов'язаний оплачувати спожиту
електричну енергію та здійснювати інші
платежі відповідно до умов договору та
цих Правил.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

У зобов'язаннях, не пов'язаних з особою
кредитора, смерть не призводить до
припинення зобов'язань. У такому разі
відбувається перехід прав і обов'язків
(спадщини) від фізичної особи, яка
померла (спадкодавця), до інших осіб -
спадкоємців.

Зобов'язання за договором споживання
електричної енергії не є такими, що
нерозривно пов'язані з особою
споживача, а тому в разі його смерті
спадкоємець, який прийняв спадщину,
набуває не тільки прав власності на
нерухоме майно, а й обов'язків погасити
заборгованість і виконати
зобов'язання, пов'язані з наданням
послуг щодо цього майна.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Судом встановлено, що за свідоцтвом про
право на спадщину від 31 серпня 2010 року,
витягом з Єдиного реєстру державної
реєстрації прав власності відповідачу
ОСОБА_1 належить АДРЕСА_2. Право
власності ОСОБА_4 на квартиру
зареєстровано 14 січня 2011 року(а.с. 13)

22 травня 2011 року між сторонами був
укладений договір за яким позивач мав
постачати електричну енергію, а
відповідач ОСОБА_1 мав сплачувати
спожиту електричну енергію.(а.с. 15)

Фактичне споживання електричної
енергії спадкодавцем ОСОБА_2 до
укладення цього договору, як і факт
укладення останнього відповідач не
заперечував. ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с. 14)

Обрахування плати за спожиту
електричну енергію позивачем виконано
станом на 01 червня 2011 року в сумі 1401.66
грн. заборгованості за спожиту
електричну енергію, 493.85 грн. 3% річних з
урахуванням індексу інфляції.(а.с. 5)

Заборгованість по оплаті за спожиту
електричну енергію в сумі 1401.66 грн.
розраховано, як з урахуванням боргу
спадкодавця в межах трирічного строку
позовної давності, так і фактичне
споживання відповідачем ОСОБА_1
електроенергії за вказаною адресою
після смерті спадкодавця. При цьому суд
врахував і надані докази часткового
погашення заборгованості
відповідачем, що свідчить про її
визнання останнім.

Позивач звернувся із зазначеним
позовом 30 травня 2013 року, строк
позовної давності щодо вимог про
стягнення 1401.66 грн. суми заборгованості
за спожиту електричну енергію
позивачем не пропущений. Тому з огляду
на положення 1216 ЦК України, висновок
районного суду про стягнення із
відповідача на користь позивача 1401.66
грн. заборгованості є підставним.(а.с.
1-5)

Проте задовольнивши позовні вимоги в
частині стягнення 493.85 грн. 3% річних з
урахуванням індексу інфляції на
підставі ст. 625 ЦК України суд першої
інстанції не врахував, що позивачем
розрахунок таких сум наведений з
червня 2008 року до червня 2011 року, тобто
поза межами строку позовної давності.

Відповідач в суді першої інстанції
заявив про застосування передбаченого
ст. 257 ЦК України трирічного строку
позовної давності.(а.с. 31-32)

Тому в цій частині рішення суду
підлягає скасуванню із ухваленням
нового про часткове задоволення
позовних вимог та стягнення із
відповідача на користь позивача 205.99
грн. 3% річних з урахуванням індексу
інфляції на підставі ст. 625 ЦК України
(157.45 грн. інфляційної складової та 48.54
грн. 3% річних за період: травень 2010 року
- червень 2011 року). При цьому колегія
суддів бере за основу розрахунок такої
заборгованості зроблений позивачем
але в межах строку позовної
давності.(а.с. 5)

На підставі ст. 88 ЦПК України, положень
Закону України «Про судовий збір» суд
першої інстанції обґрунтовано стягнув
з відповідача на користь позивача 229.40
грн. судового збору сплата якого
позивачем підтверджується квитанцією.
(а.с. 1)

Інші доводи скарги не спростовують цих
висновків суду, тому мають бути
відхилені.

Керуючись ст. 303, п. 1, 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч.
1 ст.ст. 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонського районного
суду міста Києва від 31 жовтня 2013 року
скасувати в частині задоволення
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
в повному обсязі і стягнення на його
користь із ОСОБА_1 493.85 грн. 3% річних і
ухвалити в цій частині нове рішення про
часткове задоволення позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Київенерго» і стягнення на його
користь із ОСОБА_1 205(двісті п'ять) грн. 99
коп. 3% річних з урахуванням індексу
інфляції на підставі ст. 625 ЦК України.

В іншій частині заочне рішення
Оболонського районного суду міста
Києва від 31 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили негайно
з моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста
Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/4492/2014

Головуючий у першій інстанції
ВасалатійК.А.

Доповідач Левенець Б.Б.