АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: «право власності»
Головуючий 1 інстанції: Малихін О.Р.
Доповідач: Піддубний Р.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м.
Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого: судді
Піддубного Р.М.,

суддів:
Тичкової О.Ю., Швецової Л.А.,

при секретарі:
Руссу К.З.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою Харківської
міської ради на рішення Московського
районного суду м. Харкова від 14 січня 2014
року по справі за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи: ОСОБА_2,
Харківська міська рада, Сьома
Харківська державна нотаріальна
контора, про встановлення факту
проживання однією сім`єю без
реєстрації шлюбу та про визнання
спадкоємцем за законом четвертої
черги, -

встановила:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із заявою, мотивуючи яку зазначив,
що після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина у вигляді кімнати АДРЕСА_1,
яка належала останній на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу від 11 вересня 2004 року.
Посилаючись на те, що рідна сестра
померлої - ОСОБА_2, яка є спадкоємцем за
законом другої черги, подала нотаріусу
заяву про відмову від прийняття
спадщини, а він з 2001 року проживав з
ОСОБА_3 однією сім'єю, але у видачі
свідоцтва про право на спадщину
державним нотаріусом Сьомої
Харківської державної нотаріальної
контори йому відмовлено, ОСОБА_1 просив
встановити факт проживання однією
сім'єю його та ОСОБА_3 без реєстрації
шлюбу у період з червня 2001 року до
ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати його
спадкоємцем за законом четвертої черги
після смерті ОСОБА_3

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 14 січня 2014 року заяву
ОСОБА_1 задоволено частково.
Встановлено факт проживання ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 однією сім`єю з без реєстрації
шлюбу в період з 2001 року до ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі представник
Харківської міської ради, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив рішення скасувати,
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для часткового задоволення
апеляційної скарги.

Розглядаючи в порядку окремого
провадження та задовольняючи заяву
ОСОБА_1 про встановлення юридичного
факту, суд першої інстанції виходив з
відсутності спору про право та
доведеності факту проживання ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації
шлюбу у період з 2001 року до
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте погодитись з такими висновками
не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 3, 4 ЦПК України
кожна особа має право в порядку
встановленому цим Кодексом, звернути
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, який здійснюється
судом у спосіб, визначений законами
України.

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що
виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.
Законом може бути передбачено
розгляд інших справ за правилами
цивільного судочинства. Суди
розглядають справи, визначені у
частині першій цієї статті, в порядку
позовного, наказного та окремого
провадження.

Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК
України окреме провадження - це вид
непозовного цивільного судочинства, в
порядку якого розглядаються цивільні
справи про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого
провадження справи, зокрема, про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

Процесуальний закон передбачає умови,
за яких в окремому провадженні можуть
бути встановлені факти, що мають
юридичне значення, зокрема: факти, що
підлягають установленню, повинні мати
юридичне значення, тобто від них
повинні безпосередньо залежати
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичної
особи без повторного звернення до суду
на підставі цього рішення;
встановлення факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК якщо під
час розгляду справи у порядку
окремого провадження виникає спір про
право, який вирішується в порядку
позовного провадження, суд залишає
заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають
право подати позов на загальних
підставах.

Суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо з заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення, вбачається спір про право, а
якщо спір про право буде виявлений
під час розгляду справи, - залишає
заяву без розгляду (ч. 4 ст. 256 ЦПК).

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в
п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року N 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування» справи про спадкування
розглядаються судами за правилами
позовного провадження, якщо особа
звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
і спору між ними.

Як убачається із матеріалів справи,
звернувшись до суду із заявою в порядку
окремого провадження ОСОБА_1 просив
встановити факт проживання його та
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, однією
сім'єю та визнати його спадкоємцем за
законом четвертої черги.

Таким чином, вирішення питання про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, впливає на
право ОСОБА_1 на спадкування після
смерті ОСОБА_3, а також на право
Харківської міської ради за наявності
підстав, передбачених ч. 1 ст. 1277 ЦК, на
звернення до суду із заявою про
визнання спадщини відумерлою та
перехід спадкового майна у власність
територіальної громади м. Харкова, що
свідчить про наявність спору про право.

За таких обставин апеляційна скарга
Харківської міської ради підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
першої інстанції - скасуванню, із
залишенням заяви ОСОБА_1 без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Харківської міської
ради задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 14 січня 2014 року скасувати,
заяву ОСОБА_1 про встановлення факту
проживання однією сім`єю без
реєстрації шлюбу та про визнання
спадкоємцем за законом четвертої черги
залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_1 право звернутися до
суду з позовом на загальних підставах.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді