ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді:Басалаєвої А.В.при
секретарях:Деак Ю.В., Невкритому В.Ю.за
участю позивача:ОСОБА_5представника
позивача:ОСОБА_6відповідача:ОСОБА_7пред
ставника
відповідача:ОСОБА_8розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про
усунення перешкод в користуванні
власністю, вселення, визначення
порядку користування

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся з позовом до
ОСОБА_7 з позовними вимогами про
зобов'язання відповідача не чинити
позивачу перешкод у користуванні
власністю, а саме квартирою АДРЕСА_2;
вселити ОСОБА_5 у вказану квартиру.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він
є власником ? частини квартири АДРЕСА_2,
проте він не має можливість проживати в
ній, оскільки відповідач змінила
дверні замки, підпирала двері
зсередини, замикала на внутрішні
засови, та погрожувала розправою.

В судовому засіданні 17 березня 2014 року
збільшив позовні вимоги та просив
визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_2: виділити позивачу в
користування кімнату № 3 на плані
викопіювання поверхового плану площею
12,2 кв.м. з балконом; виділити в
користування відповідачу житлову
кімнату № 4 на плані викопіювання
поверхового плану площею 12,4 кв.м. У
спільному користуванні залишити
житлову кімнату № 2 поверхового плану
площею 17,1 кв.м., коридор 13,6 кв.м., кухню 8,3
кв.м., вбиральню 1,2 кв.м., ванну 2,7 кв.м.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги
та просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні та її
представник заперечували проти позову.
Вказали, що права позивача не порушені,
оскільки відповідач не чинить
перешкоди у користуванні квартирою.

Дослідивши матеріали справи, допитавши
свідків, вислухавши пояснення сторін
та їх представників суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову з огляду на
наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 27 квітня 2000 року сторони придбали в
рівних долях квартиру АДРЕСА_2. Також у
власності сторін в рівних долях
перебуває квартира АДРЕСА_1.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги
вказує, що відповідач чинить перешкоди
у користуванні квартирою АДРЕСА_2, яка
є спільною власністю сторін. В
підтвердження свого твердження
зазначає, що він з цього приводу
звертався до Дарницького РУ ГУ МВС
України в м.Києві. Листом від 30 серпня
2013 року № 47/429 позивача поінформовано,
що по факту з приводу неправомірних дій
зі сторони ОСОБА_7 було порушено
кримінальне провадження. В ході
проведеної перевірки зроблено запит до
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
та з'ясовано, що квартира АДРЕСА_2 на
праві власності зареєстрована за
ОСОБА_7 та ОСОБА_5 Постановою від 30
серпня 2013 року закрито кримінальне
провадження за відсутністю складу
кримінального правопорушення (а.с.6,7).

Інших дій щодо перевірки протиправних
на думку позивача дій відповідача
правоохоронними органами не вчинено.

Відповідач в судовому засіданні
заперечувала факт вчинення нею
перешкод у користуванні квартирою та
вселення. Вказала, що позивач жодного
разу не звертався до неї з проханням
дати можливість проживати у квартирі,
суперечок з приводу користування
квартирою між ними ніколи не виникало.

Вона не заперечує, що в серпні 2013 року
до неї подзвонив її брат позивач та
висловив бажання користуватись
часткою квартири. Проте вона в цей
проміжок часу (з 16 по 26 серпня 2013 року)
перебувала на відпочинку на морі з
донькою жінки, з якою позивач перебуває
у фактичних шлюбних відносинах. На
підтвердження нею додано копію бланку
замовлення проїзного документу на ім'я
ОСОБА_9 (а.с.35-36). Позивач в судовому
засіданні підтвердив вказаний факт.
Проїзних документів або їх бланків
замовлень на своє ім'я відповідач не
зберігала.

Позивач не відвідував її за місцем
проживання - квартира АДРЕСА_2 з
проханням надати можливість проживати
у вказаній квартирі.

В судовому засіданні допитано в якості
свідків ОСОБА_10, яка є сусідкою
відповідача, ОСОБА_11, який є сином
відповідача та ОСОБА_12, який є другом
позивача.

Свідок ОСОБА_10 поінформувала суд, що
позивача вона ніколи не бачила за
місцем проживання відповідача.
Проживає на одному поверсі з
відповідачем. Сварок між сторонами
ніколи не чула. Відповідач проживає у
квартирі з 2000 року та ніколи не
змінювала двері. Двері одинарні від
попередніх жильців.

Свідок ОСОБА_11 поінформував суд, що
дядько має доступ до квартири. Йому
ніхто не чинить перешкод у
користуванні квартирою. Замки у
квартирі не змінювались з 2000 року.
Двері відкриваються назовні, тому
підперти їх зсередини неможливо.
Дільничні інспектори їх не
відвідували, з приводу недопущення
позивача до квартири не спілкувались.

Суд не бере до уваги пояснення свідка
ОСОБА_12 Свідок вказав, що він
неодноразово разом із позивачем
відвідував квартиру, в якій проживає
відповідач. Проте двері ніхто не
відкривав, він чув як у квартирі
розмови. Вказати коли саме, у який день -
вихідний чи робочий, час доби вони
відвідували квартиру не зміг. Свідок не
також не сказав місце розташування
квартири по відношенню до сходової
клітини, на якому поверсі знаходиться
квартира. Також наголосив, що вони
неодноразово відвідували інспектора з
приводу недопущення позивача до
квартири. Проте дані покази
спростовуються матеріалами,
надісланими на запит суду з проханням
надати копії матеріалів перевірки по
всіх наявних зверненнях ОСОБА_5 з
приводу перешкод у користуванні
квартирою. Дарницьким РУ ГУ МВС в
м.Києві надіслано суду лише копію
вказаного вище матеріалу.

В судовому засіданні відповідач
висказала бажання піти разом з
позивачем до майстерні для
виготовлення дублікату ключа, якщо
позивачем втрачено ключ від квартири.

За змістом статей 15, 16 Цивільного
кодексу України, статті 3 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Статтею 60 Цивільного процесуального
кодексу України визначено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Частинами першою та другою статті 57 ЦПК
України передбачено, що доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються зокрема на підставі
письмових доказів. Належними є докази,
які містять інформацію щодо предмета
доказування. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування (статті 58, 59 ЦПК
України).

Позивачем не додано до суду належних до
допустимих доказів вчинення
відповідачами перешкод у користуванні
квартирою.

На підставі викладеного вище та
керуючись статтями 15, 16 Цивільного
кодексу України, статтями 3, 57-60, 88, 208, 215,
218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на апеляційне
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ
А.В.БАСАЛАЄВА