АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/995/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/1044/14
Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.
Доповідач Чічіль В. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Кременчуцького
міжрайонного екологічного прокурора
Дніпровської екологічної прокуратури
на ухвалу судді Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 17 лютого 2014
року про визнання неподаною та
повернення позовної заяви у справі за
позовом Кременчуцького міжрайонного
екологічного прокурора Дніпровської
екологічної прокуратури до
Кременчуцької міської ради
Полтавської області, Автозаводської
районної ради м. Кременчука, ОСОБА_1 про
визнання незаконними та скасування
рішень місцевих рад, визнання
недійсним державного акту про право
власності на земельну ділянку та
повернення землі у власність
територіальної громади,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року Кременчуцький
міжрайонний екологічний прокурор
Дніпровської екологічної прокуратури
звернувся до суду з позовом, у якому
просив визнати незаконним та скасувати
рішення Кременчуцької міської ради від
26 лютого 2008 року у частині надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, площею 0,1 га, ОСОБА_1 по АДРЕСА_1,
для будівництва та обслуговання жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, та рішення Автозаводської
районної ради від 29 травня 2008 року у
частині затвердження проекту
землеустрою і передачі земельної
ділянки у власність, визнати недійсним
державний акт, виданий ОСОБА_1 та
повернути земельну ділянку у власність
територіальної громади м. Кременчука.

Ухвалою судді Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 17 лютого 2014
року позовну заяву визнано неподаною
та повернуто позивачу.

Не погодившись з даною ухвалою судді,
її в апеляційному порядку оскаржив
Кременчуцький міжрайонний екологічний
прокурор Дніпровської екологічної
прокуратури, в апеляційній скарзі
просить ухвалу судді місцевого суду
скасувати як таку, що постановлена
судом з порушенням норм процесуального
права.

Перевіривши матеріали позовної заяви,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що скаргу
слід задовольнити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Повертаючи позовну заяву, суддя першої
інстанції виходив з того, що недоліки
позовної заяви, зазначені в ухвалі про
залишення без руху, у визначений
законодавством строк позивачем не
усунуто.

Проте повністю погодитися з таким
висновком судді місцевого суду колегія
суддів не може з наступних підстав.

Ухвалою судді Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 17 лютого 2014
року позовну заяву Кременчуцького
міжрайонного екологічного прокурора
Дніпровської екологічної прокуратури
залишено без руху з підстав
невідповідності ст. 119, 120 ЦПК України.

У мотивувальній частині зазначеної
ухвали, обґрунтовуючи підстави для
залишення без руху, суддя першої
інстанції зазначав, що у позовній заяві
не вказана ціна позову, не
конкретизовано позовних вимог та не
зазначено, в чиїх інтересах
пред'являється позов, не вказано
причини пропуску строку позовної
давності та не зрозуміло, яке
відношення має до спірної земельної
ділянки ОСОБА_2

Проаналізувавши підстави, з яких суддя
першої інстанції залишив позовну заяву
без руху, колегія суддів вважає їх
незаконними з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду
України№2 від 12 червня 2009 року "Про
застосування норм цивільного
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" роз'яснено, що у
випадку, якщо заява не відповідає
вимогам статей 119, 120 ЦПК або не
сплачено судовий збір чи не оплачено
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, суддя
відповідно до вимог статті 121 ЦПК
постановляє ухвалу, в якій повинні бути
зазначені конкретні підстави
залишення заяви без руху.

Звертаючись до суду з позовом, прокурор
обґрунтовував свої вимоги порушенням
інтересів держави, при цьому, у
мотивувальній частині заяви вказував,
що державна інспекція сільського
господарства України не наділена
повноваженнями щодо звернення з
позовами до суду (а.с. 8), а тому, у силу
положень ч. 2 ст. 45 ЦПК України, прокурор
набуває статусу позивача у справі.

Вважаючи необхідним конкретизувати
позовні вимоги та визначити ціну
позову щодо похідної позовної вимоги
про повернення земельної ділянки у
власність територіальної громади, та
уточнення обставин спору, зокрема,
відношення до спірної земельної
ділянки ОСОБА_2, суддя першої інстанції
не урахував, що дані обставини можуть
слугувати підставою для призначення у
справі попереднього судового
засідання, у відповідності до положень
ст. 130 ЦПК України, для з'ясування
вказаних в ухвалі судді про залишення
без руху обставин та забезпечення
правильного і швидкого вирішення
справи.

Крім того, статтею 267 ЦК України
визначено, що сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові, якщо суд не визнає
поважними причини пропущення позовної
давності.

Таким чином, вказана обставина не може
бути перешкодою у вирішенні питання
відкриття провадження у справі,
оскільки причини пропуску позовної
давності підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.

Зазначення суддею першої інстанції в
ухвалі від 6 лютого 2014 року про
необхідність надання позивачем
додатково двох примірників позовної
заяви для формування матеріалів
забезпечення позову, не ґрунтується на
законі, та суперечить положенням ст. 120
ЦПК України.

З урахуванням зазначеного, за
відсутності правових підстав для
залишення позовної заяви без руху,
ухвала судді місцевого суду про
повернення заяви позивачеві
постановлена з порушенням вимог
процесуального закону, а тому підлягає
скасуванню з направленням матеріалів
справи до суду першої інстанції для
вирішення питання відкриття
провадження.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 303, 307, 311 п. 4, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Кременчуцького
міжрайонного екологічного прокурора
Дніпровської екологічної прокуратури
задовольнити.

Ухвалу судді Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 17 лютого 2014
року скасувати.

Матеріали справи направити до
місцевого суду для вирішення питання
відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий у справі:
Чічіль В.А.

Судді:
Кузнєцова О.Ю.

Хіль Л.М.

З оригіналом згідно:

суддя
Чічіль В.А.