АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц-791/356/2014
інстанції: Полив'яний В.М.
Доповідач: Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 26 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Полікарпової
О.М.Суддів:Базіль Л.В. Прокопчук Л.П.При
секретарі:Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Дніпровського
районного суду м. Херсона від 11 вересня
2013 року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»
(далі ПАТ «ОТП Банк» , Банк) до ОСОБА_6,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» про
визнання договору поруки припиненим,

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з
позовом, в якому вказує, що між АКБ
«Райффайзенбанк Україна»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_6 було укладено
кредитний договір за №ML-400/21/2006KH від
20.02.2006р., відповідно до якого ОСОБА_6
було надано кредит в розмірі 345 000
доларів США на придбання нерухомого
майна зі сплатою 11% річних та кінцевим
терміном повернення до 19.02.2021р.

20.02.2006р. на забезпечення виконання
ОСОБА_6 своїх зобов'язань щодо
погашення кредиту та інших платежів,
передбачених договором, між АКБ
«Райффайзенбанк Україна» та
ОСОБА_5 було укладено договір поруки
№SR-400/32/2006КН від 20.02.2006р.
Між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 28.10.2008р.,
13.03.2009р., 09.11.2009р., 11.02.2011р., 30.12.2011р. були
укладені додаткові договори, якими
були внесені зміни та доповнення до
кредитного договору.

09.11.2009р. та 11.02.2011р. між Банком та ОСОБА_6
були укладені додаткові договори до
договору поруки, якими були внесені
відповідні зміни та повідомлено про
розмір боргових зобов'язань. ОСОБА_6
належним чином умови договору не
виконує, в зв'язку з чим станом на
10.09.2012р. має заборгованість в розмірі 2
849 323,93 грн. Просить суд стягнути
солідарно з позичальника та поручителя
вказану суму боргу та судовий збір.

ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним
позовом, в якому посилається на те, що
20.06.2006р. між ним та АКБ «Райффайзенбанк
Україна», правонаступником якого є ПАТ
«ОТП Банк», було укладено договір
поруки №SR-400/32/2006КН, відповідно до якого
він зобов'язався відповідати за повне
та своєчасне виконання ОСОБА_6 його
боргових зобов'язань перед Банком за
кредитним договором №ML-400/21/2006KH від
20.02.2006р. Вказує, що підписуючи договір
поруки він розраховував на
платоспроможність ОСОБА_6 та не
розраховував, що обов'язки останнього
за кредитним договором можуть
збільшитись шляхом зміни процентних
ставок.

09.11.2009р. та 11.02.2011р. між ним та Банком
були укладені додаткові договори до
договору поруки, якими були внесені
відповідні зміни, проте йому не було
повідомлено про весь обсяг його
зобов'язань за кредитним договором.
Вважає, що з моменту укладення договору
поруки істотно збільшились його
зобов'язання перед кредитором, що є
порушенням його майнових прав. В
зв'язку з цим просить суд визнати
договір поруки №SR-400/32/2006КН від 20.02.2006р.,
укладений між ним та АКБ
«Райффайзенбанк Україна» припиненим
та визнати його поруку припиненою.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 11 вересня 2013 року позов
публічного акціонерного товариства
"ОТП Банк" задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_5 на
користь публічного акціонерного
товариства "ОТП Банк" заборгованість за
кредитним договором № ML-400/21/2006KH від 20
лютого 2006 року, а саме: заборгованість
за кредитом в розмірі 2408105,74 грн.,
заборгованість по відсотках за
користування кредитом в розмірі 326375,82
грн., пеню в розмірі 114842,37 грн., а всього
на загальну суму 2 849 323,93 грн.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_5 подав на нього апеляційну
скаргу. Посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову публічного
акціонерного товариства "ОТП Банк" до
нього у повному обсязі.

У запереченнях на апеляційну скаргу
інша сторона її доводи не визнає,
вважає рішення суду законним та
обґрунтованим.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з таких
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ "ОТП
Банк", суд першої інстанції виходив з їх
доведеності і з того, що відповідачі
повинні нести солідарну
відповідальність, яка виникла за
кредитним договором на умовах,
виписаних в цьому договорі, так і
згідно договору поруки та додаткових
договорів, укладених між сторонами та
на умовах, які між ними були узгоджені і
на які відповідачі дали свою згоду.
Щодо зміни процентної ставки у
кредитному договорі, то суд першої
інстанції дійшов висновку, що такі
зміни відбувалися у бік зменшення, а
тому вони не порушують інтересів
поручителя.

З такими висновками суду слід
погодитись, оскільки суд дійшов їх з
дотриманням вимог процесуального
законодавства щодо всебічності й
повноти з`ясування дійсних обставин
справи, прав та обов`язків сторін в
даних правовідносинах, належної
правової оцінки наданих сторонами в
справі доказів та норм матеріального
права.

У відповідності до вимог ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або до інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 553 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого зобов'язання.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

У розумінні ч. 1,2 ст. 554 ЦК України
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. У разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 20
лютого 2006 року АКБ «Райффайзенбанк
Аваль», правонаступником якого є ПАТ
«ОТП Банк» та ОСОБА_6 уклали кредитний
договір №ML-400/21/2006KH, згідно якого Банк
надав ОСОБА_6 кредит в розмірі 345 000
доларів США на придбання нерухомого
майна зі сплатою відсотків та з
кінцевим терміном повернення до 19.02.2021
року.

Згідно з п.3 ч. 1 та п.п.1.5.1. ч. 2 кредитного
договору, позичальник зобов'язався
здійснювати погашення кредиту
щомісяця у розмірі та строки, визначені
у графіку повернення кредиту і
сплачувати проценти, визначені
фіксованою процентною ставкою в
розмірі 11% річних.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_6
своїх зобов'язань щодо погашення
кредиту та інших платежів,
передбачених договором, між АКБ
«Райффайзенбанк Аваль» та ОСОБА_5 було
укладено договір поруки №SR-400/32/2006КН
від 20 лютого 2006 року.

Відповідно до п.3.4. договору поруки,
поручитель прийняв на себе
зобов'язання, у випадку невиконання
позичальником його боргових
зобов'язань перед Банком за кредитним
договором, здійснити виконання
боргових зобов'язань в обсязі,
заявленому Банком, з дати отримання
відповідної письмової вимоги.

28 жовтня 2008 року ПАТ «ОТП Банк» та
ОСОБА_6 уклали додатковий договір №1 до
кредитного договору, відповідно до
якого були внесені зміни до п.1.9.1.
кредитного договору.

13 березня 2009 року ПАТ «ОТП Банк» та
ОСОБА_6 уклали додатковий договір №1 до
кредитного договору, п.3 якого було
визначено, що на період з 16.03.2009 року по
17.08.2013 року буде використовуватись
процентна ставка в розмірі 9,69% річних, а
на період з 17.08.2009 року і до повного
виконання боргових зобов'язань буде
використовуватись фіксована процентна
ставка в розмірі 11,13% річних.

09 листопада 2009 року ПАТ «ОТП Банк» та
ОСОБА_6 уклали додатковий договір №2 до
кредитного договору, відповідно до
якого позичальникові було надано 2 540
600,76 грн. на погашення поточної
заборгованості останнього за
кредитним договором у іноземній
валюті, тобто, відбулося
рефінансування боргу. Згідно п.п.2.1.3
додаткового договору № 2 на період з
09.11.2009 року і до повного виконання
боргових зобов'язань буде
використовуватись плаваюча процентна
ставка в розмірі FIDR+0,49% річних.

В цей же день між ПАТ «ОТП Банк» та
ОСОБА_5 укладено додатковий договір № 1
до договору поруки, у п.1 якого
передбачено, що під терміном кредитний
договір мається на увазі кредитний
договір, укладений позичальником 20.02.2006
року, з усіма існуючими та майбутніми
змінами, доповненнями та додатками.

У п.2.2 договору поруки зазначено, що на
дату укладення цього додаткового
договору розмір боргових зобов'язань
складає 2540600, 76 грн.

Отже, поручителю було відомо про
укладення ОСОБА_6 додаткового
кредитного договору, а у п.2.3 договору
поруки від 20.02.2006 року, який не змінено
додатковим договором №1 до договору
поруки зазначено, що поручитель
підтверджує, що він ознайомлений з
положеннями кредитного договору,
цілком розуміє його зміст та згоден
виступати поручителем за борговими
зобов'язаннями. Будь-які посилання в
тексті договору поруки на положення
кредитного договору є достатнім для
виявлення волі кожної сторони щодо
змісту посилання.

З огляду на викладене, колегія суддів
не може взяти до уваги аргументи
апелянта про те, що йому не було відомо
про збільшення процентної ставки за
кредитним договором від 09.11.2009 року.

11 лютого 2011 року ПАТ «ОТП Банк» та
ОСОБА_6 уклали додатковий договір №3 до
кредитного договору, згідно п.п.2.1.1
якого було визначено, що на період з
15.02.2011 року по 15.11.2011 року для
нарахування процентів за користування
кредитними коштами буде
використовуватись фіксований відсоток
в розмірі 10,54% річних, а з 15.11.2011 року і до
повного виконання боргових зобов'язань
буде використовуватись плаваюча
процентна ставка в розмірі FIDR+0,95%
річних.

30 грудня 2011 року ПАТ «ОТП Банк» та
ОСОБА_6 уклали додатковий договір №4 до
кредитного договору, відповідно до
п.п.2.1.1 якого було визначено, що на
період з 30.12.2011 року по 14.06.2012 року буде
використовуватись фіксований відсоток
в розмірі 8,5% річних, а з 15.06.2012 року і до
повного виконання боргових зобов'язань
буде використовуватись плаваюча
процентна ставка в розмірі UIDR+0,37%
річних.

У висновку судової економічної
експертизи зазначено, що у зв'язку з
укладенням додатків до кредитних
договорів відбулося збільшення плати
за користування кредитом на суму 203055
грн. у порівнянні з платою за
користування кредитом, нарахованою за
умовами кредитного договору від 20.02.2006
року.

У суді апеляційної інстанції експерт
ОСОБА_8 пояснила, що таке збільшення
плати за користування кредитом мало
місце лише після укладення кредитного
договору від 09.11.2009 року, за яким
позичальнику видано кредит у гривні
для погашення кредиту у доларах. В цей
же день зазначений кредитний договір
було забезпечено порукою ОСОБА_5 шляхом
укладення додаткового договору до
договору поруки.

На підставі додаткових угод до
кредитного договору, які укладалися
після 09.11.2009 року і до 15.11.2012 року плата
за користування кредитом у сукупності
збільшилась лише на 75 грн. за 3 роки,
тобто несуттєво, що підтверджується
висновком експертизи (а.с.238, рядок 13
таблиці).

Як роз'яснено у п.22 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 грудня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
припинення договору поруки, відповідно
до частини першої статті 559 ЦК,
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати тощо без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень частини першої
статті 559 ЦК порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку стосовно
відсутності законних підстав для
припинення поруки на підставі ч.1 ст.559
ЦК, оскільки при підписанні договору
поруки поручителю було роз'яснено
обсяг покладених на нього зобов'язань.
Також при підписанні додаткових
договорів до договору поруки йому
повідомлялось про розмір боргових
зобов'язань за порукою на час їх
підписання та про його зобов'язання за
договорами відповідно.

Доводи апеляційної скарги колегією
суддів не приймаються до уваги як такі,
що не підтверджені належними доказами,
не ґрунтуються на вимогах закону, що
регулюють спірні правовідносини та не
спростовують мотивованих висновків
суду.

Порушень норм матеріального права, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи,
колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 11 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили після її проголошення
та може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних протягом двадцяти днів
після її проголошення.

Головуючий:

Судді: