Справа № 2-78/12 Головуючий у І інстанції
Пінкевич Н.С.Провадження № 22-ц/780/69/14
Доповідач у 2 інстанції
Мережко М.В.Категорія 1
УХВАЛА

Іменем України

20 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Данілова О.М., Суханової Є.М.,

при секретарі: Франюк Т.В.,

розглянула в відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 11 грудня 2013 року
у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Горенської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи:
комунальне підприємство Бюро
технічної інвентаризації
Києво-Святошинської районної ради
Київської області, інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області про
визнання недійсним свідоцтва про право
власності та визнання права власності
на частину майна.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із зазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
на підставі свідоцтва про право на
спадщину їй належить половина спірного
будинку.

Позивач зазначала, що самочинні
добудови здійсненні ОСОБА_5 без
належного дозволу. Крім того, вважає, що
ОСОБА_5 незаконно було отримано
документи на вказану самовільну
добудову та, за участю працівників КП
БТІ, проведено інвентаризацію та
перерозподіл частин будинку, в
результаті чого, на думку позивачки,
ОСОБА_6 незаконно 08.01.1992 року було
видано свідоцтво на право власності на
43/50 частини будинку, що порушує її права
як власника половини спірного будинку.

З урахуванням уточнень та доповнень,
позивач просила визнати недійсним
свідоцтво про право власності від 08
січня 1992 року видане Горенською
сільською радою Києво-Святошинського
району Київської області на ім'я ОСОБА_6
на 43/50 частин будинку АДРЕСА_1, визнати
право власності за відповідачами
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на 1/2 частини
зазначеного будинку.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 17
липня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_2 звернулась з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
скасувати і ухвалити нове про
задоволення позову, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 03 жовтня 2013 року рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 17 липня 2013 року
залишено без змін.

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 подала заяву
про перегляд рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 17 липня 2013 року
за нововиявленими обствавинами.

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 11
грудня 2014 року заяву ОСОБА_2 про
перегляд рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 17
липня 2013 року за нововиявленими
обставинами залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 11
грудня 2013 року та переглянути рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 17 липня 2013 року
за нововиявленими обставинами.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення
або ухвала суду, якими закінчено
розгляд справи, що набрали законної
сили, а також судовий наказ, можуть бути
переглянуті у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

При розгляді заяви судом першої
інстанції встановлено, що рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 17 липня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 03 жовтня 2013 року рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 17 липня 2013 року
залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив з того, що позивачем не
доведено порушення її права чи
законних інтересів виданим 08 січня 1992
року, ще за життя ОСОБА_6, свідоцтвом про
право власності на 43/50 частин спірного
будинку та зазначене свідоцтво вже
скасовано самою Горенською сільською
радою ще 04 серпня 1998 року, а вимоги про
визнання за відповідачами права
власності на 1/2 частину спірного
будинку не ґрунтуються на вимогах
закону.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 03 жовтня 2013 року
встановлено, що доводи апелянта про
отримання ОСОБА_2 07 квітня 2013 року
свідоцтва про право власності на 12
частину спірного будинку, не
узаконюють самовільної прибудови до
вказаного будинку, не спростовують
висновків суду першої інстанції та
самі по собі не можуть бути підставою
для скасування оскаржуваного рішення
та задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до п. 3, 4 постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справи від 30 березня 2012 року №4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
передбачено, що нововиявлені обставини
- це юридичні факти, які мають істотне
значення для розгляду справи та
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику, а
також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК України, є
те, що вони існували на час розгляду
справи; ці обставини не могли бути
відомі заявникові на час розгляду
справи; вони входять до предмета
доказування у справі та можуть
вплинути на висновки суду про права та
обов'язки осіб, які беруть участь у
справі.

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Слід також зазначити, що обставини, що
обґрунтовують вимоги або заперечення
сторін чи мають інше істотне значення
для правильного вирішення справи,
існували на час ухвалення судового
рішення, але залишаються невідомими
особам, які беруть участь у справі, та
стали відомими тільки після ухвалення
судового рішення, є нововиявленими
обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися
тільки після ухвалення судового
рішення і не пов'язані з вимогою в цій
справі, а тому не могли бути враховані
судом при ухваленні судового рішення, є
новими обставинами і можуть бути
підставою для пред'явлення нової
вимоги.

Відповідно до ст. 365 ЦПК України
розглянувши заяву, суд може скасувати
судове рішення, що переглядається, і
прийняти нове судове рішення або
залишити заяву про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
без задоволення.

Оскільки, обставини, на які посилається
заявник не є нововиявленими, тому суд
першої інстанції вірно відмовив ОСОБА_2
в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного
суду Київської області від 11 грудня 2013
року - залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: