Справа № 509/5184/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
Овідіопольський районний суд Одеської
області в складі:

головуючого судді Бичковського Є.Л.

при секретарі Аулової О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОГСТ
"Виноградар", про зобов'язання привести
земельну ділянку у придатний для
використання стан та її звільнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, посилаючись на те, що він є
власником земельної ділянки площею 0,0800
га за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий
номер :01::002:2999, а відповідач
самовільно захопила частину
зазначеної земельної ділянки площею
0,0052 га.

Позивач просить суд зобов'язати
відповідача ОСОБА_2 звільнити та
привести до стану, придатного для
використання за цільовим призначенням,
частину земельної ділянки площею 0,0052
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
а також стягнути з відповідача на його
користь судові витрати у розмірі 229,40
гривень та витрати на проведення
геодезичної зйомки у розмірі 1499,00
гривень.

Представник відповідача надав
письмові заперечення проти позову, у
яких зазначив, що переписка позивача з
Державною інспекцією сільського
господарства Одеської області та ДП
"Одеський інститут землеустрою" не є
належними доказами по справі. Спірна
земельна ділянка належить не
відповідачу, а ОГСТ "Виноградар",
оскільки вона входить до складу
переданої ОГСТ "Виноградар" на підставі
рішення Таїровської селищної ради від
18 лютого 1993 року №14 земельної ділянки
загальною площею 29,3 га. ОСОБА_2 є членом
ОГСТ "Виноградар" та власником суміжної
земельної ділянки площею 0,010 га за
адресою: АДРЕСА_2. ОГСТ "Виноградар", як
власник та розпорядник спірної
земельної ділянки, передав її
відповідачу на підставі рішення
правління ОГСТ "Виноградар" від 05
червня 2013 року.

У судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали частково,
просили його задовольнити тільки в
частині зобов'язання відповідача
звільнити земельну ділянку та привести
її до належного стану.

Представники відповідача та третьої
особи у судовому засіданні позов не
визнали та проти його задоволення
заперечували, посилаючись на
обставини, зазначені у письмових
запереченнях проти позову.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд
вважає, що даний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст.126 ЗК України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених частиною другою
цієї статті. Право власності на
земельну ділянку, набуту у власність із
земель приватної власності без зміни
її меж, цільового призначення,
посвідчується: а) цивільно-правовою
угодою щодо відчуження земельної
ділянки, укладеною в порядку,
встановленому законом, у разі набуття
права власності на земельну ділянку за
такою угодою; б) свідоцтвом про право на
спадщину. Право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державним актом на право
постійного користування земельною
ділянкою.

Відповідно до ст.152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків. Захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється, крім іншого, шляхом
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав.

Згідно з ст.212 ЗК України самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними. Приведення
земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення
будинків, будівель і споруд,
здійснюється за рахунок громадян або
юридичних осіб, які самовільно
зайняли земельні ділянки. Повернення
самовільно зайнятих земельних
ділянок провадиться за рішенням суду.

У судовому засіданні встановлено, що на
підставі договору купівлі-продажу від
08 червня 2012 року, який посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
та зареєстрований у реєстрі за №817,
позивачеві на праві власності
належить призначена для ведення
садівництва земельна ділянка площею
0,0052 га, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, про що у державному акті серія
№363780 від 05 серпня 2011 року нотаріусом
зроблено відповідну відмітку та це
зареєстровано у поземельній книзі 10
грудня 2012 року за реєстровим
№301 (а.с.6,7).

На підставі договору купівлі-продажу
від 25 листопада 2011 року, який
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 та зареєстрований у
реєстрі за №1209, відповідачу на праві
власності належить земельна ділянка
площею 0,061 га, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_2, про що у державному
акті серія ЯГ №957972 від 19 квітня 2007 року
зроблено відповідну відмітку та це
зареєстровано у поземельній книзі 16
грудня 2011 року за реєстровим №36001
(а.с.25, 26).

18 вересня 2013 року позивач звернувся до
начальника Державної інспекції
сільського господарства в Одеській
області із заявою про захоплення
частини його земельної ділянки ОСОБА_2
(а.с.8).

З листа Державної інспекції сільського
господарства в Одеській області від 11
жовтня 2013 року вбачається, що для
перевірки заяви позивача фахівцями
Держсільгоспінспекції було здійснено
виїзд на місцевість та встановлено, що
земельна ділянка, якою користується
ОСОБА_2 огороджена парканом та на ній
здійснюється будівництво. З метою
здійснення геодезичної зйомки та
встановлення фактичної площі
земельної ділянки ОСОБА_2, виносу в
натурі (на місцевість) меж земельної
ділянки відповідача
Держсільгоспінспекція направила
відповідний запит до ДП "Одеський
науково-дослідницький та проектний
інститут землеустрою". Згідно з
отриманими відповіддю та кадастровим
планом встановлено, що фактична
загальна площа земельної ділянки
ОСОБА_2 становить 0,0713 га, що на 0,0103 га
більше ніж передбачено договором
купівлі-продажу земельної ділянки. В
натурі наявний факт накладення
земельної ділянки ОСОБА_2 на земельну
ділянку позивача на площі 0,0052 га у
зв'язку із розширенням земельної
ділянки та встановленням металевої
огорожі на фундаменті (а.с.9-10).

Зазначені у цьому листі
Держсільгоспінспекції обставини
підтверджуються листом ДП "Одеський
науково-дослідницький та проектний
інститут землеустрою" від 09 жовтня 2013
року №3531 та доданим до нього планом
геодезичної зйомки земельних ділянок
сторін по справі (а.с.11, 12).

З врахуванням вищенаведених,
встановлених у судовому засіданні
обставин, оцінивши їх у сукупності, суд
вважає, що відповідач ОСОБА_2 дійсно
протиправно захопила частину
земельної ділянки позивача та
встановила на неї огорожу.

Суд критично оцінює заперечення
представників відповідача та третьої
особи проти задоволення позову,
оскільки вони не спростовують
вищенаведених встановлених судом
обставин та висновків суду щодо
порушення відповідачем прав позивача
як власника земельної ділянки.
Відповідач не мала права приступати до
використання спірної земельної
ділянки без державної реєстрації за
нею такого права. Поряд з цим саме право
позивача на спірну земельну ділянку
належним чином зареєстровано та
підтверджується відповідними
правовстановлюючими документами
позивача, які є дійсними та мають
необхідну юридичну силу.

Оскільки даний позов в частині
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії є законним та обґрунтованим, такі
порушені права позивача як власника
земельної ділянки підлягають судовому
захисту шляхом зобов'язання
відповідача привести земельну ділянку
площею 0,0052 га, яка є частиною належної
позивачеві земельної ділянки площею
0,0800 га за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий
номер :01:002:2999, у придатний для
ведення садівництва стан та звільнити
її для передачі позивачу.

У задоволенні решти позовних
вимог має бути відмовлено, оскільки
вони позивачем належним чином не
обґрунтовані та не підтримані ним у
судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 15, 16 ЦК
України, ст.ст. 125, 126, 152, 212 ЗК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 привести
земельну ділянку площею 0,0052 га, яка є
частиною належної на праві власності
ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0800 га
за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
:01:002:2999, у придатний для ведення
садівництва стан та звільнити її для
передачі ОСОБА_1.

У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
через Овідіопольський районний суд
Одеської області протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Суддя
Є.Л.Бичковський