набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/2395/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2014 р. Чаплинський районний
суд Херсонської області
В складі

головуючого судді
Томашевського В.А.

при секретареві
Покотун Р.І.

розглянувши у судовому засіданні в смт
Чаплинка справу за позовом ОСОБА_1 до
Червонополянської сільської ради про
визнання права власності на житловий
будинок за набувальною давністю.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
із позовом, де вказує, що в квітні 1981
року вона прибула по переселенню з
Тернопільської області в колгосп
«Червона Поляна» Чаплинського району
Херсонської області і вселилася у
виділений їй будинок АДРЕСА_1.

До 1992 року позивачка щомісячно
виплачувала в касу колгоспу «Червона
Поляна» певні суми в рахунок погашення
вартості житла і в квітні 1992 року
повністю розрахувалася із
господарством, сплативши загалом 2300
карбованців, після чого голова
вказаного колгоспу та голова
Червонополянської сільської ради
передали їй вказаний будинок, про що
було складено відповідний акт.

Починаючи з 1981 року і до теперішнього
часу (протягом тридцяти двох років)
вона проживає у вказаному будинку, що
підтверджується довідкою
Червонополянської сільської ради № 351
від 23.10.2013 року. Весь цей час вона
відкрито і безперервно ним володіє і
поводиться як господарка використовує
для проживання, здійснює косметичні
ремонти, вирощує овочеві культури на
присадибній ділянці і таке інше.

Рішенням сесії Червонополянської
сільської ради від 04 січня 2011 року № 17
їй була безоплатно передана у приватну
власність земельна ділянка площею 0,1041
га для обслуговування вищевказаного
будинку і 29 листопада 2012 року вона
отримала відповідний державний акт.

Після виготовлення та отримання в
жовтні 2013 року в Каховському БТІ
технічного паспорта на житловий
будинок вона має намір отримати
правовстановлюючий документ на житло
та зареєструвати своє право власності
на будинок у встановленому
законодавством порядку, але вирішити
це питання не змогла через втрату
вищевказаного акта про передачу
будинку, який складався в квітні 1992
року, та квитанцій до прибуткових
касових ордерів, підтверджуючих .факт
сплати нею в період 1981-1992 років суми
вартості будинку (збереглися лише дві
останні квитанції від 09.03.1992 року та 20.04.
1992 року), а також деяких інших
документів. Вказані обставини та
відсутність правовстановлюючого
документа на житло порушують її
інтереси, так як не дають їй можливості
в будь-який час продати чи подарувати
будинок, чи в інший спосіб повною мірою
розпоряджатися ним. Крім того,
зазначені обставин в подальшому
зумовлять неможливість для її дітей
вирішення питань спадкового характеру.
Позивачці було рекомендовано визнати
право власності на будинок за нею в
судовому порядку.

Представник відповідача в судове
засідання не з»явився але надав заяву ,
що проти позову не заперечують, позовні
вимоги визнала в повному обсязі.

Дослідивши докази по справі суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
оскільки відповідно до ст.. 392 ЦК
України, власник майна може пред»явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

За таких обставин позов є
обгрунтованим та підлягає повному
задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років, набуває право власності
на це майно (набувальна давність).

Відповідно ч. 8 прикінцевих та
перехідних положень ЦК України (який
набрав чинності з 1 січня 2004 року),
правила статті 344 Цивільного кодексу
України про набувальну давність
поширюються також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки
до набрання чинності цим Кодексом.

Приймаючи до уваги, що вона
добросовісно заволоділа житлом після
передачі його їй у 1981 році та те, що вона
повністю розрахувалася із
господарством, сплативши до 1992 року
вартість будинку, враховуючи те, що
вона відкрито і безперервно володіє
житлом більше десяти років і продовжує
це робити до теперішнього часу, вважає
можливим визнати за нею право
власності на вказане нерухоме майно,
розташоване на території відповідача
по справі.

Відповідно ч. 2 ст. 328 ЦК України,
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Керуючись ст. З ЦПК України, ст. ст. 16,
328 ч. 2, 344 ч. 1, 392 ЦК України,

В И Р
І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок садибного типу з
надвірними будівлями та спорудами (А
житловий будинок загальною площею 56,2
м2, житлова площа - 37,5 м2; а - веранда; а1 -
ґанок; Б - сарай; В - туалет; Г - сарай; № 1 -
огорожа; № 2 - хвіртка; № 3 - ворота; № 4
-водопровід; № І - мощення;), що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Чаплинський районний суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення
рішення, апеляційної скарги з подачею
її копії до апеляційної інстанції, або
в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
В.А.Томашевський