Справа № 760/1542/14-ц
Провадження № 4с-37/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2014 року Солом'янський районний
суд м.Києва

у складі головуючого судді - Букіної
О.М.

при секретарі - Назарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії
Відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції в м.Києві та державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції в м.Києві
Коваля В.В. про скасування постанови та
зобов»язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з вказаною
скаргою, в якій просить:

- скасувати Постанову Начальника ВДВС
Печерського РУЮ у м. Києві від 18.12.2013
року;.

- зобов'язати ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві виконати рішення Солом'янського
районного суду м. Києва в стислі строки,
про що інформувати стягувача в
письмовому вигляді з наданням
письмових доказів.

Свої вимоги скаржник мотивує тим, що
Солом»янським районним судом було
видано два виконавчих листів №2-197/13 від
31.07.2013 року та №2-197/13 від 31.07.2013 року
підставі яких 15.08.2013 року
держвиконавцем ВДВС Печерського РУЮ в
м.Киві було відкрито виконавче
провадження № 39340149 та відповідно ВП
№393440043 про стягнення на користь
заявника ОСОБА_1 з ДП «Екос» ПАТ «ХК
«Київміськбуд» майнової шкоди в
розмірі 163 616,00 грн. та судового збору у
розмірі 3012,00 грн.

01.01.2014 року заявник поштою отримала
Постанову від 18.12.2013 року начальника
ВДВС Печерського РУЮ в м.Києві якою
були визнані дії держвиконавця Коваля
В.В. щодо виконання вказаних вище
виконавчих листів такими, що не
суперечать чинному законодавству.

Заявник вважає, що дана Постанова від
18.12.2013 року підлягає скасуванню,
оскільки на думку заявника, обставини
викладені в оскаржувальній постанові
не відповідають обставини справи та
матеріалам виконавчого провадження.

Посилається, що під час ознайомлення з
матеріалами справ по виконавчим
провадження в них були відсутні
будь-які докази щодо направлення
платіжних вимог до банківської
установи для примусового стягнення
коштів з рахунків боржника, а тому
вважає дану Постанову незаконною та
такою що підлягає скасуванню.

Посилаючись на відсутністю доказів
щодо вчасного направлення запитів до
відповідних державних органів, заявник
вважає, що в діях держвиконавця Коваля
В.В. вбачається протиправна
бездіяльність щодо вчасного та повного
виконання рішення суду.

На думку заявника, держвиконавцем ВДВС
Печерського РУЮ в м.Києві Ковалем В.В.
порушено вимоги ст. 6, п. 5 ст. 8, 11 Закону
України «Про виконавче провадження».

На думку заявника, з моменту відкриття
виконавчого провадження, а саме з 15.08.2013
року була реальна можливість стягнути
кошти з боржника та виконати рішення
Солом'янського районного суду від
31.07.2013 року проте, державний виконавець
Коваль В.В. виконавчих дій щодо
примусового виконання рішення суду, що
передбачені законом здійснено не було.

З огляду на викладене, вважає, що
посилання в Постанові від 18.12.2013 року
про те, що дії державного виконавця
Коваля В.В. по виконанню виконавчих
проваджень №39340149; 39340043 від 15.08.2013 року
такими, що не суперечать чинному
законодавству, безпідставним.

Вважає, що її права , як стягувача
порушені , а тому просила скаргу
задовольнити.

Представник ВДВС Печерського РУЮ в
м.Киві та держвиконавець Коваль В.В.
проти поданої скарги заперечувала
посилаючись на те, що дії держвиконавця
узгоджуються з вимогами чинного
законодавства, а оскаржувана постанова
, не порушує права стягувача.

Крім того, посилався на те, що виконавчі
дії щодо примусового виконання рішення
суду тривають, а тому підстав для
зобов'язання держвиконавця виконати
рішення Солом»янського районного суду
м.Києва не має.

Просив відмовити в задоволення скарги.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
виконавчого провадження, суд приходить
до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням
Солом»янськогом районного суду м.
Києва від 29.03.2013 року з ДП «Екос» ПАТ
«Київміськбуд» на користь ОСОБА_1
стягнути майнової шкоду в розмірі 163
616,00 грн. та судовий збір у розмірі 3012
грн.

На підставі вказаного вище рішення,
31.07.2013 року судом було видано два
виконавчих листи №2-3197/13, які
стягувачем пред»явлено до примусового
виконання .

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

15.08.2013 року головним державним
виконавцем ВДВС Печерського РУЮ в
м.Києві Ковалем В.В. було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №39340149 та ВП 39340043 та
надано строк боржнику для
добровільного виконання рішення суду .

Копії постанови направлено сторонам
виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України
«Про виконавче провадження» заходами
примусового виконання рішень є,
зокрема, звернення стягнення на кошти
та інше майно (майнові права) боржника,
у тому числі якщо вони перебувають в
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» стягнення за
виконавчими документами звертається в
першу чергу на кошти боржника у гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів.

Встановлено, що державним виконавцем
були направлені платіжні вимоги від
25.10.2013 року до банківської установи для
примусового списання коштів з рахунку
боржника, які повернулися до відділу
ВДВС Печерського РУЮ в м.Києві без
виконання, у зв»язку з закриттям
рахунків боржника.

Як вбачаться з матеріалів виконавчого
провадження, держвиконавцем були вжиті
заходи щодо витребування інформації
відносно боржника, зокрема, ДПС України
та безпосередньо боржника.

Згідно отриманої відповіді від ДПС
України на запит № 2697396 від 23.10.2013 року
вбачаться, що юридична особа з кодом №
243661623, ліквідована.

Крім того, на запит ВДВС Печерського
РУЮ в м.Києві боржником направлено
лист з повідомлення про припинення
юридичної діяльності внаслідок
ліквідації.

Таким чином посилання заявника у
скарзі щодо відсутності платіжних
вимог та їх повернення, відсутності
відповідних запитів в обґрунтування
поданої скарги щодо бездіяльності
держвиконавця Коваля В.В., суд вважає
безпідставним.

Посилання заявника на порушення
держвиконавцем п.5 ст. 8 Закону «Про
виконавче провадження» на
необхідність вжити заходів щодо заміни
сторони боржника внаслідок його
ліквідації, суд вважає безпідставним.

П. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче
провадження» зазначено, що у разі
вибуття однієї із сторін державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторони, а також сама
заінтересована сторона мають право
звернутися до суду із заявою про заміну
сторони її правонаступником. Для
правонаступника усі дії, вчинені до
його вступу у виконавче провадження,
обов'язкові тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив. У разі якщо
сторона виконавчого провадження
змінила найменування (для юридичної
особи) або прізвище, власне ім'я чи по
батькові (для фізичної особи),
державний виконавець за наявності
підтверджуючих документів своєю
постановою, яка затверджується
начальником відділу, змінює назву
сторони виконавчого провадження.

Матеріалами виконавчого провадження
підтверджено, що боржник у порядку
встановленому законом не ліквідовано
та відповідно правонаступника не
визначено.

Доказів того, що особа боржника
припинена з виключення відомостей з
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, чи
реорганізації, з зазначенням особи її
правонаступника, заявником не надано.

Крім того, виходячи з п.5 ст. 8 ЗУ «Про
виконавче провадження» звернення до
суду щодо заміни сторони виконавчого
провадження, право, а не обов'язок
держвиконавця.

Як вбачаться з матеріалів справи,
внаслідок невиконання рішення суду,
заявник звернулася зі скаргою до
Головного управляння юстиції у м.Києві
, згідно якої було проведено перевірку
матеріалів виконавчого провадження
№№ 39340149 та 39340043 з примусового
виконання в/л від 31.07.2013 року за № 2-197/13,
за результатами якої винесено
постанову від 18.12.2013 року.

Згідно вказаної постанови вбачається,
що дії державного виконавця ВДВС
Печерського РУЮ в м.Києві, Коваля В.В.
визнано такими, що не суперечать
чинного законодавству.

Також в даній постанові зазначено про
необхідність держвиконавця
організувати роботу щодо подальшого
виконання ВП №№ 39340149 та 39340043, у
відповідно до ЗУ « Про виконавче
провадження».

Суд вважає, що вказана постанова є
такою, що узгоджується з вимогами
чинного законодавства, прийнята у
межах наданих повноважень начальника
ВДВС Печерського РУЮ в м.Києві, порядку
передбаченого ЗУ «Про виконавче
провадження», а тому підстав для її
скасування суд не вбачає.

Суд звертає увагу на ту обставину, що
дана постанова не є такою, що призвела
до порушення прав стягувача, як сторони
виконавчого провадження.

З огляду на те, що виконавчі дії по
примусовому виконанню рішення
Солом»янського районного суду м.Кива
від 29.03.2014 року тривають, суд вважає, що
підстав для зобов'язання
держвиконавця Печерського РУЮ в
м.Києві виконати дане рішення не
потребує додаткового застереження, а
тому скарга в цій частині також не
підлягає задоволенню.

Що стосується посилань заявника на те,
що в порушення ст.11 ЗУ «Про виконавче
провадження», держвиконавцем не надано
відповіді щодо подальшого виконання
ВП 39340149 та 39340043 слід зазначити.

Так, заявником не надано доказів
звернення з відповідним запитом до
держвиконавця Коваля В.В., а тому доводи
скарги в цій частині суд вважає
безпідставними.

Разом з тим, скарга ОСОБА_1 розглянута
та відповідно 25.12.2013 року стягувачу
направлено копію постанови за
результатами її розгляду.

З огляду на наведене та враховуючи межі
заявлених вимог, скарга ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню .

Суд вважає, що заявником пропущено
строк на звернення до суду з даною
скаргою в передбачений ст. 385 ЦПК
України строк з поважних причин, а тому
вважає за можливе його поновити.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України "Про виконавче
провадження", ст.ст. 385-388 ЦПК України,
суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя: