Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/7223/2014
інстанції - Гончарук В.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 19 лютого 2013 року в справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Фідобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Заслухавши доповідача, представника
позивача, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги,-

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 19 лютого 2013
року задоволено позов ПАТ «Фідобанк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_4солідарно на
користь ПАТ «Фідобанк» 2 673 269 грн. 80 коп.
заборгованості по кредитномудоговору,
1700 грн. сплаченого державного мита та 120
грн. сплаченого збору на ІТЗ судового
процесу, всього 2 675 089 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати
заочне рішення суду та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачу в
повному обсязі. Вважає, що рішення суду
першої інстанції є незаконним,
необґрунтованим та таким, що не
відповідає нормам матеріального та
процесуального права. Зокрема,
посилається на те, що в рішенні суд не
зазначив номер кредитного договору.
Стверджує, що здійснював погашення
кредиту своєчасно, отже відсутні
підстави для стягнення простроченої
заборгованості. Зазначає, що в рішенні
відсутнє посилання на зустрічні позови
відповідачів, ці позови судом не
розглядались.

В судове засідання відповідачі не
з'явився. Про день, час і місце судового
розгляду ОСОБА_2, ОСОБА_4 повідомлені
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення про вручення судової
повістки їм особисто 12 травня 2014 року,
причини неявки суду не повідомили, із
заявою про відкладення розгляду справи
не звертались, а тому в порядку ст. 305 ч. 2
ЦПК України, їх неявка не є перешкодою
для розгляду справи в суді апеляційної
інстанції.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 січня 2007 року
між ВАТ «СЕБ Банк» та ОСОБА_2 було,
укладено кредитний договір № 339 А,
відповідно до якого позивачу було
надано у тимчасове користування
грошові кошти в сумі 200 000 дод. США зі
сплатою плаваючої відсоткової ставки
за користування коштами з кінцевим
терміном повернення грошей 18 січня 2027
року.

Кошти буди надані ОСОБА_2 в повному
обсязі в порядку та в строки,
передбачені договором.

Для забезпечення виконання
умоввказаного кредитного договору, в
той же день між ВАТ «СЕБ Банк» та ОСОБА_4
був укладений договір поруки № 339 А,
згідно умов якого поручетель несе
рівну з позичальником
відповідальність перед банком за
невиконання обов'язку повернення
кредиту закредитним договором.

Умовами кредитного договору
передбачено,що позичальник
зобов'язаний щомісяця вносити кошти в
рахунок повернення кредиту в порядку
та розмірах, визначених у розділах 2-3
договору.

Відповідач ОСОБА_2 в порушення умов
графіку повернення коштів протягом
певного часу не проводив платежів в
рахунок повернення позики.

Відповідно до умов договору, у випадку
порушення термінівповернення
кредиту,кредитор моженараховувати
пеню таштраф, а також вимагати від
позичальника, а в подальшому - в
поручителя виконати грошове
зобов'язання в повному обсязі.

Оскільки відповідачі у встановлені
договором строки та обсяги повернення
кредитних коштів не здійснювали,
згідно наданого в судовому засіданні
стороною позивача розрахунку станом на
23 листопада 2012 року утворилась
заборгованість в розмірі 21 262,11 дол. США
строкової заборгованості, 298 868,37 дол.
США простроченої частини кредиту, 45 681,07
дол. США та 267,76 дол. США заборгованості
по відсотках, 80 738,91 грн. пені за
порушення строків сплати відсотків, що
загалом в перерахунку на національну
валюту становить 3 006 810,85 грн.

Сума боргу підтверджується
розрахунками, наданими позивачем, що
долучені до матеріалів справи.

В серпні 2011 року позивач звернувся до
суду з даним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, в обґрунтування
позовних вимог посилавсь на те, що
ОСОБА_2 не дотримувався належного
виконання умов кредитного договору, на
підставі чого виникла заборгованість
перед кредитором, а поручитель ОСОБА_4 в
свою чергу не виконала умови договору
поруки, за якими, зобов'язалась
відповідати в повному обсязі по
борговим зобов'язанням відповідача
ОСОБА_2, що виникають з умов Кредитного
договору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
внаслідок невиконання відповідачем
зобов'язань за договором порушене
право позивача, яке підлягає судовому
захисту шляхом стягнення з
відповідачів, які відповідно до умов
укладених договорів несуть солідарну
відповідальність перед позивачем,
заборгованості.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи, умовам
договорів та вимогам закону.

Не погоджується судова колегія і з
доводами апеляційної скарги про
неправильність розрахунку
заборгованості, наданого позивачем і
взятого до уваги судом при
постановленні рішення, а також із
розміром основного боргу, яка, на думку
відповідача, відповідає графіку
платежів і не є простроченою, а також на
підтвердження того, що погашення
кредиту та сплата відсотків
здійснювались у строки та розмірах,
визначених договором, відповідачами не
надано.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності посилання в судовому
рішенні на зустрічний позов ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, судова колегія відхиляє,
зважаючи на те, що в матеріалах справи
міститься ухвала Дніпровського
районного суду м. Києва від 19 лютого 2013
року, якою залишено без розгляду
зустрічні позовні заяви.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст.. ст.. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 19 лютого 2013
року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня

проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: