Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2014 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Боровікової А.І., при секретарі Мікові
П.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах
недієздатної ОСОБА_2 та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3, 1998 року
народження, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, яка діє в особистих
інтересах та інтересах неповнолітніх
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, треті особи
Запорізька міська рада, Запорізьке
міське Комунальне Підприємство
«Основаніє» - про визначення порядку
користування квартирою, -

В С
Т А Н О В И В:

У липні 2013р. ОСОБА_1, яка є опікуном
ОСОБА_2 на підставі рішення
Комунарської районної адміністрації
м. Запоріжжя від 30.06.2010р., звернулася до
суду в інтересах останньої та її
неповнолітнього сина ОСОБА_3 1998 р.н.,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до
суду з позовом до Запорізької міської
ради, Запорізького міського
комунального підприємства «Основаніє»
про визначення права користування
квартирою, вказавши, що позивачі
ОСОБА_2 та її діти ОСОБА_4, ОСОБА_5.
ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_3, 1998 р.н.,
зареєстровані та проживають за
адресою: АДРЕСА_1 та займають дві
кімнати - 16, 83 кв.м. та 17, 17 кв.м., згідно
викопіровки з поверхового плану
інвентарної справи житлового будинку.

Дві кімнати, які займає позивач та її
діти були їй надані у тимчасове
користування з 1997 року як
співробітнику КП «ВРЕЖО-5», в якому вона
займала посаду робітника з комплексу
утримання будинків та прилеглої
території, з фонду житла для
тимчасового проживання.

Квартира з 01.05.2010р. знаходиться на
балансі КП «ВРЕЖО № 11», на цей час
знаходиться на балансі Запорізького
міського КП «Основаніє».

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 09.06.2011р. визнано за
ОСОБА_2, її дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_3 право користування
квартирою за адресою: АДРЕСА_1, як
квартирою, призначеною для постійного
проживання.

Однак, коли позивачі з метою
приватизації на підставі Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» від 19.06.1992 року № 2482 -
Х-II, звернулися до відповідних органів
державної влади, з*ясувалося, що за
зазначеною адресою: АДРЕСА_1, також
проживають та зареєстровані: ОСОБА_7, 1954
р.н., її донька ОСОБА_8, 1982 р.н., її онука
ОСОБА_9 2003 р.н.. та її онук ОСОБА_10, 2010
р.н., що підтверджується довідкою з
місця проживання. Зазначені особи
займають житлове приміщення
загальною площею 92,3 кв.м. Фактично
позивачка з родиною займає приміщення
№ 2 площею 16,83 кв.м., приміщення № 3
площею 17,17 кв.м. - загальною площею 34,0
кв.м., згідно викопіровки з поверхового
плану інвентаризаційної справи
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачі просили суд визначити
порядок користування квартирою
АДРЕСА_1. Визнати право користування
приміщенням № 2 площею 16,83 кв.м. та
приміщенням № 3 площею 17,17 кв.м.,
загальною площею 34 кв.м. у кВ. АДРЕСА_1 за
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3,
1998р.н., як квартирою, призначеною для
постійного проживання.

Під час розгляду справи позивачі
уточнили позовні вимоги, звернувшись з
вищезазначеним позовом до
відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8 в
особистих інтересах та інтересах
неповнолітніх ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті
особи Запорізька міська рада,
Запорізьке МКП «Основаніє» про
визначення порядку користування
квартирою.

У судовому засіданні позивачі позовні
вим оги підтримали у повному обсязі,
надали суду пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві, просили
суд задовольнити позов.

Відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8, яка діє в
особистих інтересах та інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_9, ОСОБА_10,
позовні вимоги визнали у повному
обсязі, просили суд задовольнити позов,
при цьому пояснили, що вони: ОСОБА_7, єє
донька ОСОБА_8, та неповнолітні діти
останньої ОСОБА_9, 2003 р.н. та ОСОБА_10, 2010
р. н. проживають у квартирі за адресою:
АДРЕСА_1, у якій займають дві кімнати № 4
площею 36,71 м.кв. та № 5 площею 46 м.кв.,
загальною площею 82,71 кв. м., а інші дві
кімнати у квартирі займають позивачі.

При цьому відповідачка ОСОБА_7 суду
пояснила, що жодних документів на дві
кімнати у зазначеній квартирі вона не
має. Зазначені дві кімнати у квартирі
були надані їй для проживання її та її
сім*ї в той час коли вона працювала
двірником у КП «ВРЕЖО-5» у 2000 році, з 2001
р. вона із сім*єю проживає у зазначеній
квартирі, при цьому документів на
квартиру вона від житлового органу не
отримувала, проте їй відомо, що
зазначені дві кімнати, надані їй для
проживання оформлені у документах КП
«ВРЕЖО-5» як службова квартира. До
житлових органів, а також до районної
адміністрації по Комунарському району
із заявою про виключення наданої їй
для проживання частини квартири із
списку службових вона ніколи не
зверталася. На теперішній час вона,
також як і позивачі, . отримала на
адресу квартири, де вони проживають
повідомлення про необхідність
здійснення переоформлення документів
щодо переведення приміщення за
адресою: АДРЕСА_1 з нежитлового фонду
до житлового фонду.

З пояснень представника позивачки
ОСОБА_1 у судовому засіданні
вбачається, що вона також отримала
повідомлення про переведення
приміщення за адресою: АДРЕСА_1 з
нежитлового фонду до житлового фонду.

При цьому пояснила суду, що в МКП
«Основаніє» їй надані рахунки по
оплаті житлової площі та комунальних
послуг, нарахування на які вона
систематично оплачує.

Представник третьої особи МКП
«Основаніє» у судовому засіданні
просив суд розглянути справу на розсуд
суду, при цьому пояснив, що рішенням
суду від 09.06.2001р. за позивачами визнано
право користування квартирою за
вищезазначеною адресою, як квартирою,
призначеною для постійного
проживання. Щодо відповідачів, то
ніяких документів на підтвердження
права відповідачів на користування
квартирою не існує. Відповідачці
ОСОБА_7 квартира надана для проживання
під час коли вона працювала двірником у
житловій організації, відповідачам
надані відповідні рахунки по оплаті
комунальних послуг. При цьому
зазначена квартира перебуває на
балансі МКП «Основаніє» виключно як
нежитлове приміщення, полу підвал у
будинку і сторонам запропоновано
здійснити оформлення документів по
переводу нежитлового приміщення у
житлове.

Представник третьої особи -
Запорізької міської ради до судового
засідання не з*явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку, про
причини неявки суд не повідомив.

Керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає
можливим розглянути справу у
відсутності представника третьої
особи.

Вислухавши пояснення сторін, третьої
особи, дослідивши м матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 104 Житлового Кодексу
України, член сім"ї наймача вправі
вимагати, за згодою інших членів сім"ї,
які проживають разом з ним, укладення з
ним окремого договору найму, якщо жилу
площу, що припадає на нього, може бути
виділено у вигляді приміщення, яке
відповідає вимогам ст. 63 Житлового
Кодексу України.

Уразі відмовлення членів сім"ї дати
згоду на укладення окремого договору
найму, а також у разі відмови
наймодавця в укладенні такого договору
спір може бути вирішено у судовому
порядку.

Відповідно ст. 63 ч.2 Житлового Кодексу
України не можуть бути самостійним
предметом договору найму жиле
приміщення, яке хоч і є ізольованим,
проте за розміром менше від
встановленого для надання одній особі
(ч.1 ст.48 ЖК України).

Відповідно ч.1 ст.48 ЖК України, жиле
приміщення надається громадянам у
межах норми жилої площі, але не менше
розміру, який визначається Кабінетом
Міністрів України і Федерацією
професійних спілок України.

Судом встановлено:

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 09.06.2011р. визнано за
ОСОБА_2, її дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_3 право користування
квартирою за адресою: АДРЕСА_1, як
квартирою, призначеною для постійного
проживання (а.с.6).

Згідно довідки Міського комунального
підприємства «Основаніє» від 22.07.2013р. №
3/325 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_5 (а.с.4).

Згідно довідки Міського комунального
підприємства «Основаніє» від 22.07.2013р. №
3/324 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_7, її донька
ОСОБА_8, та онуки ОСОБА_9, 1982 рн. та
ОСОБА_10 (а.с.5).

Згідно Викопіровки поєтажного плану
кв. АДРЕСА_1 вбачається, що позивачі
ОСОБА_2 та її діти займають приміщення
№ 2 площею 16,83 кв.м. та приміщенням № 3
площею 17,17 кв.м., загальною площею 34
кв.м., а відповідачка ОСОБА_7 займає
приміщення № 4 площею 36,71 м.кв. та № 5
площею 46 м.кв., загальною площею 82,71 кв.
м. (а.с.7).

Згідно пояснень представника третьої
особи МКП «Основаніє» у судовому
засіданні, та наданої ним довідки,
приміщення АДРЕСА_1, має статус
нежитлового приміщення.

Як вбачається з пояснень у судовому
засіданні відповідачки ОСОБА_7, яка
мешкає у приміщеннях № 4 площею 36,71
м.кв. та № 5 площею 46 м.кв., приміщення
загальною площею 82,71 кв. м. у
нежитловому приміщенні за
вищезазначеною адресою було надано їй
для проживання із сім*єю під час її
роботи в КП «ВРЕЖО-5 двірником, при
цьому аніякими документами у жодній
установі зазначені обставини
оформлені не були, зазначене
приміщення є нежитловим, а керівництво
МКП «Основаніє» надіслало листи на
адресу її та позивачів щодо
необхідності оформлення документів
щодо переведення квартири за
вищезазначеною адресою з нежитлового
фонду до житлового.

Дослідивши вищезазначені докази, суд
приходить до висновку про неможливість
задоволення позовних вимог про
визначення порядку користування
квартирою, оскільки зазначене у позові
приміщення, за адресою якого
зареєстровані та мешкають сторони по
справі, має статус нежитлового
приміщення, у якому нормами Житлового
кодексу України не передбачено
визначення порядку користування
мешканцями приміщенням, у якому вони
хоча і мешкають, але останнє має статус
нежитлового.

Керуючись ст.ст. 104, 63 ЖК України, ст.ст.
212-214 ЦПК України, суд,-

В
И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
відмовити.

На рішення суду протягом десяти днів з
дня його проголошення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя
А.І. Боровікова