АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/1258/14
Головуючий 1 інст. -
Категорія: стягнення заробітної плати
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного

суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді Карімової
Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

при секретарі Маковецькій О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Поляна Україна
Груп» в особі його представника ОСОБА_3
на заочне рішення Московського
районного суду м. Харкова від 07 серпня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю (ТОВ) «Поляна Україна
Груп» про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 перебувала у трудових
відносинах з ТОВ «Поляна Україна Груп»
з 17 травня 2010 року до 15 серпня 2012 року і
була звільнена з посади керуючого
магазином № 34 за угодою сторін (п.1 ст. 36
КЗпП України).

11 липня 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ТОВ «Поляна Україна
Груп» про стягнення на підставі ст. 117
КЗпП України середнього заробітку за
затримку розрахунку при звільненні в
сумі 86 324 грн.

Посилалася на те, що на підставі наказу
відповідача за № 151/3 від 12.08.2012 р. «Про
притягнення до матеріальної
відповідальності» з неї стягнуто 9 491,30
грн. шляхом утримання цієї суми з
розрахункових коштів, належних їй при
звільненні.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 28.02.2013 р. вищевказаний
наказ відповідача визнаний незаконним
та скасований, і на її користь стягнуто
незаконно утримані відповідно до цього
наказу 9 491,30 грн., також стягнуто
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні за період з
15.08.2012 р. до 20.09.2012 р.

Вважає, що оскільки зазначені
незаконно утримані кошти в сумі 9 491,30
грн. відповідач повинен був виплатити
їй ще 15.08.2012 р. при звільненні, а
виплатило тільки 09.04.2013 року, то з ТОВ
«Поляна Україна Груп» на її користь
підлягає стягненню середній заробіток
за час затримки розрахунку при
звільненні за період з 21.09.2012 р. до
08.04.2013 р. в сумі 86 324 грн.

Розгляд справи відбувся за відсутністю
представника ТОВ «Поляна Україна Груп»
в порядку вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Заочним рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 07 серпня
2013 року позов ОСОБА_4задоволено і на її
користь з ТОВ «Поляна Україна Груп»
стягнуто 86 324 грн. Також з ТОВ «Поляна
Україна Груп» стягнуто на користь
держави судовий збір в сумі 863 грн. 24
коп.

Ухвалою Московського районного суду м.
Харкова від 11 грудня 2013 року заява ТОВ
«Поляна Україна Груп» про перегляд
цього заочного рішення була залишена
без задоволення.

В апеляційній скарзі ТОВ «Поляна
Україна Груп», посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність тих
обставин, які суд вважав встановленими,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати заочне рішення Московського
районного суду м. Харкова від 07 серпня
2013 року та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Зазначає, що районним судом всупереч
вимог ч.2 ст. 117 КЗпП України не
враховано, що при звільненні ОСОБА_4 їй
20.09.2012 року було здійсенено виплату
всіх належних та неоспорюваних сум, а
виплачена позивачці сума в розмірі 24 598
грн. на підставі рішення Московського
районного суду м. Харкова від 28.02.2013 р.
незаконно утриманих та затриманих при
розрахунку коштів, була спірною, і
розмір відшкодування був визначений
судом.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_4 просить відхилити апеляційну
скаргу за безпідставністю її доводів,
вважаючи, що оскаржуване рішення
районного суду ухвалено з додержанням
вимог матеріального та процесуального
права.

Вислухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
першої інстанції - зміні, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у засіданні.

Між тим оскаржуване рішення суду
першої інстанції в повному обсязі не
відповідає вказаним вимогам
процесуального закону.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позову ОСОБА_4, суд першої
інстанції виходив з обґрунтованості її
вимог та порушення відповідачем вимог
ст.. 116 КЗпП України при звільненні
останньої.

Судова колегія не може в повному
обсязі погодитися з такими висновками
районного суду, оскільки вони не
відповідають обставинам справи та
зроблені без урахування вимог
законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_4, яка перебувала у трудових
відносинах з ТОВ «Поляна Україна Груп»
з 17.05. 2010 року до 15.08. 2012 року, була
звільнена з посади керуючого
магазином № 34 за угодою сторін (п.1 ст. 36
КЗпП України).

Наказом директора ТОВ «Поляна Україна
Груп» № 151/3 від 12.08.2012 р. «Про
притягнення до матеріальної
відповідальності» з ОСОБА_4 стягнуто 9
491,30 грн. шляхом утримання цієї суми з
розрахункових коштів, належних їй при
звільненні.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 28.02.2013 р. вищевказаний
наказ ТОВ «Поляна Україна Груп»
визнаний незаконним та скасований, у
зв'язку з чим на користь ОСОБА_4
стягнуто незаконно утримані
відповідно до цього наказу 9 491 грн. 30
коп., також стягнутий середній
заробіток за час затримки розрахунку
при її звільненні за період з 15.08.2012 р.
до 20.09.2012 р. в сумі 15 106 грн. 70 коп.

На виконання цього рішення суду ТОВ
«Поляна Україна Груп» 09.04.2013 року
виплатило ОСОБА_4 24 598 грн.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати власника або уповноваженого
ним органу належних звільненому
працівникові сум у строки, зазначені в
статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація,
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті
спору.

Між тим при визначенні розміру
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні позивачки
ОСОБА_4, районний суд не врахував
розмір спірної суми, її частку в
заявлених вимогах, істотність цієї
частки порівняно з середнім заробітком
позивача та інші конкретні обставини
справи (постанови судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 03.07.2013 р. у справі № 6-60цс13;
від 20.11.2013 р. у справі № 6-114цс13).

Так при розмірі н?евиплаченого
заробітку в сум?і 9 491,30 грн., суд першої
інстанції стягнув за затримку
розрахунку суму, яка майже у десять
разів перевищує вказаний розмір
невиплаченого заробітку, а саме 86 324
грн. та не врахував, що спірна сума
була визначена для виплати позивачці
тільки за рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 28.02.2013 р.
та виплачена відповідачем 09.04.2013 р.

Оскільки судом першої інстанції
повно з'ясовані обставини справи, але
неправильно витлумачені норми
матеріального права, судова колегія,
враховуючи вищевказані обставини,
вважає за необхідне змінити рішення
суду першої інстанції, зменшивши
стягнення з ТОВ «Поляна Україна Груп»
на користь ОСОБА_4 середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні з 86 324 грн. до 16 833 грн. 18 коп.(
з урахуванням розміру середньоденного
заробітку в сумі 431,62 грн., визначеною в
довідці ТОВ «Поляна Україна Груп».

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України підлягає зміні рішення суду
першої інстанції і в частині
визначення розміру судового збору,
який підлягає стягненню з ТОВ «Поляна
Україна Груп» на користь держави, а
саме зменшенню суми стягнення з 863 грн.
24 коп. до 229 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307,
ст.ст. 309,313,314,316,317, 3419,324 ЦПК України,
судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Змінити заочне рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 07 серпня 2013 року, зменшивши
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю «Поляна Україна
Груп» на користь ОСОБА_4 середнього
заробітку за час затримки розрахунку з
86 324 грн. до 16 833 (шістнадцять тисяч
вісімсот тридцять три) гривні 18 коп. та
судового збору на користь держави з 863
грн.24 коп. до 229 (двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 копійок.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:
Судді: