УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Касьяна О.П., Коротуна В.М.,Кафідової
О.В., Ступак О.В.,розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про стягнення коштів, за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 15
жовтня 2013 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва від 03 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому просив стягнути
з ОСОБА_7 53 000 доларів США та 6 000 Євро
безпідставно набутих коштів.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на ті обставини, що сторони мали намір
укласти договір купівлі-продажу акцій
ВАТ «Племзавод «Колос», на виконання
якого позивач передав відповідачу ці
грошові кошти, що підтверджується
розпискою відповідача, однак, договір
не був укладений, а грошові кошти не
повернуті, просив задовольнити позов.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 15 жовтня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва від 03 грудня
2013 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі представник
відповідача - ОСОБА_8 просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалу апеляційного суду, і ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції, з
рішенням якого погодився апеляційний
суд, виходив з того, що відповідач не
виконав своїх зобов'язань щодо
укладення договору купівлі-продажу
цінних паперів ВАТ «Племзавод «Колос»,
тому повинен повернути позивачу кошти,
передані ним на виконання цього
договору, як безпідставно набуте майно
(ст. 1212 ЦК України).

Рішення суду першої інстанції та
ухвала апеляційного суду є правильними
та такими, що відповідають вимогам
матеріального та процесуального права
з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 06 травня 2010 року
ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_6 5 000 доларів
США та 6 600 Євро як аванс по угоді на
придбання акцій ВАТ «Племзавод
«Колос», про що видав відповідну
розписку.

19 травня та 15 червня 2010 року ОСОБА_6
передав ОСОБА_7 45 000 доларів США та 3000
доларів США, як аванс по угоді на
придбання пакету акцій ВАТ «Племзавод
«Колос».

Договору купівлі-продажу акцій між
сторонами укладено не було і позивач
вважає, що відповідач повинен
повернути йому безпідставно набуті
кошти на підставі ст. 1212 ЦК України,
тому звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з
яким погодився апеляційний суд, дав
належну оцінку обставинам справи про
те, що відповідач отримав від позивача
грошові кошти згідно розписок у сумі 53
000 доларів США та 6600 Євро та не
виконав свої зобов'язання щодо
укладення з позивачем договору
купівлі-продажу акцій, тому повинен
повернути набуті ним без відповідної
правової підстави грошові кошти, як
передбачено ст. 1212 ЦК України, ухвалив
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги про те, що
позивачем пропущено строк для
звернення до суду з цим позовом є
безпідставними, оскільки у розписці
зазначено дату укладення майбутнього
договору купівлі-продажу акцій, а не
дату повернення грошових коштів
позивачу, тому не можна вважати цю дату
датою їх повернення і початком
перебігу строку позовної давності для
звернення до суду з позовом, а відтак в
даному випадку застосовуються
загальні положення щодо строку
виконання зобов'язання (ст. 530 ЦК
України).

Крім того, судом апеляційної інстанції
мотивовано, що позивачем подавалося до
суду першої інстанції клопотання про
поновлення строку для звернення до
суду з цим позовом.

Доводи касаційної скарги про те, що
розписка від 19 травня 2010 року вказує, що
гроші передані з урахуванням авансу, що
у сумі становить 45 000 доларів США, тобто
визначає сумарну кількість отриманих
відповідачем коштів, тому судом
пораховано двічі одну і ту ж саму суму
коштів, є безпідставними, оскільки
фраза «с учетом аванса» дописано
пізніше, а слово «в итоге» не може бути
підтвердженням зарахування раніше
переданої суми відповідачу.

Інші доводи касаційної скарги також не
спростовують висновків судів першої та
апеляційної інстанцій, оскаржувані
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстави для їх скасування
відсутні.

За таких обставин, касаційну скаргу
потрібно відхилити, рішення
Печерського районного суду м. Києва від
15 жовтня 2013 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду м. Києва від 3
грудня 2013 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 -
ОСОБА_8 відхилити, рішення Печерського
районного суду м. Києва від 15 жовтня 2013
року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва від 3 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:

О.П. Касьян

О.В. Кафідова

В.М. Коротун

О.В. Ступак