Провадження № 4-с/237/7/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року
м. Мар`їнка

Суддя Мар`їнського районного суду
Донецької області Клікунова А.С.,
розглянувши скаргу ОСОБА_2 на дії
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Мар`їнського районного управління
юстиції у Донецької області Зайцевої Н.
О. та старшого державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Мар`їнського районного управління
юстиції у Донецької області Боровця О.
В., -

ВСТАНОВИВ:

7 лютого 2014 року на адресу Мар'їнського
районного суду Донецької області
надійшла вказана позовна заява, в якій
представник позивача ОСОБА_2 адвокат
ОСОБА_5 просить: 1) визнати
протиправними дії головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Мар'їнського районного управління
юстиції у Донецькій області Зайцевої
Н.О. при винесенні постанови про
відкриття виконавчого провадження №
37839261 від 7 травня 2013 року та скасувати
вказану постанову; 2) визнати
протиправними дії головного
державного виконавця ВДВС Мар'їнського
РУЮ Зайцевої Н.О. про не надсилання на
адресу ОСОБА_2 постанови від 7 травня 2013
року про відкриття виконавчого
провадження № 37839261; 3) визнати
протиправними дії старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Мар'їнського
районного управління юстиції у
Донецькій області Боровець О.В. про
складання акту опису та арешту майна
від 28 жовтня 2013 року в рамках
виконавчого провадження № 37839261; 4)
зобов'язати старшого державного
виконавця ВДВС Мар'їнського РУЮ у
Донецькій області скасувати акт опису
та арешту майна боржника від 28 жовтня
2013 року, що складений при примусовому
виконанні виконавчого листа № 2/237/25/13
(виконавче провадження № 37839261); 5)
зобов'язати старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Мар'їнського
районного управління юстиції у
Донецькій області Боровець О.В.
виключити з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно відомості про
реєстрацію арешту нерухомого майна
ОСОБА_2, що здійснений в рамках
виконавчого провадження № 37839261.

Заявлені вимоги обґрунтовані
наступним. 7 травня 2013 року відділом
державної виконавчої служби
Мар'їнського районного управління
юстиції у Донецькій області відкрито
виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_2 на користь акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра"
суму заборгованості у розмірі 279060,84
гривень на підставі виконавчого листа,
виданого 20 лютого 2013 року Мар'їнським
районним судом Донецької області на
виконання судового рішення по справі №
2/237/25/13. За посиланням представника
ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5 при вчиненні
виконавчих дій в рамках вказаного
виконавчого провадження державними
виконавцями Боровець О.В., Зайцевою Н.О.
допущено ряд порушень, а саме:

- виконавче провадження відкрито без
дотримання вимог п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону
України "Про виконавче провадження", а
саме за неіснуючим виконавчим
документом та за відсутності заяви
стягувача (в постанові від 7 травня 2013
року держвиконавцем вказано стягувача
- "ВАТ КБ "Надра", при цьому в виконавчому
листі суду стягувачем визначено - "ПАТ
"Комерційний банк "Надра", та від імені
"ВАТ КБ "Надра" заява про примусове
виконання рішення суду не подавалась);

- виконавче провадження відкрито на
підставі виконавчого документа, який
не відповідає вимогам ст. 18 Закону
України "Про виконавче провадження",
чим порушено приписи п. 3.3 розділу ІІІ
Інструкції з організації примусового
виконання рішень;

- в постанові про відкриття виконавчого
провадження від 7 травня 2013 року
державним виконавцем вказано, що
документ за яким проводиться стягнення
набрав чинності "7 травня 2013 року", а в
виконавчому лисі № 2/237/25/13 від 20 лютого
2013 року судом вказано, що судове
рішення про стягнення з ОСОБА_2 суму
заборгованості за кредитним договором
набрало законної сили - 4 березня 2013
року;

- в порушення вимог ч. 1 ст. 31 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець з моменту початку
виконавчого провадження № 37839261 до 15
листопада 2013 року не надіслав
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення на адресу ОСОБА_2 копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 7 травня 2013 року;

- 16 травня 2013 року старшим державним
виконавцем ВДВС Мар'їнського РУЮ
винесено постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору, з якої
вбачається, що з ОСОБА_2 в порядку ст. 28
Закону України "Про виконавче
провадження" примусово стягується
виконавчий збір у розмірі 27906,08 гривень
за невиконання в строк до 28 грудня 2012
року виконавчого листа № 2/237/25/13 від 20
лютого 2013 року, за яким державним
виконавцем Савельєвим І.М. 7 травня 2013
року відкрито виконавче провадження, -
разом з тим, жодних постанов ОСОБА_6
відносно ОСОБА_2 не виносилось;

- в порушення вимог ст. 52 Закону України
"Про виконавче провадження" державним
виконавцем 6 вересня 2013 року накладено
обтяження (арешт) на все невизначене
майно, що належить ОСОБА_2, при цьому
державним виконавцем було отримано
відомості, що за боржником не
зареєстровано будь-яких речових прав
на нерухоме майно;

- державний виконавець не виконав вимог
п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про
виконавче провадження", а саме за
встановленням відсутності у боржника
майна, на яке може бути звернено
стягнення, - не повернув виконавчий
документ стягувачу;

- 28 жовтня 2013 року державним виконавцем
складено Акт опису та арешту майна,
власником якого не є ОСОБА_2, а саме
квартири АДРЕСА_1, чим допущено
порушення вимог ст. 57 Закону України
"Про виконавче провадження", за якою
арешт застосовується лише до майна, що
належить боржнику. Вказані дії
державних виконавців відділу
державної виконавчої служби
Мар'їнського районного управління
юстиції представник ОСОБА_2 адвокат
ОСОБА_5 просить визнати неправомірними
та прийняті рішення скасувати.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився,
надіслав на адресу суду заяву, в якій
вимоги скарги на дії та рішення
державних виконавців відділу
державної виконавчої служи
Мар'їнського районного управління
юстиції підтримав, просить справу
розглянути в його відсутність за
участі представника його прав та
інтересів адвоката ОСОБА_5

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_5
(діючий на підставі договору про
надання правової допомоги № 30/10/2013 від
30 жовтня 2013 року, свідоцтва про право на
заняття адвокатською діяльністю,
ордеру на надання правової допомоги) у
судовому засідання підтримав вимоги
скарги, надав пояснення аналогічні
письмово викладеним.

Головний державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Мар'їнського районного управління
юстиції Зайцева Н.О. у судове засідання
не з'явилась, на адресу суду за підписом
В.о. начальника ВДВС ОСОБА_6 надійшла
заява про розгляд скарги ОСОБА_2 в її
відсутність.

Старший державний виконавець ВДВС
Мар'їнського РУЮ Боровець А.В. (діючий
на підставі довіреності від 3 березня
2014 року) у судовому засіданні проти
скарги ОСОБА_2 на дії державного
виконавця заперечував, надав пояснення
аналогічно письмово викладеним,
зокрема зазначив, що доводи заявника є
неспроможними та не є підставою для
скасування процесуальних документів
прийнятих в рамках виконавчого
провадження. Так, 7 травня 2013 року за
вхідним номером 2763/04-46/5 зареєстровано
заяву стягувача ПАТ "КБ "Надра" про
прийняття до виконання виконавчого
листа про стягнення з ОСОБА_2 суму
заборгованості у розмірі 279060,84 гривень,
на підставі якої у відповідності до
вимог ст.ст. 17,19,20,25 Закону України "Про
виконавче провадження" державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження. При
цьому, державний виконавець в судовому
засіданні визнав про допущення в
казаній постанові від 7 травня 2013 року
технічних помилок в частині зазначення
стягувачем "відкрите", а не "публічне" АТ
"КБ "Надра" та дати вступу рішення в
закону силу. Посилання ОСОБА_2 в частині
не отримання постанови про відкриття
виконавчого провадження від 7 травня 2013
року спростовується особистою заявою
боржника, з вказівкою про отримання 5
липня 2013 року копії такої постанови та
можливістю погашати борг шляхом
перерахування щомісячної суми у
розмірі 1000,00 гривень на користь банку. В
частині оскарження дій державного
виконавця з накладання арешту на
нерухоме майно ОСОБА_2 та складання
акту опису майна, Боровець А.В. звернув
увагу суду, що порушень норм чинного
законодавства не допущено, оскільки за
встановленням належності боржнику
квартири АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 11 вересня 2008 року
ВДВС Мар'їнського РУЮ в порядку ст. 52
Закону України "Про виконавче
провадження" склав такий Акт. З цієї ж
підстави вимоги представника ОСОБА_2
адвоката ОСОБА_5 щодо необхідності
повернення виконавчого документу
стягувачу в порядку п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження" - є
неспроможними.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
належно з'ясувавши дійсні обставини
справи, права та обов'язки сторін,
оцінки їх доводів і наданих ними
доказів, приходить до висновку, що
скарга ОСОБА_5 на дії державного
виконавця подана в інтересах ОСОБА_2 не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

З матеріалів справи встановлено, що
предметом оскарження є дії та рішення
державних виконавців відділу
державної виконавчої служби
Мар'їнського районного управління
юстиції вчинені та прийнятті в рамках
виконавчого провадження № 37839261 від 7
травня 2013 року щодо примусового
виконання рішення Мар'їнського
районного суду Донецької області від 20
лютого 2013 року щодо стягнення з ОСОБА_2
на користь публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра"
заборгованість за кредитним договором
№ 201/208/980/09-КП/471 від 26 червня 2008 року на
загальну суму 277240 (двісті сімдесят сім
тисяч двісті сорок) гривень 84 копійки,
державне мить в розмірі 1700 (одна тисяча
сімсот) гривень, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 120 (сто
двадцять) гривень.

Умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що підлягають примусовому виконанню в
разі невиконання їх у добровільному
порядку на час вчинення виконавчих дій
визначено Законом України "Про
виконавче провадження" від 21 квітня 1999
року та Інструкцією № 74/5 про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року,
яка є чинною і діяла на момент
здійснення оскаржених дій. Зазначеними
правовими актами визначено загальні
правові основи організації та
діяльності державної виконавчої
служби, її завдання та компетенцію, а
також визначено учасників виконавчого
провадження, закріплено їхні права та
обов'язки, у тому числі право
стягувачів і боржників та інших
учасників виконавчого провадження на
оскарження дій (бездіяльності)
державного виконавця та порядок цього
оскарження.

Порядок оскарження дій державного
виконавця передбачений Розділом VII ЦПК
України, який передбачає подання до
суду скарги. Право на звернення до суду
є строковим. Скаргу на рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод (абзац 2 частини
першої статті 385 ЦПК України).
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 7 лютого 2014 року "Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах" вказано про
необхідність врахування спеціального
порядку строків звернення заявника зі
скаргою до суду, а саме їх перебіг, в
певних випадках, має визначатися
нормами Закону України "Про виконавче
провадження". Згідно ч. 5 Закону України
"Про виконавче провадження" копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові, при цьому ч. 6 вказаного
Закону визначено, що постанова про
відкриття виконавчого провадження
може бути оскаржена сторонами у
десятиденний строк. З системного
аналізу вказаних правових норм слідує
висновок, що право на оскарження в
судовому порядку дій державного
виконавця при відкритті виконавчого
провадження з заявленням вимог
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження обмежено
десятиденним строком з дня отримання
стороною виконавчого провадження
такого рішення державного виконавця. З
матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 оскаржувану постанову про
відкриття виконавчого провадження №
37839261 від 7 травня 2013 року отримав 5 липня
2013 року (підтверджено його особистими
заявами від 11 липня 2013 року та від 10
серпня 2013 року), тобто останнім днем
оскарження дій державного виконавця,
встановлений ч. 1 ст. 385 ЦПК України, ст. 5
Закону України "Про виконавче
провадження" було 16 липня 2013 року.

Крім того, представником ОСОБА_2
адвокатом ОСОБА_5 оскаржуються дії
державного виконавця щодо складання
Акту опису та арешту майна від 28 жовтня
2013 року з заявленням вимог скасування
цього документу. Суд вказує, що дії
державного виконавця під час опису та
накладення арешту на майно регулюються
статтями 13, 57, 58 Закону України "Про
виконавче провадження". Згідно частини
2 статті 57 вказаного Закону, арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом, зокрема,
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту. Про
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та арешту
майна боржника. Так, відповідно до
оскаржуваного Акту від 28 жовтня 2014 року
державним виконавцем проведено опис та
арешт майна, належного ОСОБА_2, а саме
трикімнатної квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1. З пояснень наданих в
судовому засіданні ОСОБА_5 встановлено,
що Акт опису та арешту майна, складений
28 жовтня 2013 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Мар'їнського районного управління
юстиції Боровцем А.В. боржником ОСОБА_2
отримано поштовим зв'язком в перших
числах листопада 2013 року (точної дати
не встановлено). Крім того, суд звертає
увагу на заяву ОСОБА_2 про ознайомлення
15 листопада 2013 року з матеріалами
виконавчого провадження № 37839261 від 7
травня 2013 року, в тому з оскаржуваним
Актом опису та арешту майна. Законом
України "Про виконавче провадження" не
передбаченого спеціальних строків
подачі скарги до суду на рішення
державного виконавця щодо складання
Акту опису та арешту майна, тому, в силу
ст. 385 ЦПК України, таке право сторін
виконавчого провадження закінчується
за спливом десятиденного строку з дня,
коли стало відомо про порушення, на
думку заявника, прав чи свобод. Судом, з
урахуванням зібраних доказів,
встановлено, що останнім днем
оскарження дій державного виконавця з
предмету складання Акту опису та
арешту майна від 28 жовтня 2013 року було 26
листопада 2013 року (виходячи з
обчислення процесуального строку в
порядку ст. 70 ЦПК України починаючи з 15
листопада 2013 року).

Таким чином, з часу отримання постанови
про відкриття виконавчого провадження
(5 липня 201 р.) та ознайомлення з
матеріалами виконавчого провадження (15
листопада 2013 року р.) ОСОБА_2 було відомо
про відкриття виконавчого провадження
№ 37839261 від 7 травня 2013 року та про інші
дії державного виконавця, які від його
імені оскаржує адвокат ОСОБА_5, однак до
суду скаргу подано лише - 7 лютого 2014
року, тобто з пропуском строку,
встановленого ст. 385 ЦПК України.

В судовому засіданні судом роз'яснено
представнику заявника адвокату ОСОБА_5
право заявлення клопотання про пропуск
пропущеного строку. Разом з тим,
клопотань в порядку ст. 73, ч. 2 ст. 385 ЦПК
України подано не було. Позиція
представника ОСОБА_2 про не допущення
порушень строку звернення зі скаргою в
порядку ст. 385 ЦПК України за посиланням
на факти звернення з позовними
вимогами про визнання неправомірними
дій державних виконавців ВДВС
Мар'їнського РУЮ в рамках виконавчого
провадження № 37839261 від 7 травня 2013 року,
а саме 25 листопада 2013 року до
Донецького окружного
адміністративного суду (ухвалою суду
від 25 грудня 2013 року провадження по
справі закрито), 16 січня 2014 року до
Мар'їнського районного суду Донецької
області (ухвалою судді від 17 січня 2014
року в відкритті провадження
відмовлено), - не заслуговує на увагу.
Чинний ЦПК України та ЦК України, не
передбачають зупинення процесуальних
строків через будь-яке перше звернення
за захистом до суду (за виключенням
строків, пов'язаних з
матеріально-правовою природою), в тому
числі з підстав невірного вибору
способу такого захисту.

За правилами ст.72 ЦПК України право на
вчинення процесуальної дії
втрачається із закінченням строку,
встановленого законом або судом. Таким
чином, імперативний строк,
встановлений ч. 1 ст.385 ЦПК України,
припиняє можливість після його збігу
на реалізацію окремих прав, в тому
числі на оскарження дій та актів
державного виконавця. З урахуванням
вказаного, суд приходить до висновку,
що у задоволені скарги ОСОБА_2 на дії
державного виконавця належить
відмовити із-за пропуску строку на
звернення до суду без поважних причин.

В силу вимог ст. 388 ЦПК України судові
витрати, пов'язані з розглядом скарги,
покладаються судом на заявника, якщо
було постановлено рішення про відмову
в задоволенні його скарги.

Надавши висновок про відмову в
задоволені скарги на дії державного
виконавця, суд вказує про помилкове
посилання представника ОСОБА_2 на
допущення порушень законодавства при
винесенні державним виконавцем
Мар'їнського районного управління
юстиції у Донецькій області постанови
від 16 травня 2013 року про стягнення
виконавчого збору, - як на підставу для
обґрунтованості розглядуваної скарги.
Так, у пункті 6 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року № 3 "Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" надано роз'яснення, що
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору та
накладення штрафу належать до видів
відповідальності за невиконання
рішення самостійно. Тобто, справи з
приводу оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору та про оскарження
рішень, дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби, прийнятих (вчинених,
допущених) під час примусового
виконання постанов державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій - підпадають під
юрисдикцію адміністративних судів.
Разом з тим, підстав для прийняття
судом окремого рішення в порядку п. 1 ч. 1
ст. 205 ЦПК України не має, оскільки
самостійних вимог скасування
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору заявлено
не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.
124 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону
України "Про державну виконавчу
службу", ст. 5 "Про виконавче
провадження" ст. 14, 386, 387, 388, 389 ЦПК
України, -

У Х В А Л И В :

В задоволені скарги ОСОБА_2 на дії
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Мар`їнського районного управління
юстиції у Донецької області Зайцевої Н.
О. та старшого державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Мар`їнського районного управління
юстиції у Донецької області Боровця О.
В. відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 Олександровичана
користь держави судові витрати в
розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Надіслати ухвалу відділу державної
виконавчої служби Мар`їнського
районного управління юстиції у
Донецької області негайно після
набрання нею законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана в судову палату по
цивільним справам Апеляційного суду
Донецької області через Мар'їнський
районний суд протягом п'яти днів з дня
її проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення ухвали суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
п'яти днів з дня отримання копії цієї
ухвали.

Суддя (підпис)
А. С. Клікунова

Копія вірна:

Суддя
А. С. Клікунова

Секретар

Дата документу 26.03.2014