АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/429/14
Головуючий у 1-й інстанції Сорока К.М.
Доповідач Пікуль В. П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді : Пікуля В.П.,

суддів : Бутенко С.Б., Панченко О.О.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1,
ОСОБА_2

на заочне рішення Октябрського
районного суду м. Полтави від 21 лютого
2012 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Дочірнього підприємства
"Продмашжитло", ОСОБА_4, ОСОБА_1,
виконавчого комітету Октябрської
районної у м. Полтаві ради, Октябрської
районної у м. Полтаві ради, Управління
земельних ресурсів та земельного
кадастру Полтавського міськвиконкому
про визнання права власності на
нежитлове приміщення, усунення
перешкод в користуванні майном, про
визнання свідоцтва про право власності
на нежитлове приміщення (гараж)
недійсним, про визнання державного
акту на право власності на земельну
ділянку недійсним, визнання незаконним
рішень виконавчого комітету
Октябрської районної у м. Полтаві ради
за №100 від 14.03.2006 року та №51 від 03.12.2008
року, відшкодування завданих збитків,
витрат на правову допомогу і моральної
шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2008 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до ДП "Продмашжитло" про
визнання права власності на нежитлові
приміщення.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 14.05.2008 року визнано за
ОСОБА_1 право власності на нежитлове
приміщення площею 10,8 кв.м, яке
знаходиться під сходами першого
поверху житлового будинку АДРЕСА_1 та
на два сараї площею 9 кв.м кожний, які
розташовані в одному блоці з гаражами
та спорудами у дворовому просторі
житлового будинку АДРЕСА_1 та
зобов'язано ОСОБА_1 виплатити
відповідачу ДП "Продмашжитло" 2751 грн.
вартість комори та гаражів.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської
області від 26.11.2008 року рішення
Октябрського районного суду м. Полтави
скасовано в частині визнання права
власності за ОСОБА_1 на два сараї,
площею 9 кв.м кожний по АДРЕСА_1 та
зобов'язання виплатити ДП
"Продмашжитло" вартість сараїв в сумі 708
грн. скасовано та справу направлено на
новий судовий розгляд в іншому складі
суддів.

Ухвалою Октябрського районного суду м.
Полтави від 19.10.2009 року закрито
провадження у справі за позовом ОСОБА_1,
у зв'язку з відмовою позивачки від
позову.

20.01.2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з
зустрічним позовом до ДП
"Продмашжитло", ОСОБА_1 про визнання
права власності на нежитлове
приміщення - два сараї по АДРЕСА_1 та
усунення перешкод в їх користуванні.

Ухвалою Октябрського районного суду м.
Полтави від 19.10.2009 року зустрічний
позов ОСОБА_3 до ДП "Продмашжитло",
ОСОБА_1 - залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської
області від 23 грудня 2009 року ухвалу
Октябрського районного суду м. Полтави
від 19.10.2009 року скасовано частково,
справу в частині зустрічної позовної
заяви ОСОБА_3 до ДП "Продмашжитло",
ОСОБА_1 про визнання права власності на
нежитлове приміщення та усунення
перешкод в користуванні направлено до
суду першої інстанції для розгляду по
суті в іншому складі суду.

12.04.2010 року ОСОБА_3 доповнила свої
позовні вимоги до ДП "Продмашжитло",
ОСОБА_1, також і до ОСОБА_4, виконавчого
комітету Октябрської районної у
м.Полтаві ради, Октябрської районної у
м. Полтаві ради, Управління земельних
ресурсів та земельного кадастру
Полтавського міськвиконкому про
визнання права власності на нежитлові
приміщення, два сараї, переобладнані в
гараж, визнання недійсними свідоцтва
про право власності на гараж та
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1.

В позові ОСОБА_3 посилалася на те, що їй
на праві власності у відповідності до
договору купівлі-продажу від 26.04.2005
року, укладеного між ОСОБА_5 та нею
належить квартира АДРЕСА_1. За
квартирою, яку вона придбала у
відповідності до порядку, що склався
між власниками квартир, було
закріплено два сараї розташовані у
одному блоці з гаражами та спорудами у
дворовому просторі будинку. Факт
користування мешканцями квартири
НОМЕР_1 двома сараями, які в договорі
купівлі-продажу зазначені як комора 6
кв.м, підтверджується довідкою ДП
"Продмашжитло" від 20.10.2005 року та
довідкою ДП "Продмашжитло" №30 від
13.12.2005 року.

В листопаді 2005 року між нею та сусідом
ОСОБА_6 виникло непорозуміння з приводу
користування сараями, були запрошені
свідки та директор ДП "Продмашжитло"
Звагольський П.М. та 07.11.2005 року
складено акт у відповідності до якого
передано у користування їй, позивачці 2
сараї, в яких знаходилося господарське
сміття та автомобільні шини, які
забрала ОСОБА_6

На вказані сараї позивачка просила
визнати за нею право власності.

В період знаходження справи в суді у
відповідності до рішення Октябрського
райвиконкому №506 від 10.11.2009 року ОСОБА_4
було видано державний акт на право
власності на земельну ділянку, площею
0,0021 га.

Окрім того, 09.12.2008 року виконавчим
комітетом Октябрської районної в м.
Полтаві ради рішенням №591 затверджено
акт державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом гаража АДРЕСА_1 ОСОБА_4,
який проживає в АДРЕСА_2 і рішенням №625
від 23.12.2008 року вирішено оформити в
цілому право приватної власності на
гараж АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4, мешканця
АДРЕСА_1 та 10.03.2009 року управлінням ЖКГ
Полтавського міськвиконкому видано
свідоцтво про право власності на гараж
АДРЕСА_1, площею 17,5 кв.м.

Станом на грудень 2011 року уточнила свої
позовні вимоги та просила:

- в частині позовних вимог щодо
визнання права власності на нежитлове
приміщення позов залишити без
розгляду;

- визнати незаконними рішення №100
виконавчого комітету Октябрської
районної у м. Полтаві ради від 14.03.2006
року в частині п.1;

- визнати незаконним рішення
Октябрської районної у м. Полтаві ради
№591 від 09.12.2008 року;

- визнати недійсними свідоцтва про
право власності на гараж;

- визнати недійсним акт
приватизації земельної ділянки,
розташованої по АДРЕСА_1;

- усунути перешкоди в користуванні
майном шляхом знесення незаконно
збудованого гаражу;

- зобов'язати відповідача ОСОБА_4
відшкодувати збитки в розмірі 873 грн.
(згідно з довідкою ДП "Продмашжитло");

- зобов'язати відповідача ОСОБА_4
відшкодувати витрати на правову
допомогу у розмірі 7000 грн.;

- зобов'язати відповідача ОСОБА_4
відшкодувати моральну шкоду у розмірі
50 000 грн., яка полягає у зусиллях,
затрачених на відновлення свого права;

Заочним рішенням Октябрського
районного суду м. Полтави від 21 лютого
2012 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково.

Визнано незаконним рішення №100 від 14
березня 2006 року виконавчого комітету
Октябрської районної у м. Полтаві ради
«Про надання земельних ділянок під
будівництво та встановлення гаражів».

Визнано незаконним рішення №591 від 09
грудня 2008 року виконавчого комітету
Октябрської районної у м. Полтаві ради
«Про прийом в експлуатацію гаражів».

Визнано незаконним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно - гараж
НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_4, видане на підставі рішення
виконавчого комітету Октябрської
районної у м. Полтаві ради №625 від 23
грудня 2008 року «Про оформлення права
власності на гараж».

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0021 га серія ЯИ
№967992, виданий на ім'я ОСОБА_4 на
підставі рішення №506 від 10 листопада 2009
року виконавчого комітету Октябрської
районної у м. Полтаві ради.

Усунено перешкоди ОСОБА_3 в
користуванні майном, сараями, які були
закріплені за квартирою АДРЕСА_1
Дочірнього підприємства
«Продмашжитло» та знести гараж НОМЕР_2,
площею 17,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, який
належить ОСОБА_4.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
витрати на правову допомогу адвоката
ОСОБА_8 в сумі 5 000 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_3 про
стягнення збитків, моральної шкоди -
відмовлено за недоведеністю позовних
вимог.

В позові ОСОБА_3 до Дочірнього
підприємства "Продмашжитло", ОСОБА_1,
Октябрської районної у м. Полтаві ради,
Управління земельних ресурсів та
земельного кадастру Полтавського
міськвиконкому - відмовлено за
безпідставністю.

Ухвалою Октябрського районного суду м.
Полтави від 17 грудня 2013 року у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення від 21.02.2012 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Дочірнього підприємства
"Продмашжитло", ОСОБА_4, ОСОБА_1,
виконавчого комітету Октябрської
районної у м. Полтаві ради, Управління
земельних ресурсів та земельного
кадастру Полтавського міськвиконкому
про визнання права власності на
нежитлове приміщення, усунення
перешкод в користуванні майном, про
визнання свідоцтва про право власності
на нежитлове приміщення (гараж)
недійсним, про визнання державного
акту на право власності на земельну
ділянку недійсним, визнання незаконним
рішень виконавчого комітету
Октябрської районної у м. Полтаві ради
за №100 від 14.03.2006 року та №51 від 03.12.2008
року, відшкодування завданих збитків,
витрат на правову допомогу і моральної
шкоди - відмовлено.

Не погодившись з зазначеним заочним
рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в
апеляційному порядку.

Просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовити. Вважає, що рішення ухвалено
судом з порушенням норм матеріального
та процесуального права, висновки суду
не відповідають обставинам справи.

Із рішення суду також не погодилася
ОСОБА_2, у своїй апеляційній скарзі
просила скасувати рішення
Октябрського районного суду м. Полтави
від 21 лютого 2012 року та ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 В обґрунтування
апеляційної скарги посилалася на те, що
суд неповно з'ясував усі обставини
справи, не дослідив усі докази, а тому
рішення є необґрунтованим та
безпідставним.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційних скарг,
колегія суддів приходить до висновку,
що скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Апеляційного суду Полтавської
області від 19.09.2011 року, яка набрала
законної сили, скасовано ухвалу
Октябрського районного суду м. Полтави
від 06.05.2011 року, постановлену під
головуванням судді Сороки К.М., про
виділення в інше провадження та у
зв'язку з тим, що справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства та закриття провадження у
справі за позовом ОСОБА_3 до ДП
«Продмашжитло», ОСОБА_1, ОСОБА_4,
Октябрського райвиконкому та
Управління земельних ресурсів та
земельного кадастру Полтавського
міськвиконкому про визнання
недійсними та скасування свідоцтва про
право власності на гараж ОСОБА_4,
виданого на підставі рішення
виконавчого комітету Октябрської
районної у м. Полтаві ради від 23.12.2008
року та визнання недійсним державного
акту на право власності на земельну
ділянку, виданого на підставі рішення
виконавчого комітету Октябрської
районної у м. Полтаві ради №506 від 10.11.2009
року. Справу повернуто до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦПК України
суддя, який брав участь у вирішенні
справи в суді першої інстанції, не може
брати участі в розгляді цієї самої
справи в судах апеляційної і
касаційної інстанцій, у перегляді
справи Верховним Судом України, а так
само у новому розгляді її судом першої
інстанції після скасування
попереднього рішення або ухвали про
закриття провадження в справі.

Проте, в порушення вимог чинного
цивільно-процесуального законодавства
справу було розглянуто та ухвалено
заочне рішення під головуванням судді
Сороки К.М., яка брала участь у новому
розгляді справи після скасування
ухвали про закриття провадження в
справі. Дані обставини свідчать про
розгляд справи неповноважним складом
суду, що тягне за собою безумовне
скасування судового рішення з
ухваленням нового рішення по суті
позовних вимог.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_3
на праві власності у відповідності до
договору купівлі-продажу від 26.04.2005
року, укладеного між ОСОБА_5 та нею
належить квартира АДРЕСА_1. За
квартирою, яку вона придбала у
відповідності до порядку, що склався
між власниками квартир, було
закріплено два сараї, розташовані у
одному блоці з гаражами та спорудами у
дворовому просторі будинку. Факт
користування жильцями квартири №4
двома сараями, які в договорі
купівлі-продажу зазначені, як комора 6
кв.м, підтверджується довідкою ДП
«Продмашжитло» від 20.10.2005 року та
довідкою ДП «Продмашжитло» №30 від
13.12.2005 року.

В листопаді 2005 року між позивачкою та
сусідом ОСОБА_6 виникло непорозуміння з
приводу користування сараями, були
запрошені свідки та директор ДП
"Продмашжитло" ОСОБА_7 та 07.11.2005 року
складено акт у відповідності до якого
передано у користування їй, позивачці 2
сараї, в яких знаходилося господарське
сміття та автомобільні шини, які
забрала ОСОБА_6

Згідно рішення виконавчого комітету
Октябрської районної у м. Полтаві ради
№100 від 14.03.2006 року «Про надання
земельних ділянок під будівництво та
встановлення гаражів» дозволено
ОСОБА_4 виконати переобладнання
належного йому сараю, що розташований в
одному блоці з іншими гаражами та
господарчими спорудами у дворовому
просторі житлового будинку по АДРЕСА_1,
під гараж, без збільшення розмірів та
без влаштування оглядової ями.

09.12.2008 року виконавчим комітетом
Октябрської районної в м. Полтаві ради
рішенням №591 затверджено акт державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
гаража АДРЕСА_1 ОСОБА_4, який проживає в
АДРЕСА_2 і рішенням №625 від 23.12.2008 року
вирішено оформити в цілому право
приватної власності на гараж №8
побудований у АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4,
мешканця АДРЕСА_1 та 10.03.2009 року
управлінням ЖКГ Полтавського
міськвиконкому видано свідоцтво про
право власності на гараж АДРЕСА_1,
площею 17,5 кв.м.

В період знаходження справи в суді у
відповідності до рішення Октябрського
райвиконкому №506 від 10.11.2009 року ОСОБА_4
було видано державний акт на право
власності на земельну ділянку, площею
0,0021 га.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч.2 ст. 328 цього Кодексу право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

У рішенні Конституційного Суду України
від 2 березня 2004 року у справі за
конституційним зверненням ОСОБА_9 та
інших громадян про офіційне тлумачення
положень пункту 2 статті 10 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" та за конституційним
поданням 60 народних депутатів України
про офіційне тлумачення положень
статей 1, 10 цього Закону (справа про
права співвласників на допоміжні
приміщення багатоквартирних будинків)
справа № 1-2/2004 року Конституційний Суд
вказав, що допоміжні приміщення
(підвали, сараї, кладовки, горища,
колясочні і т.ін.) передаються
безоплатно у спільну власність
громадян одночасно з приватизацією
ними квартир (кімнат у квартирах)
багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує
здійснення додаткових дій, зокрема
створення об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, вступу до
нього.

Відповідно до ч.1 ст. 393 ЦК Кодексу
правовий акт органу державної влади,
органу Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування, який
не відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" та ст. 42 ЗК України
земельні ділянки, на яких розташовано
багатоквартирні будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території надаються в
постійне користування підприємствам,
установам та організаціям, які
здійснюють управління цими будинками,
а в разі приватизації громадянами
багатоквартирного будинку земельна
ділянка може передаватися безоплатно у
власність або у користування
об'єднанню власників квартир.

Отже, законом не передбачена
можливість передачі земельних ділянок
прибудинкової території
багатоквартирного будинку у власність
окремих громадян.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4
самовільно заволоділи нежитловими
приміщеннями (два сараї), які весь час
були закріплені за квартирою позивачки
№4, матеріалами справи не доведено факт
знаходження в користуванні ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 сараїв, на місці яких вони
побудували гараж, які в послідуючому
зареєстрували за ОСОБА_4, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення Октябрської районної у м.
Полтаві ради №100 від 14.03.2006 року «Про
надання земельних ділянок під
будівництво та встановлення гаражів»,
рішення Октябрського райвиконкому №591
від 09.12.2008 року про прийом в
експлуатацію новозбудованого гаража є
незаконними.

При цьому, недійсність рішень про
надання дозволу на будівництво та
прийом в експлуатацію гаража
відповідно тягне за собою визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на гараж НОМЕР_2 по АДРЕСА_1,
яке видано на підставі рішення
Октябрського райвиконкому №625 від
23.12.2008 року «Про оформлення права
власності на гараж», а також визнання
недійсним рішення Октябрського
райвиконкому №506 від 10.11.2009 року, яким
видано державний акт на право
власності на земельну ділянку під
самовільно збудованим гаражем по
АДРЕСА_1, площею 0,0021 га на ім'я ОСОБА_4

За таких обставин, позов ОСОБА_3 в
частині визнання незаконним рішення
№100 від 14.03.2006 року «Про надання
земельних ділянок під будівництво та
встановлення гаражів», рішення
Октябрського райвиконкому №591 від
09.12.2008 року «Про прийом в експлуатацію
гаражів», визнання незаконним
свідоцтва про право власності на гараж
НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4, яке
видано на підставі рішення
Октябрського райвиконкому №625 від
23.12.2008 року «Про оформлення права
власності на гараж», визнання
недійсним державного акта на право
власності на земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0021 га, на ім'я
ОСОБА_4, серія ЯИ №967992, виданого на
підставі рішення виконавчого комітету
Октябрської районної у м. Полтаві ради
№506 від 10.11.2009 року - підлягає
задоволенню.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3
про усунення перешкод у користуванні
майном шляхом знесення незаконно
побудованого гаражу, необхідно
зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно з ч.1 ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Положеннями ст. 11 цього Кодексу
визначено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд. Таке право мають також
особи (за винятком тих осіб, які не
мають цивільної процесуальної
дієздатності), в інтересах яких
заявлено вимоги.

Згідно наявного у матеріалах договору
купівлі-продажу від 23.12.2011 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу ОСОБА_10, ОСОБА_4 передав у
власність ОСОБА_2 гараж НОМЕР_2, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
розташований на земельній ділняці,
площею 0,0021 га. Право власності на
вказаний гараж зареєстровано за ОСОБА_2
у встановленому законодавством
порядку 12.01.2012 року.

Тобто на час ухвалення рішення судом
першої інстанції та на даний час єдиним
власником спірного гаража НОМЕР_2, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є
ОСОБА_2, яка залучена до участі у справі
не була, позовні вимоги до неї, як до
власниці спірного майна не
пред'являлися.

За таких обставин, оскільки позов
ОСОБА_3 в частині усунення перешкод у
користуванні майном шляхом знесення
незаконно побудованого гаражу
пред'явлений до неналежних
відповідачів у справі, а дійсний
власник спірного майна ОСОБА_2 участі у
справі не приймала, у задоволенні
позову ОСОБА_3 в цій частині необхідно
відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Оскільки позивачкою ОСОБА_3 не було
доведено порушення її законних прав та
інтересів з боку ДП «Продмашжитло»,
Октябрської районної у м. Полтаві ради,
Управління земельних ресурсів та
земельного кадастру Полтавського
міськвиконкому у задоволенні позову до
цих осіб слід відмовити за
безпідставністю.

Так як рішення органу місцевого
самоврядування щодо спірних гаражів
приймалося відносно ОСОБА_1 підстави
для задоволення позову до ОСОБА_1 -
відсутні.

Окрім того, не підлягають до
задоволення позовні вимоги ОСОБА_3 про
стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди, так як позивачка не
надала належних, допустимих,
обґрунтованих та беззаперечних
доказів того, що діями відповідачів їй
було завдано моральних страждань та
вона була змушена нести які-небудь
матеріальні затрати, у зв'язку з
порушенням її прав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 79 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Згідно ч.1 ст. 88 цього Кодексу стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Як визначено у Постанові КМУ №590 від
27.04.2006 року «Про граничні розміри
компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом цивільних і
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави»
(положення якої діяли на момент
виникнення спірних правовідносин)
витрати, пов'язані з правовою допомогою
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення не може перевищувати
суму, що обчислюється, виходячи з того,
що зазначеній особі, виплачується 40%
розміру мінімальної заробітної плати
за годину її роботи.

З урахуванням викладеного, на користь
ОСОБА_3 з ОСОБА_4 підлягають стягненню
витрати, пов'язані з правовою допомогою
адвоката ОСОБА_8, яка представляла її
інтереси в судових засіданнях у справі
05.12.2011 року, 27.12.2011 року, 21.02.2012 року у
розмірі 500 грн. пропорційно до
задоволених позовних вимог.

З наведених підстав, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційні
скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягають
частковому задоволенню, а рішення суду
скасуванню з ухваленням нового рішення
по суті позовних вимог.

Керуючись ст. 303, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 314, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Заочне рішення Октябрського районного
суду м. Полтави від 21 лютого 2012 року -
скасувати та ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення №100 від 14
березня 2006 року виконавчого комітету
Октябрської районної у м. Полтаві ради
«Про надання земельних ділянок під
будівництво та встановлення гаражів» в
частині що стосується ОСОБА_4.

Визнати незаконним рішення №591 від 09
грудня 2008 року виконавчого комітету
Октябрської районної у м. Полтаві ради
«Про прийом в експлуатацію гаражів» в
частині що стосується ОСОБА_4.

Визнати недійсним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно - гараж
НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_4, видане на підставі рішення
виконавчого комітету Октябрської
районної у м. Полтаві ради №625 від 23
грудня 2008 року «Про оформлення права
власності на гараж».

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0021 га серія ЯИ
№967992, виданий на ім'я ОСОБА_4 на
підставі рішення №506 від 10 листопада 2009
року виконавчого комітету Октябрської
районної у м. Полтаві ради.

В задоволенні позову ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
майном шляхом знесення гаража,
стягнення збитків, моральної шкоди -
відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Дочірнього підприємства
"Продмашжитло", ОСОБА_1, Октябрської
районної у м. Полтаві ради, Управління
земельних ресурсів та земельного
кадастру Полтавського міськвиконкому -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
витрати на правову допомогу адвоката
ОСОБА_8 в сумі 500 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
Пікуль В.П.

Судді
Бутенко С.Б.

Панченко О.О.

З оригіналом згідно

суддя
В.П.Пікуль