Єдиний унікальний номер 205/1826/14-ц
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження по
справі

11 березня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду
міста Дніпропетровська Мовчан Д. В.,
розглянувши заяву ОСОБА_1, про
встановлення факту, що має юридичне
значення,-

встановив:

Заявник, ОСОБА_1, звернулася до
суду з заявою про встановлення факту,
що має юридичне значення.

Фактично судді із канцелярії
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська вищезазначена заява
була передана 06 березня 2014 року.

Розглянувши подані матеріали, суддя
доходить висновку, що в провадженні за
вказаною заявою слід відмовити з
огляду на нижченаведене.

Так, звертаючись до суду із вказаною
заявою, заявник зазначає, що
встановлення вказаного юридичного
факту стосовно вірного написання її
прізвища ім'я по батькові у книзі
наказів необхідно для підтвердження
певного періоду роботи на підприємстві
для подальшого звернення із заявою до
пенсійного фонду для нарахування та
отримання відповідних пенсійних
виплат.

Відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення», Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» територіальним
органам Пенсійного фонду України
надано право та покладено обов'язок по
обчисленню стажу для призначення
пенсії, нарахування пенсій.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»та пунктом 1 «Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637, передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Згідно з Порядком підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, установлення фактів
наявності трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду України.

Згаданий Порядок передбачає
можливість встановлення судом факту
належності документа, що підтверджує
трудовий стаж (п.26), якщо зазначені в
ньому прізвище, ім'я та по батькові не
збігаються з прізвищем, ім'ям, по
батькові особи за паспортом або
свідоцтвом про народження. В усіх інших
випадках підтвердження наявного
трудового стажу здійснюється лише
шляхом витребування уточнюючих
довідок з підприємств і організацій
або на підставі показань свідків
(пункти 1, 2, 20 названого Порядку).

Статтею 49 КЗпП України передбачено, що
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний видати працівникові на
його вимогу довідку про його роботу на
даному підприємстві, в установі,
організації із зазначенням
спеціальності, кваліфікації, посади,
часу роботи і розміру заробітної плати.

У разі виникнення будь-яких
суперечностей стосовно визначення
стажу роботи, зацікавлена особа може
витребувати довідку, форма і зміст якої
передбачено ст.49 КЗпП України або
уточнюючу довідку відповідно до п.20
«Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній».

Виходячи з того, що у статті 256 ЦПК
наведений невичерпний перелік
юридичних фактів, які можуть бути
встановлені в судовому порядку, слід
зазначити, що відповідно до роз'яснень
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення»у такому порядку
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо чинним законодавством не
передбачено іншого порядку їх
встановлення, заявник не має іншої
можливості одержати або відновити
загублений чи знищений документ, який
посвідчує факт, що має юридичне
значення, а встановлення факту не
пов'язується з наступним вирішенням
спору про право.

Разом з цим, з матеріалів вказаної
заяви про встановлення факту, що має
юридичне значення, вбачається, що
заявник не скористалась означеним
позасудовим порядком щодо
встановлення такого факту. Окрім цього
заявник відповідно до вимог ст.80 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» із
заявою про призначення пенсії до
органів пенсійного фонду не
зверталась, також відповідної відмови
щодо призначення та нарахування
пенсійних виплат не отримувала.

Відповідно до роз'яснень п.2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №5 від
31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення»при вирішенні
питання про підвідомчість справи суди
мають право враховувати норми
законодавчих актів, якими передбачено
позасудовий порядок встановлення
певних фактів або визначено факти, які
в даних правовідносинах можуть
підтверджуватися рішенням суду.

Статтею 104 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що рішення
про відмову в призначенні пенсії може
бути оскаржено до суду, а відповідно до
ст.ст.2, 17 КАС України рішення органів
Пенсійного Фонду оскаржуються в
порядку адміністративного
судочинства.

Таким чином, заявник, в разі незгоди з
рішенням цього органу, на підставі ст.104
цього Закону, положень Кодексу
адміністративного судочинства України
та ч.2 ст.124 Конституції України може
звернутися за захистом свого права до
суду, але не із заявою про встановлення
факту щодо тотожності написання її
прізвища ім'я по батькові у книзі
наказів, що має наслідком
підтвердження певного періоду роботи,
а з адміністративним позовом про
скасування або визнання не чинним
рішення суб'єкта владних повноважень
та зобов'язання вчинити певні дії.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 122, 256 ЦПК України, -

ухвалив:

У відкритті провадження за заявою
ОСОБА_1, про встановлення факту, що має
юридичне значення, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Д. В. Мовчан