Справа № 446/246/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2014 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Костюк У. І.

при секретарі Корбецькому А.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянка -Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення боргу

у с т а н о в и в:

07.11.2006 року позивач звернулась до суду з позовом, в подальшому уточнивши позовні вимоги, в якому просить постановити рішення, яким зобовязати відповідача повернути залишок 1,5303 м. куб необрізної дубової дошки, а в разі неповернення стягнути її вартість за ринковими цінами на лісоматеріали, що склались на час ухвалення судового рішення.

В свою чергу, ОСОБА_4 24.04.2013 р. подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення боргу за виконані роботи.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 зазначила, що 15.03.2003р. на підставі усної угоди між нею та відповідачем було укладено договір щодо виготовлення деревяних дверей в кількості 9 штук. На виконання умов даного договору нею було надано відповідачу дубову дошку природної сушки, високої якості в кількості 4-х метрів кубічних. Відповідачем самим було відібрано дошку та відвезено за місцем його проживання з метою виконання роботи, однак в порушення виконання зобовязання відповідачем за 12 місяців виготовлено лише 6 дверей, в подальшому він відмовився від виконання умов договору мотивуючи це нестачею матеріалу. Незважаючи на неодноразові її звернення на адресу відповідача останній зобовязання не виконав. У звязку з вищенаведеним змушена звернутись до суду.

В обґрунтування своїх вимог позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 зазначив, що згідно з домовленістю в березні 2003 року з ОСОБА_1 він повинен був виготовити з її матеріалу дубової необрізної дошки 9-ро міжкімнатних дверей, при цьому основною умовою домовленості було те, що столярні вироби будуть якісними і без сучків. Однак, деревина не була ідеально

сухою, а тому перед виготовленням потрібна була значна досушка.

Із вибраної кількості деревини він виготовив 6 дверей, в комплекті до них дверні коробки та наличники приблизно 100 м. погонних. Приблизно 1,5 м. куб. залишилося відходів із них дві дошки. Про неможливість виготовлення із залишків деревини ще двоє дверей він повідомим ОСОБА_1

У липні 2003 р. він видав ОСОБА_1 п'ятеро дверей, а одні двері залишив як заставу, за те що вона вчасно не оплатила виконані роботи. Однак, через деякий час, за свій рахунок, він доставив шості двері, особисто встановив всі двері, хоче ці обставини не були обумовлені домовленістю між ними. Вказує, що претензій до якості виготовлених дверей станом на жовтень 2003 рік у ОСОБА_1 не було. 10.10.2003 р. вона оплатила йому лише за виготовлення п'ятеро дверей і до цього часу не оплатила за виготовлення ще одних шостих дверей, на що були витрачені його власні кошти в сумі 4517,40 грн., а також затрати по перевезенню залишків відходів і повернення ОСОБА_1 на суму 500 грн., які і просить стягнути з неї, а також три проценти річних від даної суми за прострочення виконання зобов'язань за договором щодо оплати наданих послуг, що складає 1278,72 грн., а всього 6296,12 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточненні позовні вимоги підтримала, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду позовній заяві. Просить позов задовольнити. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 просила відмовити, оскільки такий є безпідставним.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнений позов заявлений позивачкою підтримав, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнав, зустрічну позовну заяву підтримав, зіславшись на викладені в ній обставини, та просив таку задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, в зустрічному позові ОСОБА_4 слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у березні 2003 року між сторонами була укладена усна угода за якою відповідач зобовязувався у строк до червня 2003 року виготовити з матеріалу, представленого позивачкою ОСОБА_1 деревяні двері з коробками в кількості девяти штук. На виконання вищевказаної угоди відповідач отримав у позивачки матеріал-дошки в кількості 4 м.куб. дошки.

Факт укладення між сторонами договору по виконанню зобовязання підтверджується наданням позивачці відповідачем зроблених ним ескізів дверей та сходів (а.с.8,10,13,15,17).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що зобовязання у встановлений строк відповідачем не виконано, а виконано у жовтні 2003 року частково, а саме виготовлено сім дверей з коробками та лиштвами, більше дверей не виготовлялось та сторони домовились про можливість виконання робіт в інші строки без визначення дати.

Згідно ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги, щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або

- 2 -

інший документ, що підтвердження укладення договору.

Крім цього, згідно ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобовязаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у встановлені строки, відповідно до суті зобовязання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.2 ст. 864 ЦК України якщо відповідно до договору підряду роботу було прийнято замовником частинами, перебіг позовної давності починається від дня прийняття роботи в цілому.

Таким чином, оскільки остаточні строки виконання зобовязань сторонами письмово не були обумовлені, за згодою сторін продовжувались на невизначений термін та роботи в цілому виконані не були, строк звернення до суду не пропущено.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно висновку судово-будівельної експертизи поведеної Львівським національним лісотехнічним університетом 13 травня 2008 року, загальна витрата дубового необрізного пиломатеріалу для виготовлення шести дверей та 100 м.п. лиштви склала 2,4697 м. куб. (а.с. 39)

Крім цього, як вбачається з довідки МП «Каскад» №47 від 08 грудня 2008 р. вартість 1-го м.куб дубової обрізаної дошки 1-го сорту станом на 01 грудня 2008р., складає 3579 грн., відповідно вартість 1,5303 м.куб. згаданої дошки становить 5476,94 грн. (а.с.42). Інших доказів, які б підтверджували вартість лісоматеріалів, що склались на час ухвалення судового рішення позивачем не представлено.

Таким чином, суд доходить висновку, що між сторонами був укладений усний договір на виконання столярних робіт та дане зобовязання відповідачем виконано неналежно та не було виконано добровільно, а тому ОСОБА_4 слід зобовязати повернути ОСОБА_1 необрізну дубову дошку, а у разі неповернення такої стягнути її вартість, яка підтверджена відповідними доказами.

Враховуючи наведене, зустрічний позов ОСОБА_4 до задоволення не підлягає. Представником позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні не доведено тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зокрема, ухвалою суду від 21.10.2013 р. було задоволено клопотання ОСОБА_4 та призначено в справі будівельну експертизу на предмет визначення кількості кубічних метрів дубової деревини фактично використаної на виготовлення шестеро дверей в будинку ОСОБА_1 Однак, вказана експертиза проведена не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду позивачем ОСОБА_1 було сплачено державне мито в розмірі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7,50 грн., та 600 (шістсот) гривень витрат на правову допомогу, що підтверджено наявними в матеріалах справи квитанціями, а тому такі підлягають до стягнення з ОСОБА_4

Таким чином, виходячи з викладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1, слід задовольнити частково, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовити за безпідставністю похзовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 526, 837,840,841, 864,865 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

первинний позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_4 повернути ОСОБА_1 1,5303 м. куб. обрізної дубової дошки природної сушки, а в разі неповернення такої стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 5476 грн. 94 коп. вартості вищевказаної дошки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 51 ( пятдесят одну) грн. судового збору, 7,50 грн. (сім гривень пятдесят копійок) витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 600 грн. (шістсот) витрат на правову допомогу.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Камянка -Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя У.І. Костюк