У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Маляренка А.В., Макарчука
М.А., Леванчука А.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
сільськогосподарського підприємства
«Світанок», виконавчого комітету
Косяківської сільської ради, про
визнання незаконним рішення, часткове
скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, виділення
в натурі частини майна ота визнання
права власності на майно, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Київської області від 09 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом в якому з
урахуванням уточнень до позовних вимог
просив суд вилучити у відповідача
наступне майно: комбайн СК-5 вартістю 1
190 грн 15 коп., зерноочисну машину СМ 4.5
вартістю 241 грн 35 коп., зернозагрузчик
СМ-60 вартістю 135 грн 12 коп., трактор
МТЗ-80 інв. №5 вартістю 1 273 грн 96 коп.,
причіп реєстраційний НОМЕР_2 вартістю
473 грн 83 коп., косилку КЗН 2.1 вартістю 85
грн 90 коп., причіп 2 ПТС вартістю 462 грн,
сівалку СЗТ 3.6 вартістю 202 грн,
автомобіль ГАЗ (САЗ)-53 61.26 вартістю 1 500
грн, причіп (пульман) « ПТС 4 вартістю 318
грн 45 коп., котки малі 7 шт. вартістю
168 грн 54 коп., автомобіль КАМАЗ
реєстраційний НОМЕР_1 вартістю 3
915 грн, трактор Т-16 ін. №14 вартістю 2 077
грн, свинарник інв. №24 вартістю 7 615 грн,
сіносховище вартістю 10 502 грн та
визнати за позивачем право власності
на вказане майно; визнати незаконним
рішення виконавчого комітету
Косяківської сільської ради
Таращанського району Київської
області від 02 квітня 2010 року №14 в
частині визнання за СП «Світанок»
права власності на нежитлову будівлю -
сіносховище, що розташоване по АДРЕСА_1
та скасувати свідоцтво про право
власності на вказане нерухоме майно
серії САС №410461, виданого 06 квітня 2010
року, що було видане на підставі
вказаного рішення.

Вимоги обґрунтовував тим, що на
підставі рішення загальних зборів
співвласників майнових паїв
колишнього КСП «Світанок» від 04 травня
2010 року в рахунок належного позивачу
майнового паю, що становить 30 303
грн 15 коп. було виділено йому
вищевказане рухоме та нерухоме майно.

Позивач зазначав, що вищезазначене
майно на даний час перебуває у
незаконному володінні відповідача, а
відтак позивач позбавлений можливості
користуватися належним йому майном.

Крім того, зазначав, що рішенням
виконавчого комітету Косяківської
сільської ради Таращанського району
Київської області від 02 квітня 2010
року №14 було визнано за відповідачем
право власності на нежитлову споруду -
сіносховище, що розташоване по АДРЕСА_1.
На підставі вказаного рішення
відповідачу було видане свідоцтво про
право власності на вказане сіносховище
серії САС №410461 від 06 квітня 2010 року.

Зазначене рішення та свідоцтво про
право власності, що було видано на його
підставі позивач вважає незаконними з
огляду на те, що сіносховище є майном
громадян - співвласників майна
колишнього КСП «Світанок» і на момент
прийняття рішення в березні 2010 року про
виділ йому майна в натурі вказане
нерухоме майно перебувало у власності
пайовиків і загальними зборами
співвласників майна колишнього КСП
«Світанок» не приймалося рішення про
передачу вищевказаного сіносховища у
власність СП «Світанок».

З огляду на викладені обставини,
позивач вимушений звернутися з позовом
до суду за захистом своїх порушених
прав.

Рішенням Таращанського районного суду
Київської області від 30
травня 2013 року позов задоволено
частково.

Визнано право власності за позивачем
на комбайн СК-5 вартістю 1 190 грн 15 коп.,
зерноочисну машину СМ 4.5 вартістю 241 грн
35 коп., зернозагрузчик СМ-60 вартістю 135
грн 12 коп., трактор МТЗ-80 інв. №5
вартістю 1 273 грн 96 коп., причіп
реєстраційний НОМЕР_2 вартістю 473 грн 83
коп., косилку КЗН 2.1 вартістю 85 грн 90
коп., причіп 2 ПТС вартістю 462 грн,
сівалку СЗТ 3.6 вартістю 202 грн,
автомобіль ГАЗ (САЗ)-53 61.26 вартістю 1 500
грн, причіп (пульман) « ПТС 4 вартістю 318
грн 45 коп., котки малі 7 шт. вартістю 168
грн 54 коп., автомобіль КАМАЗ
реєстраційний НОМЕР_1 вартістю 3 915 грн,
трактор Т-16 ін. №14 вартістю 2 077 грн,
свинарник інв. №24 вартістю 7 615 грн.

Зобов'язано СП «Світанок» виділити
позивачу в рахунок його майнового паю
згідно із свідоцтвом про право
власності на майновий пай серії КИ
№2105053, виданого 26 березня 2010 року в
натурі вищевказане майно. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 09 жовтня 2013 року рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення позову скасовано та
ухвалено нове рішення яким відмовлено
в задоволенні позовних вимог. В решті
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

Не погоджуючись із оскаржуваним
судовим рішенням апеляційного суду
скаржник звернувся із касаційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржуване судове рішення та залишити
в силі рішення суду першої інстанції як
помилково скасоване, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог, апеляційний суд з
врахуванням вимог ст. ст. 9, 14 Закону
України «Про колективне
сільськогосподарське підприємство»
від 14 лютого 1992 року відповідно до яких
вирішення питання про склад, структуру
майнового паю, способу і терміну його
виділення вирішується з врахуванням
інтересів обох сторін.

Правомочності колишніх членів КСП щодо
розпорядженням своїми майновими паями
прописані в «Порядку розподілу і
використання майна реорганізованих
колективних сільськогосподарських
підприємств», затверджених наказом
Міністерства аграрної політики
України від 14 березня 2001 року №62.

Відповідно до вказаного Порядку,
виділення зі складу пайового фонду
майна в натурі окремим власникам чи
групі власників за їх бажанням у
процесі вирішення майнових питань
здійснюється
підприємством-правонаступником на
підставі рішення зборів співвласників.
При цьому, з метою реалізації права
власності громадян на майнові паї
створюється комісія, яка визначає
користувачів майнового фонду майна
реорганізованого підприємства до
якого відповідно перейшли зобов'язання
щодо виділення майнових паїв
співвласникам. Відповідна комісія
формує структуру пайового фонду,
вартість майна та готує на збори
співвласників перелік майна для
виділення його в натурі кожній із груп
співвласників. Збори співвласників
майнових паїв після розгляду
пропозицій комісії затверджують
результати розподілу майна пайового
фонду і переліки майна, яке
виділяється натурі групам
співвласників.

У випадку невиконання зборів
співвласників щодо виділення
підприємством-правонаступником майна
в натурі власнику майнового паю,
останній може реалізувати своє право
на судовий захист.

Відтак, з врахуванням викладених вимог
закону та враховуючи, що в матеріалах
справи відсутні докази того що комісія
з організації вирішення майнових
питань вносила пропозиції щодо
виділення позивачу саме вищевказаного
майна, апеляційний суд дійшов
правильних висновків про відсутність
правових підстав для задоволення
позову.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 09 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Маляренко А.В. Макарчук М.А.
Леванчук А.О.