Справа № 310/23/14-ц
РІШЕННЯ

(заочне)

Іменем України

24 березня 2014 року
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Ревуцького С.І.

при секретарі - Мазняк О.Ю.

з участю - представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в
м.Бердянську цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в
якому вказує, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право власності на житло від
11.06.1993р. На прохання свого знайомого -
відповідача ОСОБА_3 вона зареєструвала
у вказаній квартирі місце його
постійного проживання, буцімто це
необхідно для його трудовлаштування,
обіцяв пізніше добровільно знятись з
реєстрації. Приблизно з січня 2000 року
позивачка втратила з відповідачем
будь-який зв'язок, у вказаній квартирі
він не проживає, де знаходиться на
теперішній час не знає. Тому позивачка
в своєму позові просить усунути
порушення її права власності шляхом
визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав, дав пояснення, аналогічні
викладеним в позові, а також додав, що
відповідач фактично ніколи у вказаній
квартирі не проживав, останній раз
позивачка розмовляла з ним телефоном
приблизно в 2003-2004 році. Просив позовні
вимоги задовольнити, проти винесення
заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
двічі не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

В порядку ст.224 ЦПК України суд
розглянув справу в заочному порядку.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 показали, що є сусідами
позивача, відповідача ОСОБА_3 знали як
знайомого позивачки, бачили один раз
приблизно в кінці 90-х років минулого
сторіччя. З того часу його ніколи не
бачили, у квартирі АДРЕСА_1 він ніколи
не проживав.

Заслухавши пояснення позивача,
свідчення свідків, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
необхідність задоволення позову на
підставі наступного.

Згідно свідоцтва на право власності на
житло з реєстраційним написом БТІ,
позивач ОСОБА_2 є власником квартири
АДРЕСА_1.

Згідно довідки КП «Житлосервіс-2а»,
станом на 12.03.2013р. у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровано місце постійного
проживання відповідача ОСОБА_3

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним та
власником житла або законом.

В даному випадку суд вважає
встановленим та доведеним, в тому числі
свідченнями вказаних свідків,
допитаних в судовому засіданні, що
відповідач ОСОБА_3 не проживає у
АДРЕСА_1 на протязі строку, що набагато
перевищую встановлений
законодавством, тому він втратив право
користування вказаним житлом.

Наявність у належній позивачу
нерухомій власності зареєстрованого
відповідача, який там багато років не
проживає, безсумнівно створює для
позивача певні перешкоди для вільного
користування та розпорядження своїм
майном, тому вони підлягають усуненню,
а отже позовні вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.405 ЦК України, ст.ст.212-218 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Усунути порушення права власності
ОСОБА_2 шляхом визнання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції протягом 10
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: С. І. Ревуцький