Справа № 130/172/13- ц Провадження №
22-ц/772/613/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Саландяк О. Я.Категорія: 30
Доповідач: Чорний В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі :

Головуючого : Чорного В.І.

Суддів : Медвецького С.К, Оніщука В.В.

при секретарі : Богацькій О.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань апеляційного суду Вінницької
області цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_3 та її
представника ОСОБА_4, Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» на
рішення Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 23 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Південно-Західна
залізниця», за участю третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
ОСОБА_5, Страхової компанії
«Брокбізнес», про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної
дорожньо-транспортною пригодою. Свої
вимоги мотивувала тим, що 25.07.2012 року
приблизно о 17 год. в м. Жмеринка, на
перехресті вулиць Кірова-Птахіна,
водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем
марки «ГАЗ 53», державний номерний знак
НОМЕР_1, що належить Жмеринській
дистанції колії, відокремленого
підрозділу ДТГО «Південно-західна
залізниця» де він працює, допустив
зіткнення з автомобілем «PONTIAK»
державний номерний знак НОМЕР_4, котрим
керувала позивач. Посилаючись на те, що
в результаті зазначеної ДТП
автомобілю, що належить позивачу на
праві власності, завдано пошкоджень, а
позивачу значної моральної шкоди,
остання просила суд (з урахуванням
збільшених позовних вимог) стягнути з
відповідача на її користь 63287,60 грн.
матеріальної шкоди, з яких 60672,25 грн.
майнова шкода, завдана ДТП, 2075,36 грн. -
інших витрат та 540 грн. - додаткових
інших витрат, що понесені позивачем та
підтверджуються квитанціями та чеками,
1000 грн. у відшкодування завданої
моральної шкоди, а також судові
витрати, які складаються із судового
збору в сумі 648 грн., 1913,52 грн. - витрат на
проведення експертиз по справі та 28667,70
грн. - витрат на правову допомогу.

Рішенням Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 23 грудня 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ДТГО
«Південно-західна залізниця» на
користь ОСОБА_3 майнову шкоду в сумі 38424
грн. 89 коп., 500 грн. у відшкодування
моральної шкоди, 1913,52 грн. витрат, що
пов'язані з розглядом справи у виді
витрат за проведення експертиз та 6425
грн. витрат на правову допомогу.
Вирішено питання про судовий збір. В
задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним
рішенням суду ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просять рішення суду змінити та
стягнути з відповідача на користь
позивача майнову шкоду у розмірі 60672,25
грн., 1000 грн. у відшкодування завданої
моральної шкоди, судовий збір у сумі 648
грн. та 28667,70 грн. - витрати на правову
допомогу.

В апеляційній скарзі ДТГО
«Південно-західна залізниця»,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначене рішення скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційних скарг, вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_3 та її
представника ОСОБА_4 підлягає
частковому задоволенню, а апеляційна
скарга Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» не
підлягає задоволенню з таких
міркувань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим; законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що 25.07.2012 року в
м. Жмеринка на перехресті вулиць
Кірова-Птахіна сталася
дорожньо-транспортна пригода
внаслідок зіткнення транспортного
засобу «ГАЗ 53» державний номерний знак
НОМЕР_1, що належить Жмеринській
дистанції колії, відокремленого
підрозділу ДТГО «Південно-західна
залізниця» під керування водія ОСОБА_5
та автомобіля «PONTIAK» державний
номерний знак НОМЕР_4, котрим керувала
ОСОБА_3 та який належить останній на
праві власності.

Відповідно до висновку
автотоварознавчої експертизи № 30 від
06.03.2013 року автомобіль «PONTIAK» державний
номерний знак НОМЕР_4 підлягає
ремонтно-відновлювальним роботам.
Вартість робіт чи матеріального збитку
не перевищує ринкової вартості
автомобіля з урахуванням строку
експлуатації, пробігу, зносу чи
комплектності станом на момент
проведення експертизи без врахування
виявлених пошкоджень. Вартість
ремонтно - відновлювальних робіт
даного автомобіля з ПДВ без врахування
коефіцієнту фізичного зносу складає
60672 грн. 25коп., ринкова вартість з
урахуванням строку експлуатації,
пробігу, зносу без врахування
виявлених пошкоджень складає 98536,96 грн.,
розмір матеріального збитку, завданого
ОСОБА_3 пошкодженням автомобіля із
врахуванням коефіцієнту фізичного
зносу деталей та повної вартості
ромонтно-відновлювальних робіт та
матеріалів складає 38424,89 грн.

За висновком експерта за результатами
проведення судової авто технічної
експертизи № 121 а від 08.05.2013 року
встановлено, що в даній дорожній
обстановці дії водія автомобіля «PONTIAK»
державний номерний знак НОМЕР_4 ОСОБА_3
та водія автомобіля «ГАЗ-53», державний
номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 з
технічної точки зору регламентувались
вимогами п.п.8.7.3, 12.3 Правил дорожнього
руху України, оскільки спростувати чи
підтвердити покази водіїв в частині
руху керованих ними ТЗ через
перехрестя на дозволяючий сигнал
світлофора експертним (розрахунковим)
шляхом не видається за можливе, то в
цілях забезпечення безпеки руху при
проїзді перехрестя, який регулюється
сигналами світлофора обоє водії
повинні були керуватись сигналами
світлофора, а при виникненні небезпеки
для руху зобов'язані були приймати міри
для попередження зіткнення шляхом
зниження швидкості аж до зупинки
транспортних засобів. При дачі
відповідей на наступні питання
експертом надано два варіанти
відповідей відповідно до версій подій
обох учасників ДТП, що перевірені ним
та є технічно достовірними, оскільки
визначити експертним (розрахунковим)
шляхом хто з водіїв мав перевагу на рух
не видається можливим. Експертним
шляхом встановлено, що ні водій
автомобіля «PONTIAK» державний номерний
знак НОМЕР_4 ОСОБА_3, ні водій автомобіля
«ГАЗ-53», державний номерний знак НОМЕР_1
ОСОБА_5 не мали технічної можливості
попередити зіткнення автомобілів,
шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР
України (шляхом термінового
гальмування із зупинкою автомобіля до
смуги руху зустрічного автомобіля),
можливість попередження зіткнення у
водіїв полягали у виконанні ними вимог
п. 8.7.3. ПДР України, визначають значення
сигналів світлофора.

Зазначений висновок експерта № 121 а від
08.05.2013 року за результатами проведення
судової авто технічної експертизи
відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України
визнано судом неповним (а.с.97).

За клопотанням обох сторін, судом
відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України
призначено обов'язкову додаткову
судову авто-технічну експертизу
обставин ДТП, проведення якої доручено
експерту ОСОБА_6

Згідно висновку № 354 а від 30.10.2013 року за
результатами проведення додаткової
судової авто - технічної експертизи
встановлено, що в даній дорожній
обстановці дії водія автомобіля
«РОNТІАК» державний номерний знак
НОМЕР_4 ОСОБА_3 та водія автомобіля
«ГАЗ-53», державний номерний знак НОМЕР_1
ОСОБА_5 з технічної точки зору
регламентувались вимогами п.п.8.7.3., 12.3
Правил дорожнього руху України,
оскільки спростувати чи підтвердити
покази водіїв в частині руху керованих
ними ТЗ через перехрестя на
дозволяючий сигнал світлофора
експертним (розрахунковим) шляхом не
видається за можливе, то в цілях
забезпечення безпеки руху при проїзді
перехрестя, який регулюється сигналами
світлофора обоє водії повинні були
керуватись сигналами світлофора, а при
виникненні небезпеки для руху
зобов'язані були приймати міри для
попередження зіткнення шляхом
зниження швидкості аж до зупинки
транспортних засобів. При дачі
відповідей на наступні питання
експертом надано два варіанти
відповідей відповідно до версій подій
обох учасників ДТП, що перевірені ним
та є технічно достовірними, оскільки
визначити експертним (розрахунковим)
шляхом хто з водіїв мав перевагу на рух
не видається можливим.

З урахуванням замірів, здійснених
судом під час огляду перехрестя за
вказаним місцем зіткнення
транспортних засобів - учасників ДТП,
суд обгрунтовано прийняв до уваги
висновок експертизи як належний та
допустимий доказ по справі, при цьому
правомірно не прийняв до уваги
незначні описки, допущені в ньому,
оскільки не впливають на його
об'єктивність, так як дані, на підставі
яких висновок складений отримані судом
безпосередньо на місці ДТП відповідно
до вказаних сторонами обставин.

Судом встановлено, що шкода була
завдана позивачу джерелом підвищеної
небезпеки. Загальні підстави
відповідальності визначені ст. 1166 ЦК
України, яка передбачає, що майнова
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1192 ЦК
України заподіяна майну шкода
відшкодовується у вигляді збитків, які
визначаються відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

В силу ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відновлення. Збитками в розумінні цієї
статті є, зокрема, витрати, яких особа
зазнала (реальні збитки).

Порушенням свого права у даній
справі позивач вважає завдання
пошкоджень автомобілю «РОNТІАК», чим їй
було завдано збитків на суму 60 672, 25 грн.,
що підтверджується висновком
автотоварознавчої експертизи № 30 від
06.03.2013 року.

Складовими елементами
правопорушення є: протиправна
поведінка, наявність збитків,
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та збитками, які були
завдані, вина правопорушника.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач відповідно до вимог статей 57, 60
ЦПК України надав належні докази вини
відповідача та наявності причинного
зв'язку між діями відповідача та
збитками.

З урахуванням викладеного
колегія суддів вважає, що під час
розгляду справи фактичні її обставини
були встановлені судом на підставі
всебічного, повного та об'єктивного
дослідження поданих сторонами доказів,
висновок суду відповідає цим
обставинам і їм дана належна юридична
оцінка з правильним застосуванням норм
матеріального і процесуального права.

Разом з тим, колегія суддів вважає
за необхідне скасувати рішення суду в
частині стягнення майнової шкоди та
відшкодування моральної шкоди та
задовольнити доводи апеляційної
скарги ОСОБА_3 та її представника
ОСОБА_4, оскільки розмір збитків, що
підлягає відшкодуванню позивачу
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи, необхідних для
відновлення пошкодженого автомобіля
згідно висновку автотоварознавчої
експертизи № 30 від 06.03.2013 року, що не
суперечить вимогам ст. 22 ЦК України.

Щодо відшкодування моральної
шкоди, колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги ОСОБА_3 та її
представника ОСОБА_4 є обгрунтованими з
огляду на те, що ОСОБА_3 на час вчинення
відповідачем ДТП була інвалідом 3-ї
групи, була вимушена тривалий період
приймати ліки від головного болю та
підвищення артеріального тиску і
збільшення розміру відшкодування
моральної шкоди відповідає розумності
та справедливості.

За правилами ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Отже, колегія суддів погоджується з
визначеним судом розміром компенсації
витрат на правову допомогу, з огляду на
те, що такий висновок суду не
суперечить нормам чинного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Таким
чином стягненню з відповідача на
користь позивача піддягають витрати
понесені позивачем по сплаті судового
збору, а саме 648 грн. за подання позовної
заяви та 425,16 за подання апеляційної
скарги (648 +425,16=1073,16 грн.).

Оскільки в ході судового
засідання відповідачем не надано
доказів, які б вплинули на вірність
висновків суду, колегія суддів вважає,
що доводи апеляційної скарги
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Південно-Західна
залізниця» є безпідставними.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та її
представника ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця»
відхилити.

Рішення Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 23 грудня 2013
року в частині стягнення майнової та
відшкодування моральної шкоди
скасувати.

Стягнути з Державного
територіально-алузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» майнову
шкоду в сумі 60 672,25 грн., на
відшкодування моральної шкоди 1000 грн.
та судовий збір в сумі 1073,16 грн.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
В.І.Чорний

Судді:
С.К.Медвецький

В.В.Оніщук

З оригіналом вірно: