УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова в
складі:

головуючого судді -
Мармаша В.Я.

при секретарі судового засідання -
Магеровській Ю.Я.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії та рішення державного виконавця
Личаківського ВДВС Львівського МУЮ, -

встановив:

Скаржник звернулася до суду та просила
визнати дії держаного виконавця
Личаківського ВДВС Львівського МУЮ та
начальника Личаківського ВДВС
Львівського МУЮ неправомірними щодо
винесення постанови від 09.01.2014 року при
здійсненні контролю виконавчого
провадження № 39752463, винесення
постанови від 09.01.2014 року про
виправлення помилки, винесення
постанови від 09.01.2014 року про
відкладення провадження виконавчих
дій, крім того, просила вищезазначені
постанови скасувати.

Скаргу мотивує тим, що оскаржувані
постанови винесені з порушенням вимог
Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки ст. 83 Закону
України «Про виконавче провадження» не
передбачено обов'язку державного
виконавця виносити постанову про
виправлення помилки процесуальному
документі. Винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження без
надання боржнику строку для
добровільного виконання судового
рішення не може вважатися ні
граматичною ні арифметичною помилкою,
відтак виправленню шляхом внесення
змін в процесуальний документ не
підлягає. Дії державних виконавців по
винесенню постанови від 09.01.2014 року при
здійсненні контролю виконавчого
провадження № 39752463, винесенню
постанови від 09.01.2014 року про
виправлення помилки, винесенню
постанови від 09.01.2014 року про
відкладення провадження виконавчих
дій є незаконними і порушують права
боржника у виконавчому провадженні.

У судове засідання учасники процесу не
прибули хоча про місце, дату та час
судового засідання були повідомлені
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили.

Оглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи викладені у заяві та додатках до
неї, суд вважає, що скарга не підлягає
до задоволення, виходячи з таких
мотивів.

Судом встановлено, що 13.07.2012 року
Личаківським районним судом м. Львова
позов ПАТ банку «Фінанси та кредит» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за
кредитним договором задоволено,
вирішено стягнути з останніх солідарно
на користь банку заборгованість за
кредитним договором № 14-700кл/60 від
06.09.2007 року в сумі 1359789,68 грн.

Личаківським відділом державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції 18.09.2013
року на підставі виконавчого листа №
2/1312/159/13 відкрито виконавче провадження
№ ВП 39752463 на виконання рішення суду.
Однак при винесенні постанови про
відкриття виконавчого провадження
було порушено вимоги ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме: не надано боржнику строк для
самостійного виконання рішення суду. У
зв'язку з цим начальником
Личаківського ВДВС Львівського МУЮ
Шурготом І.Я. 09.01.2014 року винесено
постанову про зобов'язання державного
виконавця виправити помилку та надати
боржнику строк для самостійного
виконання рішення суду. На виконання
даної постанови 09.01.2014 року держаним
виконавцем Сидієм О.В. винесено
постанову про виправлення помилки та
надано боржнику строк у сім днів для
добровільного виконання рішення суду.
Внаслідок цього державним виконавцем
09.01.2014 року винесено постанову про
відкладення провадження виконавчих
дій.

Відповідно до вимог ст.ст. 5, 7 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права у точній відповідності з
законом і не допускати у своїй
діяльності порушення прав і законних
інтересів громадян і юридичних осіб.
Дії державного виконавця, його відмова
від вчинення певної виконавчої дії,
зволікання з вчиненням виконавчих дій,
а також відмова у задоволені заяви про
відвід державного виконавця можуть
бути оскаржені особами, які беруть
участь у виконавчому проваджені або
залучаються до виконання виконавчих
дій у встановленому цим законом
порядку.

Відповідно до вимого ст. 23 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення
у строк до семи днів з моменту
винесення постанови (у разі виконання
рішення про примусове виселення
боржника - у строк до п'ятнадцяти днів)
та зазначає, що у разі ненадання
боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Згідно із ст. 83 Закону України «Про
виконавче провадження» контроль за
своєчасністю, правильністю і повнотою
виконання рішень державним
виконавцем здійснюють начальник

відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
а також керівник вищестоящого органу
державної виконавчої служби. Начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
при здійсненні контролю за рішеннями,
діями

державного виконавця під час
виконання рішень має право у разі, якщо
вони суперечать вимогам закону, своєю
постановою скасувати постанову або
інший процесуальний документ (або їх
частину), винесені у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
визнати недійсним складений
державним виконавцем акт,
зобов'язати державного виконавця
провести виконавчі дії в порядку,
встановленому цим Законом. Начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
або державний виконавець з власної
ініціативи чи за заявою сторони
виконавчого провадження може
виправити допущені у процесуальних
документах, винесених у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
граматичні чи арифметичні помилки, про
що виноситься відповідна постанова.

При цьому, посилання скаржника на те, що
начальник відділу, при здійсненні
контролю за рішеннями, діями
державного виконавця під час
виконання рішень має право, своєю
постановою вчинити вичерпний перелік
дій зазначений у ч. 2 ст. 83 Закону
України «Про виконавче провадження»,
не відповідає дійсності, оскільки
вищезазначена посадова особа здійснює
контроль діями державного виконавця
під час виконання рішень відповідно до
вимог Закону України «Про виконавче
провадження», Закону України «Про
виконавчу службу», а вимога до
державного виконавця усунути допущену
в процесуальному документі помилку є
законною, безпосередньо спрямована на
усунення порушення законних прав та
інтересів боржника у виконавчому
провадженні.

Беручи до уваги вищенаведене, вважаю,
що дії начальника Личаківського ВДВС
Львівського МУЮ Шургата І.Я. та
державного виконавця Сидія О.В. вчинені
в межах їх компетенції та відповідають
вимогам Закону України «Про виконавче
провадження», а заявником не надано
доказів незаконності та
безпідставності оскаржуваних постанов
.

У зв'язку з тим, що заявником не
оскаржується постанова державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження, інші мотиви, які
викладені у скарзі, не заслуговують на
увагу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
10, 14, 210, 212, 383-387 ЦПК України,ст.ст. 5, 7
,57Закону України «Про виконавче
провадження», суд, -

ухвалив:

В задоволення скарги ОСОБА_1 на дії та
рішення державного виконавця
Личаківського ВДВС Львівського МУЮ -
відмовити у зв'язку з її
безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова в
порядку та строки передбачені ст. ст. 293-
296 ЦПК України.

Суддя
В.Я. Мармаш