У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 13 березня 2014
року колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України
з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Гвоздика П.О., Горелкіної Н.А., Ситнік
О.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхове товариство «Гарантія» до
ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення збитків в порядку регресу, за
касаційною скаргою представника
Приватного акціонерного товариства
«Страхове товариство «Гарантія» -
Ходика Євгена Максимовича на рішення
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 08 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Херсонської області
від 28 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ПАТ «СТ «Гарантія»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4,
треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення збитків в порядку регресу.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 08 серпня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 28 жовтня 2013 року, в позові
відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ
«СТ «Гарантія» - Ходик Є.М. просить
судові рішення скасувати та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що
підстави для перегляду судових рішень
відсутні, виходячи з наступного.

Cтаттею 27 Закону України «Про
страхування» та ст. 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Згідно із ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Застосовуючи до спірних правовідносин
положення ст. 267 ЦК України, суди
обґрунтовано виходили із того, що
позивач пропустив визначений ст. 257 ЦК
України строк позовної давності та
поважності причин пропущення цього
строку суду не навів, оскільки
страховий випадок стався 16
грудня 2009 року, а до суду з позовом до
ОСОБА_4, ПАТ «СТ
«Гарантія» звернулося лише у лютому 2013
року.

При цьому суди дійшли правильного
висновку про те, що перехід права по
відшкодуванню шкоди до страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором майнового страхування та
у межах фактичних витрат є суброгацією
і право вимоги до особи, яка
відповідальна за завдані
страхувальнику збитки переходить у
межах загального строку позовної
давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або
(та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені з додержанням судами норм
матеріального та процесуального права,
а також відсутні передбачені ч. 2 ст. 338
ЦПК України підстави для скасування
судових рішень.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновок судів не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника
Приватного акціонерного товариства
«Страхове товариство «Гарантія» -
Ходика Євгена Максимовича відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 08 серпня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 28 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

П.О. Гвоздик Н.А. Горелкіна О.М.
Ситнік