Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1067/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Кавун
Доповідач Чорнобривець О.
УХВАЛА

Іменем України

08.04.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді -
Чорнобривець О.С.

суддів - Кіселика
С.А..

Кодрула М.А.

за участю секретаря - Кечкіна С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Нововознесенська» на рішення та
додаткове рішення Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 19 лютого 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Нововознесенська» про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, -

встановила:

Рішенням Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 19 лютого 2014 року
задоволено позов ОСОБА_3 до СТОВ
«Агрофірма Нововознесенська» про
визнання договору оренди землі
недійсним та повернення земельної
ділянки.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову. Вказують, що позивач регулярно
отримувала орендну плату, договір
набрав чинності з моменту його
державної реєстрації, крім того,
позивачем пропущено строк звернення до
суду за захистом порушеного права.
Просять задовольнити в апеляційній
інстанції заяву про застосування
строків позовної давності, у
задоволенні якої судом першої
інстанції було відмовлено.

У судовому засіданні суду
апеляційної інстанції представники
сторін підтримали свої доводи та
заперечення.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що спірний
договір оренди землі та акт
приймання-передачі земельної ділянки в
оренду позивач не підписувала, тобто
волевиявлення сторони на його
укладення не було, що є підставою для
визнання правочину недійсним
відповідно до вимог ч.3 ст. 203 ЦК
України.

Колегія суддів погоджується
з висновком суду.

Відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
Законом України „ Про оренду землі",
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Частиною 1 ст.14 Закону України "Про
оренду землі" передбачено, що договір
оренди землі укладається у письмовій
формі.

Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами)(ч.2 ст. 207 ЦК
України).

Згідно з вимогами ст.ст.202,204, ч.1 ст.215 ЦК
України, првочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків, він є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами), на
момент вчинення правочину вимог, які
встановлені статтею 203 ЦК, зокрема,
вимог щодо волевиявлення учасника
правочину, яке має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі (ч.3
ст.203 ЦК).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є
власником земельної ділянки
сільськогосподарського призначення,
площею 6,22 га, що знаходиться на
території Нововознесенської сільської
ради Маловисківського району, право
власності посвідчено Державним актом.

Матеріали справи містять
відомості, що 01.03.2007 року між
орендодавцем ОСОБА_3 та СТОВ «Агрофірма
Нововознесенська» було укладено
договір оренди землі № 314, проведена
його державна реєстрація, про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 21.08.2007 року за № 173. До
договору складено акт
приймання-передачі земельної ділянки
від 01.03.2007 року.

Відповідно до висновку
комісійної судово-почеркознавчої
експертизи № 114 від 29.01.2014 року підпис
від імені ОСОБА_3 у спірному договорі
оренди землі та акті
приймання-передачі земельної ділянки в
оренду виконані не самою ОСОБА_3, а
іншою особою.

Як зазначено у висновку, за
оцінкою результатів дослідження,
експерти дійшли категоричного
висновку.

Таким чином, встановивши, що
позивач, як орендодавець, не
підписувала спірний договір оренди,
згоди та повноважень на його укладення
та підписання іншій особі не надавала,
тому договір оренди укладено з
порушенням вимог діючого
законодавства щодо наявності вільного
волевиявлення позивача на укладення
право чину, що є підставою для визнання
його недійсним на підставі ст.215 ЦК
України.

Безпідставними є доводи
відповідача щодо застосування строків
позовної давності, оскільки про
порушене право, як свідчать матеріали
справи, позивач дізналася з листа
директора СТОВ «Агрофірма
Нововознесенська» у жовтні 2013року,
яким її було повідомлено про укладення
договору оренди.

Отримання плати за користування
земельною ділянкою не доводить
обізнаність позивача щодо існування
договору оренди, якій вона не укладала
і повноважень на його укладення іншій
особі не надавала. Про це свідчить
також відсутність у позивача оригіналу
договору оренди, відсутність її
підпису у журналі реєстрації видачі
укладених договорів оренди власникам
земельних ділянок.

Наведені обставини у їх
сукупності, доводять правильність
висновків суду про безпідставність
вимог відповідача щодо застосування
правил позовної давності та відмови у
задоволенні вимог з підстав пропуску
строку звернення до суду за захистом
порушеного права.

Суд першої інстанції повно
і всебічно встановив обставини справи,
надав їм належну правову оцінку. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду і не дають підстав для
висновку про порушення судом норм
матеріального або процесуального
права.

Таким чином, рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ст.308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
Нововознесенська» відхилити.

Рішення та додаткове рішення
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 19 лютого
2014 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: