Справа № 413/483/14-ц
Провадження № 2-з/413/1/14
У Х В А Л А

27.01.2014 року
м. Красний Луч

Суддя Краснолуцького міського суду
Луганської області Ковальчук Г.
Л., розглянувши заяву адвоката ОСОБА_1 і
інтересах ОСОБА_2 про забезпечення
доказів,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
звернулася до суду з заявою про
забезпечення доказів та витребування з
ВП шахти "Краснокутська" ДП
"Донбасантрацит"документів, які
необхідні для звернення до суду з
позовом про відшкодування спричиненої
шкоди через виробничу травму, оскільки
на його звернення до шахти документи не
були надані.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. Частиною 3 цієї статті
передбачено, що за заявою
заінтересованої особи суд може
забезпечити докази до пред'явлення нею
позову.

Згідно постанови Пленуму Верховного
Суду України N 5 від 12.06.2009 року "Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства, що
регулюють провадження у справі до
судового розгляду" під час
попереднього судового засідання за
заявою особи, яка бере участь у справі,
суд може вирішити питання про
забезпечення доказів, якщо для цієї
особи подання потрібних доказів є
неможливим або в неї є труднощі у
поданні цих доказів.

Це стосується і випадків подання заяви
про забезпечення доказів до
пред"явлення позову.

Отже, метою такого процесуального
інституту, як забезпечення доказів, є
допомога особам, котрі беруть участь у
справі, одержати для подання до суду
докази, отримання яких у майбутньому
може стати неможливим або ускладненим.
Забезпечення доказів спрямоване на
недопущення їх знищення чи втрати. При
цьому такі докази мають існувати на
момент подання заяви про забезпечення
доказів, і особа, яка подає відповідну
заяву, повинна вказати на обставини, що
можуть свідчити про те, що в
майбутньому певний доказ може бути
втрачений, або його стане складніше
подати.

Заява про забезпечення доказів,
незалежно від обраного людиною способу
забезпечення, розглядається судом
протягом 5 днів з дня її надходження до
суду за правилами ст.135 ЦПК. Про розгляд
заяви повідомляються сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
присутність котрих не є обов'язковою.
Така процедура розгляду сприяє
оперативності вирішення питання про
забезпечення доказів, а отже, і
досягненню мети, на яку спрямована
процесуальна дія. Якщо в заяві про
забезпечення доказів містяться
недоліки (не зазначено відомостей,
передбачених ст.134 ЦПК), то вона
залишається без руху і надається строк
для усунення недоліків, у разі їх
неусунення у встановлений строк заява
провертається заявникові.

Таким чином, суд знаходить, що подана
заява не відповідає вимогам ст. 119-121 ЦПК
України, а саме:

- у заяві не вказані обставини,що можуть
бути підтверджені цими доказами,

- заявником не зазначені обставини, які
свідчать про те, що подання потрібних
доказів може стати неможливим або
ускладненим,

- до заяви не додані докази на
підтвердження неможливості отриманя
доказів заявником.

Згідно до ст. 121 ЦПК України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у ст.
ст. 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено
судовий збір, постановляє ухвалу, в
якій зазначаються підстави залишення
заяви без руху, про що повідомляє
позивача і надає йому строк для
усунення недоліків.

Керуючись ст. 119-121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 про забезпечення доказів
залишити без руху.

Запропонувати заявнику протягом 5 днів
з дня отримання копії ухвали усунути
недоліки поданої заяви та роз"яснити,
що у разі невиконання ухвали суду у
встановлений строк заява буде
вважатися неподаною та повернута
заявнику без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Г.Л.Ковальчук