РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
________________________________________________________________________
______________________________________________
Справа № 327/87/14-ц
№2/327/37/2014
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

у зв'язку з невиконанням ухвали про
залишення позову без руху

26.03.2014 року
смт. Розівка

Суддя Розівського районного суду
Запорізької області Кущ Т.М., отримавши
позовну заяву ОСОБА_1 до Вишнюватської
сільської ради Запорізької області
(далі - Вишнюватська сільська рада) про
визначення додаткового строку,
достатнього для подання заяви про
прийняття спадщини, третя особа без
самостійних вимог: орган опіки та
піклування з питань охорони дитинства
Хортицької районної державної
адміністрації Запорізької міської
ради м. Запоріжжя (далі - орган опіки та
піклування з питань охорони дитинства
Хортицької РДА),-

В С Т А Н О В И В :

12 березня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
Вишнюватської сільської ради з вимогою
визначити їй додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її
чоловіка ОСОБА_2 посилаючись на те, що
вона не звернулась до нотаріальної
контори у встановлений законом строк
для прийняття спадщини з поважної
причини, а саме через те, що її донька
часто хворіла та через постійне
знаходження на заробітках в Росії.

Пред'явлена позовна заява ухвалою суду
від 14 березня 2014 року була залишена без
руху, оскільки позивачем порушені
вимоги ст. 119 ЦПК України.

Так, судом було зазначено, що позовна
заява повинна містити, зокрема, зміст
позовних вимог; виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування (п.3,5,6 ч.2
ст.119 ЦПК України).

Крім того позовна заява підписується
позивачем або його представником із
зазначенням дати її подання (ч.3 ст.119
ЦПК України), а також до позовної заяви
додається документ, що підтверджує
сплату судового збору (ч.5 ст.119 ЦПК
України).

Зазначені вимоги закону позивачем при
складанні позовної заяви повною мірою
не дотримані,а тому судом було
роз'яснено наступне.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно частини 1 статті 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Від змісту позовної заяви залежать дії
судді при вирішенні питання про
відкриття провадження у справі і
проведення подальших підготовчих дій
для розгляду справи у судовому
засіданні та при її розгляді по суті, у
тому числі і про її судову юрисдикцію
та підсудність, про залучення в процес
інших осіб, дослідження доказів тощо.

Вже на стадії пред'явлення позову
позивач зобов'язаний виконувати вимоги
щодо несення тягаря доказування і
довести при пред'явленні позову певне
коло фактів, що мають процесуальне
значення. Мається на увазі доведення
фактів наявності передумов права на
пред'явлення позову та дотримання
процесуального порядку його
пред'явлення.

Суд звертав увагу позивача на те, що
відповідно до постанови Пленуму
Верховного суду України від 30 травня 2008
року № 7 "Про судову практику у справах
про спадкування", відповідачами у
таких справах є спадкоємці, які
прийняли спадщину. При відсутності
інших спадкоємців за заповітом і за
законом, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Разом з тим, як вказала позивач, вона
звернулась до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, яка відкрилася
після смерті її чоловіка, однак
реалізувати своє право на отримання
спадщини не мала можливості через
пропуск строку звернення до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, через що нотаріус
відмовив їй у видачі свідоцтва про
право на спадщину. Проте, позивач у
поданій до суду заяві не вказала про
наявність відповідного письмового
рішення (постанови) нотаріуса про
відмову у вчиненні нотаріальної дії з
цього приводу та не додала такий
документ до матеріалів позову.
Натомість, позивач додала до заяви лише
лист нотаріуса від 17 грудня 2010 року
№737/01-14, яким роз'яснено можливість
подання заяви про прийняття спадщини
за письмовою згодою спадкоємців які
прийняли спадщину та з якого
вбачається наявність інших
спадкоємців окрім позивача ОСОБА_1 та
її малолітньої доньки ОСОБА_3.

За таких обставин, позивачеві у заяві
необхідно було б зазначити про
наявність або відсутність спадкової
справи стосовно спадкодавця у
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії стосовно
позивача, зокрема відмови у видачі
свідоцтва про право на спадщину. При
цьому, нотаріальна контора повинна
бути залучена до участі у справі у
якості третьої особи.

До того ж, позивач серед осіб, які
повинні брати участь у справі,
зазначила в якості третьої особи без
самостійних вимог орган опіки та
піклування з питань охорони дитинства
Хортицької РДА. Відповідно до ст. 35 ЦПК
третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
може бути особа, на права і обов'язки
якої може вплинути судове рішення.
Проте, зі змісту позовної заяви не
зрозуміло, яким чином рішення в справі
може вплинути на права або обов'язки
органу опіки та піклування з питань
охорони дитинства Хортицької РДА щодо
однієї із сторін.

При цьому, ОСОБА_1 у заяві вказала, що
вона пропустила строк звернення до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини через поважну
причину, а саме через те, що її донька
часто хворіла, а вона сама постійно
виїжджала на заробітки у Росію. При
цьому необхідно виходити з того, що
поважними є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємців,
направлених на прийняття спадщини.
Однак, позивач взагалі не зазначила
доказів, які б підтверджували її
перебування за межами України протягом
відповідного проміжку часу, а довідка
про стан здоров'я її доньки не містить
відповідних реквізитів, необхідних для
документу, зокрема, дати і вихідного
номеру тощо, та підпису головного
лікаря медичної установи.

Крім того, позовна заява та її копії
взагалі не підписані позивачем, а також
в них не зазначена дата її подання.

Також, позивач додав до позовної заяви
квитанцію-заяву №040580.01.026.033 від 18
грудня 2013 року про сплату судового
збору в розмірі 114 грн. 70 коп. При цьому,
отримувачем такого платежу є
Управління Державної казначейської
служби України у Хортиць кому районі м.
Запоріжжя Запорізької області.

ОСОБА_1 же звернулась із позовною
заявою до Розівського районного суду
Запорізької області. За таких обставин,
отримувачем таких коштів буде
Державний бюджет Розівського району
Запорізької області (код отримувача
(код за ЄДРПОУ) 37473878; банк отримувача:
УДК у Розівському районі ГУ ДКУ у
Запорізькій області; код банку
отримувача (МФО) 813015; рахунок
отримувача №0293; код класифікації
доходів бюджету 22030001). До того ж,
відповідно до Закону України «Про
судовий збір» за подання до суду
позовної заяви немайнового характеру
сума судового збору становить 0,2
розміру мінімальної заробітної плати,
а саме, 243 грн. 60 коп..

З огляду на викладене, суд прийшов до
висновку, що позовна заява не
відповідає вимогам
цивільно-процесуального закону.

За таких обставин, суд пропонував
позивачу усунути недоліки позовної
заяви, а саме, скласти і подати нову
позовну заяву з врахуванням виявлених
недоліків, а також надати суду
документ, що підтверджує сплату
судового збору.

При цьому, позивачу для усунення
недоліків позовної заяви судом був
встановлений строк в межах 4 (чотирьох)
днів з дня отримання позивачем ухвали,
ухвала отримана позивачем 20 березня 2014
року, проте у визначений судом строк
зазначені недоліки позивачем усунені
не були. Заяв про надання додаткового
строку для усунення визначених судом
недоліків від позивача не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України якщо
позивач відповідно до ухвали суду у
встановлений строк не виконає вимоги,
визначені статті 119 цього Кодексу,
позовна заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись
ст.121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вишнюватської
сільської ради Запорізької області про
визначення додаткового строку,
достатнього для подання заяви про
прийняття спадщини, третя особа без
самостійних вимог: орган опіки та
піклування з питань охорони дитинства
Хортицької районної державної
адміністрації Запорізької міської
ради м. Запоріжжя, - визнати неподаною
та повернути позивачеві.

Роз'яснити позивачеві, що
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції - Розівський районний
суд Запорізької області шляхом подання
в 5-денний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
5-денного строку з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: Т.М.Кущ