Провадження № 2/752/499/14
06.03.2014 року Голосіївський районний
суд міста Києва у складі головуючого
судді Фролова М.О., при секретарі
Гончарову І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду у м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Київської міської
ради про визнання права власності на
нерухоме майно за набувальною
у липні 2013 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернулася до Голосіївського
районного суду міста Києва із позовом
Київської міської ради (далі -
відповідач) про визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю, при цьому
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, після
смерті якої залишилося належна їй 1/5
частина домоволодіння АДРЕСА_1. В свою
чергу позивач ОСОБА_1 проживала у 1/5
частині наведеного домоволодіння
АДРЕСА_1 з 01.10.1981р. та на сьогоднішній
день продовжує у ньому вільно
проживати разом із своїми чотирма
неповнолітніми дітьми. У зв'язку із
наведеним позивач зазначила, що вона
безпосередньо володіє 1/5 часткою
зазначеного домоволодінням понад 18
років. Разом з цим позивач не має
оформленого права власності та не є
власником 1/5 частки вищенаведеного
домоволодіння АДРЕСА_1. Враховуючи
наведене позивач просила визнати за
нею право власності на 1/5 частину
домоволодіння АДРЕСА_1.
Позивача ОСОБА_1 подала заяву про
розгляд справи за її відсутності у
судовому засіданні, якою позов
підтримала та просила задовольнити
позовні вимоги повністю.
Відповідач Київська міська рада
повідомлена про дату та час судового
розгляду у порядку ст.74ЦПК України, не
забезпечила явку свого представника у
судове засідання, про поважність
причин неявки не повідомив суд. Разом з
цим суду було надано відповідачем
письмові заперечення, якими останній
позов не визнав та просив відмовити у
Врахувавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини, на які вони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов до висновків про необхідність
задовольнити позов, виходячи з
Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом від
08.08.1985р. ОСОБА_2 мала право на 1/5 частину
житлового домоволодіння АДРЕСА_1.
Вбачається, що відповідно до запису
акта про смерть за № 940 від 15.06.1995р.
При цьому позивачем не надано суду та в
маті ралах справи відсутні докази на
підтвердження належності позивача до
кола спадкоємців померлої ОСОБА_2
Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
В свою чергу, згідно довідки КП
«Житлово-експлуатаційна оргназація-112
Голосіївського району» ОСОБА_1
проживала у 1/5 частині наведеного
домоволодіння АДРЕСА_1 з 01.10.1981р. та на
сьогоднішній день продовжує у ньому
проживати разом із своїми чотирма
неповнолітніми дітьми.
Крім того, згідно наданих позивачем
квитанцій про оплату
житлово-комунальних послуг, зокрема
послуг із газопостачання, вивіз сміття,
позивач вільно користується та
безпосередньо володіє 1/5 частиною
домоволодіння АДРЕСА_1.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Разом з цим в матеріалах справи
відсутні та суду не надано докази на
підтвердження оскарження третіми
особами вільного користування та
безпосередньо володіння позивачем 1/5
частиною домоволодіння АДРЕСА_1.
Таким чином суд приходить до висновку,
що з ІНФОРМАЦІЯ_1 по день розгляду судом
наведеної справи позивач вільно
користується та безпосередньо володіє
1/5 частиною домоволодіння АДРЕСА_1,
тобто понад 15 років.
В свою чергу згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України,
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку про необхідність
задовольнити позов повністю.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.
Згідно квитанції від 27.06.2013р. за № 138
позивачем здійснено витрати на оплату
судового збору за позовом у сумі 229,40
грн., що підлягає стягненню із
відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10, 11, 26, 27, 30, 60, 109, 118,
119, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради
про визнання права власності на
нерухоме майно за набувальною
давністю, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) право власності на 1/5
частину домоволодіння АДРЕСА_1.
Стягнути з Київської міської ради на
користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) кошти на оплату судового збору
в сумі розміром 229,40 грн.
Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду міста Києва через
Голосіївський районний суд міста
Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Фролов М.О.