Справа № 307/4043/13-ц
Провадження № 2/307/180/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської
області в особі

головуючого: судді Ляшко
С.М.

при секретарі:
Пальонна М.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тячів
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Тячівського міжрайонного
управління водного господарства про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною
заявою до Тячівського міжрайонного
управління водного господарства про
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

В своєму позові позивач просить суд:

Поновити його на роботі, в Тячівському
УМВГ, на раніше займаній посаді.
Стягнути із роботодавця на його
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 14.10.2013р. по 26.03.2014
року - 7838 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що з 04.03.2003р.
він працював водїєм в тячівському МУВГ
на посаді водія.

14.10.2013р. його було звільнено з роботи в
зв'язку із скороченням

чисельності або штату працівників,
п.1.ст.40 КЗпП України.

Вважаю дане звільнення не законним , та
таким ,що не відповідає вимогам чинного
законодавсва з наступних підстав.

Згідно ст. 492. КЗпП України його не було
повідомлено про наступне вивільнення
персонально за два місяці до
фактичного звільнення і при цьому не
було запропоновано іншу посаду
відповідно його спеціальності.

Крім того в супереч КЗпП України, а саме
ст. 43 його було звільнено без згоди
профспілкового комітету, на яке б його
запросили, де б розглядалось питання
про звільнення його з посади водія в
зв'язку з скороченням штату. Адже якби
таке засідання відбувалось він би
обов'язково надав докази, що надають
йому переавжне право на залишенні на
роботі, як зазначено в ст. 42. ч.2.3. КЗпП
України при скороченні чисельності чи
штату працівників переважне право на
залишенні на роботі надається особам, у
сім'ї яких не має інших працівників із
самостійним заробітком, працівників з
тривалим безперервним стажем роботи на
даному підприємстві.

Як можна пересвідчитись з довідки про
склад сім'ї зазначено, що в сім'ї не має
інших працівників з самостійним
заробітком, більш того згідно довідки з
місця навчання сина, ОСОБА_5 , випливає,
що він є студентом і перебуває
відповідно на його утриманні.

До того ж він довше пропрацював на
даному підприємстві ніж інші
працівники, що займають аналогічні
посади на підприємстві і під скрочення
не потрапили.

Навпаки в той час, як вже було погоджено
про передачу авотранспортного засобу
КРАЗ, на якому він працював, і вже
зрозуміло,що буде скорочення штату,
навмисно заповняються вакансії водія,
а саме на автомобіль «Волга», щоб під
час процедури скорочення не було змоги
запропонувати йому іншу роботу
відповідно до його спеціальності.

Як він вже наголошував його скорочення
відбувалось з грубим порушенням КЗпП
України.

Тільки 14.10.201Зр, коли він вийшов на
роботу з лікарняного в другій половині
робочого дня його було поставлено
перед фактом, або він погоджується на
посаду оглядача, або його буде
звільнено, що в решті решт і відбулось,
за пів години до завершення робочого
дня.

Як передбачено ч. 1.2. ст. 235КЗпП України
працівник, що був звільнений з роботи
не законно (з порушенням вимог чинного
законодавсва) повинен бути поновлений
на попередній роботі органом, що
розглядає трудовий спір. Одночасно з
цим повинно бути вирішене питання про
виплату середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали
повністю та просять суд їх
задовольнити.

Представник відповідача Габорець Ю.Ю. в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав та просить суд у позові
відмовити повністю.

Свідок ОСОБА_4, в судовому засіданні
пояснила, що вона працює близько року
листоношою в м.Тячів. Рекомендований
лист ОСОБА_1 вона передала сину, так як
неодноразово бачила його в дворі, і
знає, що то їхній син. Тим більше що на
листі були вказані тільки ініціали, і
вона не знала точно кому з сім'ї ОСОБА_1
він адресований.

Заслухавши пояснення сторін, свідка,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов слід задовольнити
повністю з наступних міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно наказу №28-к Тячівського
управління осушних систем та
протипаводкових споруд від березня 2003
року, ОСОБА_1 прийнято на роботу водієм
автомобіля КРАЗ з 4 березня 2003 року
тимчасово строком на два місяці.

Згідно наказу №66-К Тячівського
міжрайонного управління водного
господарства від 14 жовтня 2013 року,
ОСОБА_1, водія вантажного автомобіля
КРАЗ Тячівської дільниці звільнено з
роботи 14 жовтня 2013 року у зв'язку зі
скороченням чисельності або штату
працівників. Дане звільнення було
проведено з порушенням ст. 49-2 КЗпП
України, без персонального
повідомлення ОСОБА_1 за два місяці до
звільнення, та без згоди
профспілкового комітету.

Згідно ст.42 КЗпП України при скороченні
чисельності чи штату працівників
переважне право на залишенні на роботі
надається особам, у сім'ї яких не має
інших працівників із самостійним
заробітком, працівників з тривалим
безперервним стажем роботи на даному
підприємстві.

Згідно довідки про склад сім'ї №3114 від
12 серпня 2013 року виданої Тячівською
міською радою, в сім'ї не має інших
працівників з самостійним заробітком,
а згідно довідки Білоцерківського
Національного Аграрного Університету
№365 від 2 жовтня 2013 року, син, ОСОБА_5, є
студентом і відповідно перебуває на
утриманні позивача.

З врахуванням вище наведеного, суд
вважає, що позов слід задовольнити та
поновити на роботі ОСОБА_1 на посаді
водія в Тячівському міжрайонному
управлінні водного господарства та
стягнути з Тячівського міжрайонного
управління водного господарства на
користь ОСОБА_1 8329 гривень заробітної
плати за час вимушеного прогулу, з
відрахуванням всіх обов'язкових
платежів та зборів та 229 грн. 40 коп.
судового збору до спеціального фонду
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215, ЦПК України,
ст.ст. 232, 234, 235 КЗпП України, суд,

Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Поновити на роботі ОСОБА_1 на посаді
водія в Тячівському міжрайонному
управлінні водного господарства.

Стягнути з Тячівського міжрайонного
управління водного господарства на
користь ОСОБА_1 8329 гривень заробітної
плати за час вимушеного прогулу, з
відрахуванням всіх обов'язкових
платежів та зборів.

Стягнути з Тячівського міжрайонного
управління водного господарства до
спеціального фонду Державного бюджету
України 229 грн. 40 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання судового
рішення в частині поновлення на роботі
та стягнення на користь ОСОБА_1
середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу у розмірі 1810,89
гривень.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя Тячівського

районного суду:
С.М.
Ляшко