Провадження № 2/554/269/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

02 квітня 2014 року Октябрський
районний суд м. Полтави в складі:

головуючого
судді - Троцької А.І. ,

при
секретарі - Іванина М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з
України громадянину, який не досяг
шістнадцятирічного віку без згоди та
супроводу другого з батьків, -

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2013 року позивач
звернулася до суду з вищевказаним
позовом.

В обґрунтування своїх позовних
вимог посилалася на те, що вона з
відповідачем перебувала в шлюбі від
якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка,
ОСОБА_3. 20.11.2002 року шлюб між сторонами
було розірвано.Після розірвання шлюбу,
дочка залишилась проживати з
позивачкою. Весь цей час відповідач не
надає жодної матеріальної допомоги на
утримання дитини, аліментів він не
сплачує, не піклується про її фізичний
і духовний розвиток, не спілкується з
дитиною взагалі, тобто не дбає про її
нормальне самоусвідомлення, не сприяє
засвоєнню загальновизнаних норм
моралі, не надає доступу до культурних
та інших духовних цінностей. Позивачка
бажає повезти дитину на відпочинок за
кордон, однак для цього обов»язково
потрібна нотаріально-завірена згода
батька дитини. Відповідач такої згоди
не надає. ОСОБА_1 просила суд дозволити
виготовлення проїзного документа для
виїзду за межі України ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька - ОСОБА_2
та дозволити ОСОБА_1 тимчасові поїздки
за кордон з дитиною - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди і супроводу
батька - ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, будучи належним чином
повідомлений про слухання справи,
причини неявки не повідомляв.

Представник Органу опіки і
піклування Дяченко В.В. покладався на
розсуд суду.

Приймаючи до уваги наявні у
справі докази, суд вважає за можливе
ухвалити рішення при заочному розгляді
справи.

Суд, заслухавши, позивача,
представника третьої особи, дослідивши
матеріали справи, вважає, що в
задоволенні позову необхідно
відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували в зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу мають спільну дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі записів
актів громадянського стану 05 березня
2001 року зроблено відповідний актовий
запис № 182, що підтверджується
свідоцтвом про народження Серія
НОМЕР_1.

20.11.2002 року шлюб між сторонами
було розірвано, про що в книзі
реєстрації актів про розірвання шлюбу
зроблено відповідний актовий запис №
587 та видано свідоцтво про розірвання
шлюбу Серія НОМЕР_2.

Після розірвання шлюбу дочка
залишилась проживати з матір»ю.

Згідно з п. 2 ст. 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в`їзду в
Україну громадян України»оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 27 січня 1995 р. N 57
«Про затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України» виїзд з України громадян, які
не досягли 16-річного віку, в супроводі
одного з батьків або інших осіб,
уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється: за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням у ній держави
прямування та відповідного часового
проміжку перебування у цій державі,
якщо другий з батьків відсутній у
пункті пропуску; без нотаріально
посвідченої згоди другого з батьків: у
разі пред'явлення документів або їх
нотаріально засвідчених копій: рішення
суду про надання дозволу на виїзд з
України громадянину, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків.

Як пояснила в судовому засіданні
позивачка, що вона має наміри повезти
доньку на відпочинок закордон, про що
неодноразово повідомляла відповідача
і зверталася з вимогою про надання
дозволу на виготовлення документів та
виїзд дитини без його супроводу. На
підтвердження чого надала лист від
10.09.2013 року та лист від 28.08.2013 року .

Разом з тим, у вказаних листах
відсутні будь-які відомості, щодо
прохання про надання дозволу на
виготовлення документів. Також
позивачкою не надано будь-яких даних
щоб свідчили про наміри відпочинку
(броньовані білети, готель тощо), дату
здійснення поїздки, країну відпочинку
.

За таких обставин необхідно відмовити
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з
України громадянину, який не досяг
шістнадцятирічного віку без згоди та
супроводу другого з батьків.

Керуючись ст. ст.4, 10, 11, 60, 208, 209,
212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з
України громадянину, який не досяг
шістнадцятирічного віку без згоди та
супроводу другого з батьків -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Октябрський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги на
протязі 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

СуддяА. І. Троцька