КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/5226/13-ц
Провадження № 2/552/136/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Коломієць А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
в користуванні будинком та знесення
самочинно збудованої житлової
прибудови,-

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулась до Київського районного
суду м.Полтави з позовною заявою до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні будинком та знесення
самочинно збудованої житлової
прибудови. Посилалась на те, що вона є
власником ? частини будинку за адресою
АДРЕСА_1 на підставі договору дарування
від 23.11.1988 року, згідно якого її батько
ОСОБА_3 подарував їй вказане майно яким
він володів на підставі договору
купівлі-продажу від 05.05.1962 року.
Вказаний будинок розташований на
земельній ділянці площею 1260 кв.м., яка
виділена рішенням виконавчого
комітету Полтавської міської ради № 376
у 1953 році. Власниками іншої частини
будинку на даний час є ОСОБА_2 та ОСОБА_4
в рівних частках, які володіють своїми
частками на підставі договору
купівлі-продажу від 02.03.2009 року та
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 10.03.2006 року. Наприкінці 2012
року, відповідач без її згоди та будь -
якого погодження з міською владою, за
відсутністю проектної документації та
документу, що надає право на виконання
будівельних робіт зруйнувала огорожу
яка розділяла домогосподарство на дві
частини та на місці паркану розпочала
будівництво двоповерхової прибудови
до їхнього спільного будинку. При цьому
не враховуючи те, що таке будівництво
призводить до псування її частини
будинку. Після зведення прибудови по
стінам та стелі будинку пішли тріщини.
З даху самовільно збудованої добудови
під час опадів стікає вода під
фундамент її частини будівлі та на її
крильце, що призводить до підмивання
основи будівлі , її руйнуванню. Вказана
будівля перешкоджає їй у повній мірі
користуватися її частиною земельної
ділянки. Неодноразові спроби мирним
шляхом владнати дане непорозуміння з
сусідкою, ні до чого не призвели. Для
з'ясування обставин та обслідування
вказаного самочинного будівництва
комісією Київської районної в АДРЕСА_1
та складено акт від 06.11.2012 року, в якому
зазначено, що на момент складання акту
велись будівельні роботи по
влаштуванню добудови до житлового
будинку за відсутністю проектної
документації, тобто самочинно.
Відповідно до листа Інспекції ДАБК у
Полтавській області від 19.10.2012 року
ОСОБА_2 надано припис з вимогою негайно
зупинити виконання будівельних робіт.
Будівельні роботи на вказаному об'єкті
продовжуються, крім цього на земельній
ділянці по АДРЕСА_1, що знаходиться
спільному користуванні, встановлено
огорожу без її згоди. Просила,
зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в
користуванні належної їй частиною
будинку та земельної ділянкою по
АДРЕСА_1 шляхом знесення самочинно
збудованої житлової прибудови,
стягнути на її користь з відповідача
судові витрати в розмірі 214 грн. 60 коп.
та 2 000 грн. витрати на правову допомогу.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримав повністю, просив їх
задовольнити з підстав, що викладені в
позовній заяві, пояснив, що позивач та
відповідач вирішили питання щодо
користування спірною земельною
ділянкою та претензій з приводу
користування земельною ділянкою не
мають.

Представник відповідача ОСОБА_2
та третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_6 позовні
вимоги не визнавала . Пояснила, що
дійсно ОСОБА_2 здійснює самочинне
будівництво , а саме проводить добудову
до своєї частини будинку. Жодного
дозволу, проектної документації чи
інших дозвільних документів ОСОБА_2 не
має, а також дозволу у ОСОБА_1 на
проведення будівництва вона не брала.
Пояснила, що ОСОБА_2 повідомила їй, що
збирається зносити розпочате нею
будівництво чи проводити
реконструкцію цього будівництва
відповідно до висновку експерта. Вона
може здійснити таку реконструкцію
тільки при умові, якщо ОСОБА_1 надасть
їй згоду на узаконення самочинного
будівництва, а якщо такої згоди ОСОБА_1
не дасть вона продасть свою частину
багатодітній циганській родині, яка
створить для ОСОБА_1 нестерпні умови
для проживання.

Представник третьої особи ВК
Київської районної в м.Полтаві ради
Пеляк В.В. при вирішенні справи
покладався на розсуд суду.

Третя особа Інспекції ДАБК у
Полтавській області свого
представника у судове засідання не
направили, будучи належним чином
повідомленими про час та місце
слухання справи.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є власником ?
частини будинку за адресою АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування від 23.11.1988
року.

Вказаний будинок розташований на
земельній ділянці площею 1260 кв.м., яка
виділена рішенням виконавчого
комітету Полтавської міської ради № 376
у 1953 році.

Власниками іншої частини будинку є
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частках, які
володіють своїми частками на підставі
договору купівлі-продажу від 02.03.2009
року та свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 10.03.2006 року.

Наприкінці 2012 року, відповідач без
згоди ОСОБА_1 розпочала будівництво
прибудови до спільного будинку.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи
розпочате будівництво літ. «А2-1», що
розташоване по АДРЕСА_1 не відповідає
вимогам ДБН В.3.2-2-2009 « Житлові будинки.
Реконструкція та капітальний ремонт»,
ДБН А.2.2.-3-2012 « Склад та зміст проектної
документації на будівництво» та Наказу
№ 103 Міністерства регіонального
розвитку будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 05.07.2011 року « Про
затвердження порядку видачі
будівельного паспорта забудови
земельних ділянки» із змінами. На час
проведення експертизи розпочате
будівництво літ. «А2-1» є самочинним
будівництвом.

Розпочате будівництво впливає на
затоплення двору, який перебуває у
користуванні співвласника ОСОБА_1,
підтопленню підвального приміщення у
житловому будинку, підмиванню
фундаменту частини житлового будинку,
що знаходиться в користуванні ОСОБА_1
та подальшому руйнуванню даної частини
житлового будинку.

Вказаною експертизою передбачені
роботи, які могли би усунути вказаний
негативний вплив на частину
домоволодіння, що належить позивачеві
ОСОБА_1, а саме зазначено в експертизі ,
що для усунення недоліків у
будівництві необхідно здійснити
реконструкцію покрівлі розпочатого
будівництва літ. «А2-1» облаштувати
необхідними інженерно-технічними
заходами, які перешкоджають стоку
атмосферних опадів з покрівель та
карнизів на територію суміжних
земельних ділянок. Крім того необхідно
попередити можливість відокремлення
частин житлового будинку літ. «А-1» та
літ. «А2-1», так як при цьому будуть
порушені вимоги протипожежних вимог та
перегородка між кухнею 2-5 площею 4.1 кв.м
та колишніми сіньми Ш площею 4.8 кв.м в
межах якого знаходить частина
розпочатого будівництва може стати
зовнішньою стіною.

Однак відповідач ОСОБА_2 категорично
відмовилась від проведення вказаної
реконструкції, про що повідомила суд
через свого представника.

Отже відповідач та її
представник не спростовують факту
здійснення самовільно побудованої
будівлі літ. «А2-1» , вказаної у позові.

Згідно з ч. 5 ст. 23 Закону «Про
планування і забудову територій»,
планування окремої земельної ділянки,
будівництво на ній будівель і споруд
власниками або користувачами
здійснюється з урахуванням інтересів
інших власників або користувачів
земельних ділянок, будівель і споруд.

Відповідно до ст. 29 Закону «Про
планування і забудову територій»,
дозвіл на виконання будівельних робіт
надається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю,
які ведуть реєстр наданих дозволів.

Дозвіл на виконання будівельних
робіт надається на підставі проектної
документації, документа, що засвідчує
право власності чи користування (в тому
числі на умовах оренди) земельною
ділянкою, угоди про право забудови
земельної ділянки, рішення виконавчого
органу відповідної ради або місцевої
державної адміністрації про дозвіл на
будівництво об'єкта містобудування,
комплексного висновку державної
інвестиційної експертизи, документа
про призначення відповідальних
виконавців робіт.

Відповідно до ч. З ст. 375 ЦК
України, право власника на забудову
здійснюється ним за умови додержання
архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних та інших норм і
правил, а також за умови використання
земельної ділянки за її цільовим
призначенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону «Про
пожежну безпеку» забороняється
будівництво, реконструкція, технічне
переоснащення приміщень, випуск
пожежонебезпечної продукції без
попередньої експертизи (перевірки)
проектної та іншої документації на
відповідність нормативним актам з
пожежної безпеки.

Суд приходить до висновку, що під
час самовільного будівництва
зазначені вище вимоги земельного,
пожежного, містобудівного
законодавства, а також спеціальні
будівельні норми не були дотримані,
зокрема, не було отримано згоду
користувача та власників приміщень у
будівлі, до якої примикають самовільно
побудовані будівлі.

Статтею 376 ЦК України
встановлено, що житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

У цьому випадку будь-які дозволи
на будівництво як стаціонарного
об'єкта або узгодження на зведення
споруди не видавались.

Відповідно до ст. 16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Пунктом 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України
зазначено, що способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути, у тому числі, припинення дії, яка
порушує право.

Стаття 386 ЦК України встановлює,
що власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону здійснення дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
здійснення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України
закріплено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Оскільки
зведена відповідачем ОСОБА_2 самочинна
прибудова літ. «А2-1» примикає до
частини будинку, що належить
позивачеві ОСОБА_1 суд застосовує
положення Закону України «Про основи
містобудування» приписами статті 5
якого встановлено, що при здійсненні
містобудування повинні бути
забезпечені та враховані законні
інтереси і вимоги власників або
користувачів земельних ділянок і
будов, які оточують місце будівництва.

Суд вважає доведеним факт
самовільного будівництва ОСОБА_2 ,
оскільки факт здійснення самовільного
будівництва ОСОБА_2 підтверджується
висновком експертизи, актом органів
місцевого самоврядування від 06.11.2012
року, приписами Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області а також не
заперечується самою ОСОБА_2 та її
представником.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, установлених ст. 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Доказування не може
грунтуватися на припущеннях.

Обставини, визнані сторонами,
згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України не
підлягають доказуванню.

Відповідач через свого
представника не заперечує факту
самовільного будівництва, не надала
суду доказів, які б спростовували факт
самовільного будівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Підставами для захисту
цивільного права є його порушення,
невизнання або оспорювання.

Статтею ст.391 ЦК України передбачено ,
що власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Оскільки судом встановлено, що
зведення самочинної прибудови літ.
«А2-1» відповідачем ОСОБА_2 порушує
права позивача. але відповідач не
бажає усунути вказані порушення ,
шляхом проведення реконструкції
зведеної неї прибудови, які зазначені в
у висновку експерта,

Суд враховує ту обставину, що знесення
житлового будинку є крайньою мірою у
вказаному спорі , але враховуючи те, що
відповідач не бажає усунути допущені
нею порушення при самочинному
будівництві спірної прибудови, шляхом
проведення її реконструкції, які
зазначені у висновку експерта,
проведення нею реконструкції
допускає тільки під умовою, надання
позивачем дозволу на реєстрацію
здійсненого нею самочинного
будівництва, вказана умова є
неприйнятною для суду, а отже наявні
усі підстави для знесення спірної
самочинної прибудови .

Підлягають задоволенню вимоги
позивача про стягнення з відповідача
судових витрат та витрат за надання
правової допомоги.

Керуючись ст. 321, 375, 376, 386, 391 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у
користуванні ? частини будинку за
адресою АДРЕСА_1, яка належить їй на
праві договору дарування від 23
листопада 1988 року.

Зобов'язати ОСОБА_2 знести
самочинно розпочате будівництво
прибудови літ. «А2-1» за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати 214 грн. 60 коп. по
сплаті судового збору, 2000 грн. за оплату
правової допомоги, а всього 2 214 грн. 60
коп. ( дві тисячі двісті чотирнадцять
гривень 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Головуючий суддя
Л.М. Васильєва