№ 308/3119/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20.11.2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді -Бенца К.К.,

при секретарі Вайда Я.П.

за участю

представника позивача Соскида П.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачеве звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить суд усунути їм перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням для військовослужбовців МО України , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ) та зобов`язати ОСОБА_1 звільнити нежитлове приміщення в будівлі №3 , військового містечка № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на балансі в Квартирно-експлуатаційному відділі м. Мукачеве знаходиться будівля №3 військового містечка № НОМЕР_1 , розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Дана будівля не має статусу житлового будинку та облікована у всіх показниках в квартирно-експлуатаційному відділі м. Мукачеве, як казарма та являється його основним засобом. Позивач зазначає, що в кімнаті АДРЕСА_4 , будівлі № 3, військового містечка № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 , на території військової частини НОМЕР_2 в приміщенні казарменно-житлового фонду КЕВ м. Мукачеве проживає ОСОБА_1 , який заселився в дане приміщення до 2006 року, до моменту передачі будівлі на баланс КЕВ. На даний час відповідач втратив відносини із Збройними Силами України та Міністерством оборони, 25.01.2007 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас у зв`язку з скороченням штатів .

Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_1 безпідставно проживає у нежитловому приміщенні, яке знаходиться на балансі позивача, і по облікових даних квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево рахується, як казарма військової частини НОМЕР_2 та використовується Міністерством оборони України. Згідно акту підтвердження фактичного проживання осіб за якиіи закріплено кімнати в приміщенні , яке використовується для тимчасового проживання військовослужбовців та членів їх сімей встановлено, що ОСОБА_1 більше ніж півроку не проживає у кімнаті АДРЕСА_4 та зі слів мешканців сусідніх кімнат здає по найму кімнату іншим військовослужбовцям. Позивач вказує на те, що відповідач, займаючи неправомірно кімнату в будівлі, створює перешкоди в користуванні майном, оскільки Міністерство оборони України не може експлуатувати будівлю у якій планується реконструкція під житловий будинок.

На даний час відсутні будь-які правові підстави для подальшого проживання відповідача в займаному приміщенні. Однак, незважаючи на попередження квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачеве, відповідач до теперішнього часу не виконав вимоги позивача та не звільнив в добровільному порядку зайняте ним приміщення у будівлі № 3, військового містечка АДРЕСА_5 .

Таким чином, відповідач своїми діями навмисно перешкоджає державі в особі МОУ та КЕВ м. Мукачеве у здійсненні права користування приміщенням, чим порушують їх права та законні інтереси - проте як встановлено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На підставі викладеного, з посиланням на норми ЗУ «Про правовий режим майна в Збройних Силах України», положення ЦК України, просить суд позовні вимоги задовольнити.

Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи, а також заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов до наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі .

Відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України Про Збройні Сили України - Збройні Сили України це військове формування, на яке покладається оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості. Безпосереднє керівництво Збройними Силами України здійснюється Міністерством оборони України, яке відповідно до ст.3 Закону України "Про Збройні Сили України" є центральним органом виконавчої влади і військового управління.

Відповідно до ст.ст.1, 2 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних СилахУкраїни" військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, тощо.Міністерство оборони України, як центральний орган управління Збройних Сил України, здійснює управління військовим майном.

Згідно ст. ст. 3, 4 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" майно, з моменту надходження до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною, набуває статусу військового майна та обліковується у органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України.

Будівля № 3, військового містечка № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 , є військовим майном, яке обліковувалось у військовій частині НОМЕР_2 , а у 2006 році згідно вимог чинного законодавства передано на баланс КЕВ м.Мукачеве.

Так, на балансі в Квартирно-експлуатаційному відділі м. Мукачеве знаходиться будівля №3 військового містечка № НОМЕР_1 , розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Як встановлено судом, дана будівля не має статусу житлового будинку та облікована у всіх показниках в квартирно-експлуатаційному відділі м. Мукачеве, як казарма( а.с. 9)

КЕВ м. Мукачеве веде облік казармено-житлового фонду в порядку, визначеному Статутом гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України та Положенням про КЕВ м. Мукачеве, а також здійснює контроль за використанням жилого фонду Міністерства оборони України в порядку ст.ст.29, 30 Житлового кодексу України.

Судом встановлено, що згідно з даними виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ №839277 від 08.05.2013, позивач є юридичною особою, здійснює свою діяльність у сфері оборони та є платником податку в Мукачівській ОДПІ Державної податкової адміністрації України (а.с.7).

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 під час проходження військової служби у військовій частині за відсутності житлової площі забезпечувався для тимчасового проживання площею у кімнаті АДРЕСА_4 , будівлі № 3, військового містечка № НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 .

Жодних документів , на підставі яких відбулось вселення відповідача ОСОБА_1 у кімнату АДРЕСА_4 , будівлі № 3, військового містечка АДРЕСА_5 суду не надано.

Згодом , відповідача ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 25.01.2007 року за №19, звільнено з військової служби у запас у зв`язку зі скороченням штатів із залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житла за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України. /а.с. 13/

Згідно акту підтвердження фактичного проживання осіб, за якими закріплена кімната в приміщенні, яке використовується для тимчасового проживання військовослужбовців та членів їх сімей від 22 січня 2014 року затвердженого начальником КЕВ м. Мукачеве, кімната №41 закріплена за ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_1 зі слів жителів сусідніх кімнат більше півроку не проживає у даній кімнаті , а здає по найму іншим військовослужбовцям. /а.с.10/

Згідно інформаційної довідки КЕВ м. Мукачево від 22.01.2014 року за №546, ОСОБА_1 , 1976 р. н. не проживає у приміщенні будівлі, приміщення якої використовуються для тимчасового проживання військовослужбовців та членів їх сімей, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), був заселений до 2006 року, до моменту передачі будівлі на баланс КЕВ м. Мукачеве від військової частини НОМЕР_2 . Зв`язок з МО України втратив, звільнений за скороченням штатів, на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов не перебуває, в кімнаті не проживає, але продовжує утримувати кімнату (зі слів сусідів здає кімнату по найму іншим військовослужбовцям). Оплата за житлово-комунальні послуги періодично надходить. Станом на 22.01.2014 року заборгованість за житлово-комунальні послуги тільки поточна, яка становить 889 грн. 85 коп./а.с.18/

Як встановлено судом, жодного договору користування приміщенням кімнати АДРЕСА_6 ), між КЕВ м. Мукачево та ОСОБА_1 не укладено.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP та іншими нормативно-правовими актами.

Питання щодо організації надання житлової площі у гуртожитках Збройних Сил України врегульовані відповідними інструкціями, затвердженими наказами Міністра Оборони.

Відповідно до ч. 5 п. 6.1. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337 (зі змінами) (надалі - Інструкція № 737), за відсутності службового жилого приміщення за рішенням командира військової частини особам офіцерського складу надаютьсяприміщення в спеціально пристосованих казармах, будівлях і спорудах (далі - казарма) у розташуванні військової частини.

Відповідно до ч. 3 п. 6.1. Інструкції № 737, казарми - це будівлі, розташовані на територіях військових містечок, які переобладнані для тимчасового проживання військовослужбовців та не зареєстровані в органах місцевого самоврядування як об`єкти житлового фонду.

Вищеназвана будівля №3 військового містечка № НОМЕР_1 , розташована за адресою: АДРЕСА_3 не має статусу житлового будинку та облікована, як казарма, що підтверджується індивідуальною карткою обліку будівлі (а.с.9) та переобладнана для тимчасового проживання військовослужбовців.

Відповідно до п. 6.3. Інструкції № 737, місце для проживання в казармах надається військовослужбовцям на час проходження служби в цьому населеному пункті рішенням КЕВ (КЕЧ) району за клопотанням командира військової частини. Список розподілу місць для проживання в казармі затверджується начальником гарнізону.

Для прийняття рішення про надання місця для проживання в казармі командиром (начальником) військової частини подається клопотання начальнику КЕВ (КЕЧ) району на підставі рапорту про надання місця для проживання в спеціально пристосованій казармі

Відповідно до п. 6.4. Інструкції № 737, на підставі рішення про надання місця для проживання в казармі квартирно-експлуатаційний орган видає спеціальний дозвіл на проживання в спеціально пристосованій казармі, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. Спеціальний дозвіл дійсний на час навчання або проходження військової служби військовослужбовцему ЗС України в цьому населеному пункті.

Аналогічне положення було закріплене у п.2.6. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членамїх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 року №577, яка втратила чинність , проте діяла на момент виникнення спірних правовідносин, згідно якого службові житлові приміщення надаються військовослужбовцям за місцем проходження ними військової служби за рішенням командира військової частини за погодженням з квартирно-експлуатаційним органом.На підставі рішення про надання службового житлового приміщення квартирно-експлуатаційний орган подає затверджений начальником гарнізону список розподілу службового житла з необхідними документами до виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради для оформлення спеціального ордера, який є єдиною підставою для вселення в надане службове житлове приміщення.

Таким чином єдиною підставою для вселення в надане службове житлове приміщення спеціальний ордер.

Рішення Квартирно-експлуатаційною частиною про надання місця для проживання в казармі ОСОБА_1 не приймалось та спеціальний ордер ( дозвіл) на проживання в спеціально пристосованій казармі йому не видавався.

Відповідно до п. 6.5. Інструкції № 737 приміщення в казармі не підлягають обміну, розділу, бронюванню і здаванню в оренду, найому (піднайому).

Виходячи з норм ст.ст. 109, 128, 129 ЖК України, надання особі житлової площі без спеціального ордеру, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу, і вселення за відсутності правочинного рішення щодо її надання є порушенням встановленого законом порядку і повинно визнаватися незаконним, а така особа підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Таким чином, ОСОБА_2 приходить до висновку , що у відповідача ОСОБА_1 немає законної підстави для проживання в вищеназваному житловому приміщенні.

Положення Інструкції № 737 передбачають підстави виселення військовослужбовців із казарми.

Згідно ч. 2 п. 6.11 Інструкції № 737 - у разі якщо особа, звільнена з військової служби, не перебуває на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у ЗС України, вона підлягає виселенню з казарми з усіма членами сім`ї, які з нею проживають, крім випадків, передбачених чинним законодавством, незалежно від вислуги років у календарному обчисленні.

Згідно ч. 3 п. 6.11 Інструкції № 737 підлягають виселенню з казарми без надання іншого жилого приміщення особи, які самоправно зайняли жилу площу , а також особи, які підпадають під підстави, передбачені статтею 116 Житлового кодексу Української РСР.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що відповідач звільнений з військової служби у запас, спеціальний ордер (дозвіл) на проживання в спеціально пристосованій казармі йому не видавався, суд вважає, що у відповідача відсутні правові підстави для подальшого проживання на спірній жилій площі.

З урахуванням всіх обставин справи, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, cуд приходить до переконання , що наявні підстави для визнання відповідача ОСОБА_1 таким, що займає житлове приміщення без належних правових підстав, а відтак позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ЗУ "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" , ст.ст. 116 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 391 ЦК України, ст.ст. 208,209,212-218,224-226 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди Квартирно-експлуатаційному відділу м. Мукачево в користуванні нежитловим приміщенням для військовослужбовців МО України в будівлі №3 військового містечка № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом виселення з нежитлового приміщення в будівлі №3 військового містечка № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево Міністерства оборони України сплаченого ними суми судового збору в розмірі 229,41 грн.(двісті двадцять дев`ять гривень, 41 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду К.К. Бенца