Справа № 288/134/14-ц
Провадження № 2/288/120/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
смт.
Попільня

Попільнянський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого судді - Сікан В. М.,

при секретарі - Дашинській Н.Є.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Попільня Житомирської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа -
Публічне акціонерне товариство
«Приват Банк» про визнання грошових
коштів спільною сумісною власністю
подружжя та їх поділ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
позовною заявою, в якій вказує, що з
відповідачем по справі вона перебуває
в шлюбі, зареєстрованому 06.08.1994 року
Попільнянським районним відділом ЗАГС
Житомирської області, актовий запис №
22.

До 27.12.2013 року сторони проживали
разом в будинку за адресою АДРЕСА_1.
Враховуючи похилий вік позивачки та
незадовільний загальний стан здоров'я,
з початку грудня 2013 року вимушена була
черговий раз перебувати на
стаціонарному лікуванні в
Попільнянській районній лікарні. За
весь час перебування на лікуванні
відповідач жодного разу не прийшов до
позивачки в лікарню та жодної
матеріальної допомоги не надав. Всі
витрати по лікуванню здійснювала рідна
сестра позивачки.

Позивачка зазначає, що вже досить
тривалий час стосунки між сторонами
погіршились та фактичних шлюбних
відносин не підтримують, хоча
проживали разом в одному будинку до
27.12.2013 року. Після повернення з лікарні,
відповідач не пустив позивачку до
їхнього помешкання і вона була
вимушена оселитись у своєї рідної
сестри, так як іншого житла не має і
потребує постійного догляду.

Під час перебування у шлюбі
відповідачем було укладено депозитні
договори з ПАТ «Приват банк» на яких
сторони за тривалий час накопичили
близько 40000 гривень, які є їхньою
спільною власністю.

Відповідач не визнає зазначену
обставину та переховує від позивачки
договори банківських вкладів, які є
доказом наявності відкритого
банківського рахунку на його ім'я та
добровільно не погоджується передати
їй одну другу частку вкладу, які
необхідні позивачці на лікування, так
як призначеної пенсії не вистачає.
Будь-яких домовленостей, які б існували
між сторонами щодо визначення часток у
спільній сумісній власності в іншому
розмірі, ніж встановлено законом не
було, шлюбний договір або договір про
встановлення часток не укладався.

Таким чином грошові кошти, що
знаходяться на банківському рахунку на
ім'я відповідача є об'єктом спільної
сумісної власності їхнього подружжя
та відповідні частки є рівними, а саме
по одній другій.

Позивачка просить визнати за нею
право власності на одну другу частину
депозитних вкладів здійснених ОСОБА_3
в ПАТ «Приват Банк» і стягнути на її
користь одну другу частину всіх
наявних грошових коштів, які
зберігаються на депозитних вкладах на
момент ухвалення рішення, здійснених
ОСОБА_3 в ПАТ «Приват Банк», та
стягнути понесені нею судові витрати з
ОСОБА_3

Позивачка та її представник в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні,
позовні вимоги не визнавав і
заперечував щодо їх задоволення.

Представник третьої особи - ПАТ
«Приват Банк» в судове засідання не
з'явився, був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, про що свідчать поштові
повідомлення про вручення поштового
відправлення від 28.02.2014 року та 26.03.2014
року, його неявка не перешкоджає
розгляду справи по суті на підставі
наявних в справі доказів.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню, з наступних підстав:

Згідно свідоцтва про укладення
шлюбу серії НОМЕР_2, виданого
Попільнянським районним відділом ЗАГС
Житомирської області, актовий запис №
22, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 06.08.1994 року було
укладено шлюб, прізвище дружини після
реєстрації шлюбу - „ОСОБА_1".

Як вбачається з виписки із протоколу
№ 2 від 04.01.2012 року виданої
Попільнянською центральною районною
лікарнею, ОСОБА_1 за станом здоров'я
потребує постійного стороннього
догляду.

Відповідно до довідки № 264 від 09.03.2011
року виданої ОСОБА_1, про те, що вона
дійсно перебуває на обліку в Єдиному
Державному реєстрі пільговиків в
Попільнянському управлінні праці та
соціального захисту населення, має
право на пільги як дитина війни.

Згідно до ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 61 СК України,
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту. Об'єктом права
спільної сумісної власності є
заробітна плата, пенсія, стипендія,
інші доходи, одержані одним із
подружжя.

Статтею 63 СК України передбачено, що
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Судом також встановлено, що
відповідачем за час перебування в
шлюбі у ПАТ «ПРИВАТБАНК» були відкрито
ряд рахунків, а саме: депозитний
рахунок НОМЕР_3; депозитний рахунок
НОМЕР_4; депозитний рахунок НОМЕР_5;
депозитний рахунок НОМЕР_6, а також
картковий рахунок НОМЕР_7 .

Судом також встановлено, що кошти які
поступають на картковий рахунок
відповідача є зарахування його пенсії
на нього і тому позивачка просила в цій
частині позов залишити без розгляду.

Згідно з ч.1 ст.69 СК України,
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Статтею 70 СК України передбачено, що
у разі поділу майна, що є об'єктом права
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

За описаних обставин суд прийшов до
висновку, що вимоги позивачки є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-60, 79, 88, 208,
209, 212-215, 218, ЦПК України; ст.ст. 316-319, 368 ЦК
України, ст.. 60, 61,63,69,70 СК України; суд, -

РІШИВ:

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
одну другу частину депозитних вкладів
здійснених ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) в ПАТ
«Приват Банк» (), зокрема,
по банківським рахункам, відповідно до
депозитного договору № SAMDN 1628,
укладеного між ПАТ «Приват Банк» та
ОСОБА_3, а саме:

депозитний рахунок НОМЕР_3;

депозитний рахунок НОМЕР_4;

депозитний рахунок НОМЕР_5;

депозитний рахунок НОМЕР_6.

Стягнути на користь ОСОБА_1 одну
другу частину всіх наявних грошових
коштів, які зберігаються на депозитних
вкладах на момент ухвалення рішення,
здійснених ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) в ПАТ
«Приват Банк» (), а саме з
рахунків:

депозитний рахунок НОМЕР_3;

депозитний рахунок НОМЕР_4;

депозитний рахунок НОМЕР_5;

депозитний рахунок НОМЕР_6.

В частині вимог щодо стягнення
коштів з карткового рахунку НОМЕР_7
залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
243 гривні 60 копійок сплоченого нею
судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Житомирської області через
Попільнянський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Попільнянського

районного суду
Сікан В. М.