РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/741/14-ц

провадження у справі № 2/0285/456/14

11 березня 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний
суд Житомирської області у складі
судді Романюк Ю.Г., за участі секретаря
судового засідання Медяної І.В. та осіб,
які беруть участь у справі:

позивач: не прибула,

відповідач: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2013 року позивач звернулась до
суду з позовною заявою до відповідача
про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину, у якій просить
стягувати на її користь аліменти на
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, в твердій
грошовій сумі в розмірі 400 грн.,
починаючи з дня подачі позовної заяви і
до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що вона з відповідачем
перебували у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням суду їх
шлюб розірвано, неповнолітнього сина
залишено на її вихованні. Син проживає
і знаходиться на її утриманні. Коштів
на належне утримання дитини не
вистачає, оскільки з моменту
розірвання шлюбу відповідач
матеріальної допомоги на утримання
неповнолітнього сина не надає.
Відповідач здоровий, працездатний,
офіційно ніде не працює, має
нерегулярні доходи, розмір яких є
достатнім для надання належної
матеріальної допомоги на утримання
своєї неповнолітньої дитини.

Позивач у судове засідання не прибула.
Подав письмову заяву, в якій,
зазначивши, що заявлені вимоги
підтримує в повному обсязі, просила їх
задовольнити та розглядати справу у її
відсутність.

Відповідач в судове засідання не
прибув, подав письмову заяву, в якій
просить справу слухати без його участі,
зазначаючи, що позовні вимоги в розмірі
400 грн. визнає в повному обсязі та не
заперечує проти їх задоволення.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу без участі
сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні
матеріали справи та надані докази,
з'ясувавши всі обставини справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення повністю з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 20
вересня 2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1
сторони у справі - є батьками
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Неповнолітня дитина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на утриманні
позивача та проживає разом з нею (а.с.2,
4).

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судом, відповідач є
працездатною особою молодого віку, на
час розгляду справи офіційно не працює,
інших неповнолітніх дітей, окрім сина
ОСОБА_3, та непрацездатних осіб на
утриманні не має.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх
дітей є одним з головних
конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51
Конституції України) і традиційно
закріплюється в сімейному
законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про
права дитини від 20 листопада 1989 pоку,
батько або (і) інші особи, що виховують
дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здатностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Це положення відбите і в українському
законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного
кодексу України (далі - СК України)
вказує на обов'язок кожного з батьків
утримувати дитину. Таке утримання є
безумовним, оскільки Закон не
передбачає будь-яких спеціальних умов
для виникнення обов'язку батьків з
утримання своїх дітей, та не передбачає
звільнення батьків від утримання
незалежно від того, чи є батьки
працездатними, та чи є в них кошти,
достатні для утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Способи
виконання обов'язку утримувати дитину
визначені статтею 181 СК України, за
змістом якої, кошти на утримання дитини
(аліменти) за рішенням суду
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно з ст. 184 СК України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.

В пункті 17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006
року, роз'яснено, що вирішуючи питання
щодо розміру аліментів, суд повинен
урахувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень. Суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених фізичними або юридичними
особами вимог і на підставі наданих
ними доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

З'ясувавши всі обставини справи в їх
сукупності, будь-яких поважних причин,
що унеможливлюють надання
відповідачем матеріальної допомоги
своїй дитині, у розмірі, що зазначений
позивачем у позовній заяві, на момент
розгляду справи судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, а також
обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК
України, суд приходить до висновку, що
відповідач спроможний та погоджується
сплачувати аліменти в розмірі 400 грн.
щомісячно, а тому задовольняє позовні
вимоги повністю.

Як відповідач, так і позивач, в рівних
частках повинні утримувати свого сина
до досягнення ним повноліття, що разом
із присудженим розміром аліментів
забезпечить належне утримання дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий
збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні
60 копійок підлягає стягненню з
відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 174, 208, 209,
212- 215, 218, 367 Цивільного процесуального
кодексу України, статтями 141, 180-184, 191
Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Новоград-Волинський
Житомирської області
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти
на утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій
сумі в розмірі 400 (чотириста) гривень
щомісячно, починаючи від дня
пред'явлення позову - 18 лютого 2014 року і
до досягнення сином повноліття -
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід
держави судовий збір в сумі 243 (двісті
сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Житомирської області через
Новоград-Волинський міськрайонний суд
протягом 10 (десяти) днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 (десяти)
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ю.Г. Романюк