Справа № 654/4851/13-ц
Провадження №2/654/68/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року Голопристанський
районний суд Херсонської області в
складі:

головуючого судді Третьякова І.В.,

при секретарі Бакай В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Гола Пристань
Херсонської області в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

30.10.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором оренди
житлового будинку та моральної шкоди,
який обгрунтовано тим, що між ним та
відповідачем 11.03.2013 р. укладено договір
оренди, відповідно до якого він
передав, а відповідач прийняв у
тимчасове платне користування
житловий будинок, розташований за
адресою АДРЕСА_1. Договір укладено на 6
місяців, тобто з 11.03.2013 по 11.09.2013 р.
відповідач повинен був щомісяця
оплачувати орендну плату в розмірі 700
грн., а також 15 грн. за вивіз сміття.
Відповідачі, проживши декілька тижнів
не вплатили орендну плату та виїхали з
орендованого будинку без пояснень. Не
зважаючи, що відповідач фактично
припинив користування житловим
будинком, договір оренди продовжував
діяти, оскільки не був розірваний за
згодою сторін чи в судовому порядку.
Вважає, що загальний розмір
заборгованості відповідача за оренду
житлового будинку становить 4200 грн. В
ході судового розгляду справи позивач
збільшив позовні вимоги, та просив
стягнути з відповідача також моральну
шкоду в сумі 10000 грн., оскільки
протиправна діяльність відповідача
завдала йому моральних страждань.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримав, просив його
задовольнити, додатково пояснив, що в
березні 2013 року він перебував в лікарні
і його батько ОСОБА_3 запропонував
здати в оренду будинок АДРЕСА_1, який
належить йому на праві власності. При
цьому він особисто не приймав участі в
складанні та підписані відповідного
договору, все робив його батько. З
відповідачем він особисто не
зустрічався.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав,
заперечував проти його задоволення,
додатково пояснив, що він дійсно
орендував будинок по АДРЕСА_1 у ОСОБА_3,
з яким було підписано договір. Кому
належить будинок він не знав. ОСОБА_3
надав йому ключі від будинку та сказав,
що якщо він по прибирає територію
будинку, то він знімає 200 грн. плати.
Проживши 6 днів в будинку він з родиною
був змушений покинути його, оскільки
ОСОБА_3, та його син ОСОБА_1 кожен день
тероризували його, вимагаючи гроші за
оренду будинку. Оскільки договір він
підписував з ОСОБА_3, то вважає, що
ОСОБА_1 не має права вимагати від нього
гроші. А моральна шкода позивачем не
доведена, тому просив в позові
відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін покази
свідків вважає позов таким, що не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Судом встановлено, і не
спростовувалося сторонами що позивач
ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно.

Зі змісту договору, укладеному 11.03.2013
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається,
що ОСОБА_1 передав в найм ОСОБА_2 будинок
АДРЕСА_1 строком на півроку з
щомісячною платою за житло 700 грн., за
вивіз сміття 15 грн. та оплату газу та
електроенергії за лічильником.

Договір укладено в письмовій формі та
підписаний сторонами у справі.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_3 показав, що є батьком позивача. В
березні 2013 року його син ОСОБА_1,
перебував в лікарні і він вирішив здати
будинок сина в найм. Власником будинку
є його син ОСОБА_1, який не
уповноважував його на укладення
договору найму. 11.03.2013 року він
зустрівся з ОСОБА_2, який бажав
винайняти будинок та сам власноручно
склав договір, який підписали ОСОБА_2 та
він, ОСОБА_3, хоча діяв він від імені
ОСОБА_1 ОСОБА_2 з родиною прожили деякий
час в будинку та покинули його не
сплативши плати за найм будинку.

Свідок ОСОБА_5 показав, що проживає по
сусідству з позивачем та йому відомо,
що будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_1 здає в найм
ОСОБА_2 з родиною, який прожив в будинку
не довго.

Свідок ОСОБА_6 показала, що є цивільною
дружиною відповідача. В березні вони
шукали житло для найму і за об'явою
звернулися до ОСОБА_3, який
запропонував їм зняти у нього будинок
АДРЕСА_1 пристань. Відповідач підписав
договір. Який був наданий ОСОБА_3 та
підписаний ним. В будинку вони прожили
шість днів та змушені були переїхати,
оскільки ОСОБА_3 кожен день вимагав
гроші за проживання, коли вони
запропонували розірвати договір та
повернути ключі, він відмовився їх
забирати.

Відповідно до ст.759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або забов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Відповідно ст.761 ЦК України право
передання майна у найм має власник речі
або особа, якій належать майнові права.
Наймодавцем може бути також особа,
уповноважена на укладення договору
найму.

Відповідно до ст.810 ЦК України за
договором найму (оренди) житла одна
сторона - власник житла (наймодавець)
передає або забов'язується передати
другій стороні (наймачеві) житло для
проживання у ньому на певний строк за
плату.

Відповідно до ст.825 ЦК України якщо
наймач звільнив помешкання без
попередження, наймодавець має право
вимагати від нього плату за
користування житлом за три місяці, якщо
наймодавець доведе, що він не міг
укласти договір найму житла на таких
самих умовах з іншою особою.

Таким чином, судом встановлено, що
договір найму житла був укладений та
підписаний відповідачем та ОСОБА_3,
який не є власником будинку АДРЕСА_1,
при цьому він не був уповноважений
власником будинку на укладення
договору найму. Матеріали справи та
зміст договору не містять даних про те,
що ОСОБА_3, діяв на підставі довіреності
в інтересах свого сина ОСОБА_1, власника
будинку. Хоча в договорі вказано, що
договір укладається між відповідачем
та ОСОБА_1, підписав договір ОСОБА_3 Суд
приходить до висновку, що ОСОБА_1 не має
права вимоги за даним договором.

Крім того, в супереч вимог ст.825 ЦК
України позивачем не надано жодного
доказу того, що він не міг укласти
договір найму житла на таких самих
умовах з іншою особою.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
права.

Оскільки судом не встановлено
порушення відповідачем прав позивача,
суд вважає, що у позивача відсутнє
право на відшкодування моральної шкоди
в сумі 10000 грн.

На підставі викладеного суд вважає, що
позо не обгрунтований та не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 16,23,759, 761, 810, 825
ст.ст.10,11, 57-66, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
суд -

В И Р
І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості та
моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Херсонської області через
Голопристанський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя
І. В.
Третьякова