Єдиний унікальний номер 257/713/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/865/2014
Головуючий 1 інстанції - Павленко Л.М.
Доповідач - Супрун М.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого судді
Никифоряка Л.П.,

суддів
Супрун М.Ю., Жарової О.В.,

при секретарі
Внуковій Ю. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Київського районного суду
м.Донецька від 03 грудня 2013 року,-

В С Т А Н О В И В :

В січні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого посилалась на те,
що з 27 листопада 1999 року вони з
відповідачем перебувають в
зареєстрованому шлюбі та мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. З серпня 2012 року їх шлюбні
відносини зі ОСОБА_2 припинились,
оскільки вони втратили
взаєморозуміння та повагу один до
одного, у зв'язку з чим між ними часто
виникали сварки. Крім того, в них з
чоловіком різні погляди на питання
виховання їх дитини, відповідач раніш
часто застосовував до неї та їх
неповнолітнього сина фізичні
покарання, не оказував сім'ї
матеріальну підтримку. Оскільки
вважає, що їх шлюб не може бути
збережений і подальше спільне їх життя
з чоловіком суперечить її інтересам та
інтересам дитини, просила шлюб між нею
та ОСОБА_2 розірвати.

Рішенням Київського районного суду
м.Донецька від 03 грудня 2013 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

З вказаним рішенням не погодилася
позивачка та подала апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просила рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги послалась на те, що суд першої
інстанції зробив висновок, який не
відповідає обставинам справи, а саме
те, що відповідач змінив свою
поведінку у кращий бік, почав займатись
вихованням їх спільної дитини, а тому є
підстави для збереження їх сім'ї.

Позивачка у судове засіданні
апеляційного суду не з'явилась, згідно
заяви, просила справу розглянути за її
відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_4, діючий
за довіреністю, апеляційну скаргу
підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_5,
діючий на підставі довіреності, в суді
апеляційної інстанції заперечували
проти задоволення апеляційної скарги,
просили рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача та представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно п.п.1,3, 4 ч. 1. ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Судом першої інстанції при розгляді
справи встановлено, що з 27 листопада 1999
року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебувають у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
збереження шлюбу між сторонами не
протирічить інтересам сторін,
інтересам їх неповнолітнього сина.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване
судове рішення не відповідає.

Статтею 112 СК України передбачені
підстави для розірвання шлюбу за
позовом одного з подружжя.

Суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 111 СК. України, суд вживає
заходів щодо примирення подружжя, якщо
це не суперечить моральним засадам
суспільства.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у
пункті 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007 року № 11
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», проголошена
Конституцією України охорона сім'ї
державою полягає, зокрема, в тому, що
шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей. Із цією метою суди
повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК
вжиття судом заходів щодо примирення
подружжя застосовується у випадку
відсутності згоди одного з них на
розірвання шлюбу за ініціативою однієї
зі сторін або суду у формі відкладення
розгляду справи слуханням та надання
сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191
ЦПК). Судам слід використовувати надану
законом можливість відкласти розгляд
справи для примирення подружжя,
особливо за наявності неповнолітніх
дітей.

Апеляційним судом встановлено, що з 27
листопада 1999 року сторони перебувають
у зареєстрованому року шлюбі, мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.3,4)

Шлюбні відносини між сторонами були
припинені у серпні 2012 року, вони більше
року не ведуть спільного господарства,
позивачка наполягає на розірванні
шлюбу з відповідачем. (а.с. 13-14).

Суд вживав заходи щодо примирення
подружжя.

Так, ухвалою Київського районного суду
м.Донецька від 09 квітня 2013 року ОСОБА_1
та ОСОБА_2 надано строк для примирення
тривалістю три місяці. (а.с.33)

Повторно сторонам надано такий же
строк для примирення ухвалою суду від 25
липня 2013 року. (а.с.49).

Проте за вказаний період примирення
між сторонами не відбулось.

Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Встановивши, що між сторонами
втрачено взаєморозуміння, почуття
любові та поваги один до одного,
подальше спільне життя та збереження
шлюбу між ними суперечить інтересам
подружжя та дитини, апеляційний суд
дійшов висновку про те, що збереження
сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є неможливим,
шлюб між сторонами існує формально і
може бути розірваним.

Суд першої інстанції не з'ясував
належним чином фактичних обставин
справи щодо заявлених вимог та дійшов
висновків, які не відповідають
обставинам справи, тому оскаржуване
судове рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 316 ЦПК
України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И
В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського районного суду
м.Донецька від 03 грудня 2013 року
скасувати.

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу.

Шлюб, зареєстрований 27 листопада 1999
року Київським відділом реєстрації
актів цивільного стану м. Донецька про
актовий запис за № 858, між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5
розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити
ОСОБА_1 прізвище ОСОБА_1.

Рішення набирає законної сили з дня
проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Судді: