Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Юровської Г.В., Макарчука М.А.,
Леванчука А.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду
Донецької області від 17 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Правекс-Банк» (далі -
ПАТ КБ «Правекс-Банк») звернулося до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що 04 серпня 2006 року
між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_4 був
укладений кредитний договір № 2256-010/06Р,
відповідно до умов якого банк надав
ОСОБА_4 кредит на загальну суму 32 000
доларів США із розрахунку 12 % річних за
час фактичного користування кредитом,
а ОСОБА_4 зобов'язалася повернути
отриманий кредит, сплатити відсотки за
користування ним і виконати свої
зобов'язання за договором у повному
обсязі. Крім того, 04 серпня 2006 року у
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між ПАТ КБ
«Правекс-Банк» та ОСОБА_4 був укладений
договір іпотеки № 2256/010/06Р, за яким
ОСОБА_4 передала в іпотеку належну їй на
праві власності квартиру АДРЕСА_1.

Також 04 серпня 2006 року між ПАТ КБ
«Правекс-Банк» та ОСОБА_5 було укладено
договір поруки № 2256-001/06Р, за яким
поручитель зобов'язується нести
солідарну відповідальність перед
банком за виконання у повному обсязі
зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним
договором.

Вироком Стаханівського міського суду
Луганської області від 18 листопада 2011
року, який набрав законної сили, ОСОБА_4,
було засуджено до 7 років позбавлення
волі у зв'язку із вчиненням злочину,
передбаченого частиною 5 ст. 191 КК
України.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_5
який працював начальником відділу
кредитування юридичних осіб
відділення «Донецька обласна
дирекція» АКБ « Правекс-Банк»,
зловживаючи своїм службовим
становищем з метою зняття заборони
відчуження № 4130 від 04 серпня 2006 року, з
квартири АДРЕСА_1, яка перебувала під
іпотекою, від імені банку на ім'я
приватного нотаріуса Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_7
склав листа № 509 від 25 січня 2008 року,
який був підписаний в.о. директора
Донецької обласної дирекції АКБ
«Правекс-Банк» Михайлюком М.Ю. та
скріплений печаткою банку, про зняття
заборони відчуження з вказаної
квартири у зв'язку з виконанням
зобов'язання за договором № 2256- 010/06Р
від 04 серпня 2006 року в повному обсязі.

Всупереч умовам договору іпотеки та
вимогам закону, ОСОБА_4 11 квітня 2008 року
уклала договір купівлі-продажу
квартири, що була предметом іпотеки з
ОСОБА_6, яка відповідно до умов
зазначеного договору є власницею
квартири та проживає в ній. Взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором ОСОБА_4 належним чином не
виконуються, у зв'язку з чим станом на 09
лютого 2012 року загальна сума
заборгованості за кредитним договором
з урахуванням простроченої
заборгованості за кредитом та
відсоткам, пені за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом
та відсоткам, що підлягає поверненню,
склала 289 498 грн 05 коп.

До теперішнього часу зазначену суму
заборгованості ні

ОСОБА_4, ні ОСОБА_5 не сплачено.

У зв'язку з вищевикладеним ПАБ КБ
«Правекс-Банк» просив суд стягнути з
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за
кредитним договором шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки, разом з
цим вирішивши питання про виселення
мешканців з квартири, що є предметом
іпотеки, а саме ОСОБА_6

Рішенням Авдіївського міського суду
Донецької області від 10 червня 2013 року
у позові ПАБ КБ «Правекс-Банк»
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 17 грудня 2013 року рішення
Авдіївського міського суду Донецької
області від 10 червня

2013 року скасовано, позов ПАБ КБ
«Правекс-Банк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь ПАТ КБ «Правекс-Банк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі

289 498 грн 98 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, обґрунтовуючи
свої вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ПАТ КБ «Правекс-Банк», апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку, а також врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з того, що з моменту продажу зазначеної
квартири і придбання її ОСОБА_6,
зазначена квартира втратила статус
іпотечного майна. Доводи ОСОБА_4 про те,
що вона була визнана потерпілою у
кримінальній справі, не звільняє її від
цивільно-правової відповідальності.

За таких обставин, розглядаючи справу в
межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК
України) апеляційний суд дійшов
правильного висновку про те, що позов
підлягає задоволенню в частині
стягнення заборгованості.

ПАТ КБ «Правекс-Банк» заявляв вимоги
про стягнення з

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у солідарному порядку
289 498 грн 05 коп. та судових витрат шляхом
звернення на предмет іпотеки, позовні
вимоги про визнання договору
купівлі-продажу квартири недійсним від
11 квітня

2008 року, укладеного між ОСОБА_4 та
ОСОБА_6, не заявляв.

Крім того, апеляційний суд дійшов
вірного висновку про те, що оскільки
сторони є солідарними боржниками, то
мають відповідати солідарно перед
кредитором.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують, отже
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного
суду Донецької області від 17 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді: Г.В. Юровська А.О. Леванчук М.А.
Макарчук