Провадження по справі № 2/522/1266/14
18 березня 2013 року
Приморський районний суд м. Одеси у
головуючого судді - Абухіна Р.Д.
за участю секретарів -Гонтар І.О.,Гонтар
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, "Про
стягнення матеріальної та моральної
Позивач звернувся до суду з позовом по
якому просить суд стягнути з
відповідача на користь позивача суму
боргу у розмірі 616 761, 60 грн.; суму
моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн.;
суму сплаченого судового збору у
розмірі 3 441,00 грн.
Позивач будучи сповіщеним належним
чином, до суду не з'явився, надавши
судові письмову заяву, по якій просить
суд позов задовольнити, справу
розглянути за відсутності позивача, не
заперечує проти заочного розгляду
справи.
Відповідач, будучи сповіщеними
належним чином, про дату, час та місце
проведення судового засідання, до суду
не з'явився без поважних причин, заяв чи
клопотань до суду не надавав. Суд у
зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив
слухати справу у відсутності
відповідача та за згодою позивача, у
порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при
заочному розгляді справи на підставі
наявних у справі доказів.
Суд, ознайомившись та дослідивши
матеріали справи, надані докази, вважає
за можливе позов про стягнення боргу
задовольнити частково на підставі
встановлених фактичних обставин по
справі.
Правовідносини між сторонами по справі
є цивільно-правовими та урегульовані
положеннями ЦК України.
По справі встановлені наступні
08.07.2010 року позивач позичив відповідачу
гроші у розмірі 83 000 дол. США, що
підтверджується копією боргової
розписки, наявною в матеріалах справи
Як зазначено позивачем в позові в
розписці не зазначено строку на який
було передано грошові кошти,
відповідач по справі зобов'язався
повернути грошові кошти « в розумні
Також позивачем зазначено, що між
сторонами в усній формі було
встановлено, що строком повернення
боргу буде 08.07.2011 року.
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення , зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона(
позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позичкодавцеві таку ж суму грошових
коштів ( суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей , визначених родовими ознаками.
Згідно з п.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику ( грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були йому передані
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Позивачем в позові зазначено, що між
ним та відповідачем відбулась зустріч
під час якої останнім було повідомлено,
що позичену суму він повернути не
зможе, а також зазначено, що у квітні 2011
року ОСОБА_2 повернув позивачу суму
боргу в розмірі 5 000 дол. США, таким чином
борг складає 78 000 дол. США.
Як вбачається з матеріалів справи
06.12.2013 року він звернувся до
відповідача з проханням повернути
зазначену суму заборгованості, копія
заяви наявна в матеріалах справи (
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.
Відповідно до ст.14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Факт отримання грошових коштів
відповідачем підтверджується борговим
документом- розпискою від 08.07.2010 року,
копія якої наявна в матеріалах
справи(а.с.6).
Відповідно до ч.1 ст. 192 ЦК України,
законним платіжним засобом,
обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України-
Таким чином з відповідача на користь
позивача слід стягнути суму в розмірі 78
000 дол. США, що еквівалентно 616 761, 60 грн.
Позивач в своєму позові просить
стягнути компенсацію за завдану
моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.
Згідно п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.
Як зазначено в п.3 Постанови від 31.02.1995
р. №4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди) із змінами і доповненнями,
внесеними постановою Пленуму
Верховного Суду України від 25 травня 2001
року, під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її права.
Ст. 1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Цивільна - правова відповідальність за
завдану моральну шкоду настає при
наявності протиправної поведінки
заподіювача шкоди, встановлення
причинного зв'язку між шкодою та
протиправною поведінкою, вини
заподіювача.

Як зазначено в п. 9 Постанови від 31.021995
р. №4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди) розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, суд визначає
залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості,можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема враховується стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити з засад
розумності, виваженості та
справедливості.

У позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди не
зазначено, з яких міркувань позивач
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується, не
надав ніяких доказів причино-
наслідкового зв'язку між поведінкою
відповідача та його моральними
стражданнями.

Таким чином, позивач не надав доказів
на підтвердження факту заподіяння йому
відповідачем моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, не обгрунтував, з чого він
виходив, визначаючи розмір заподіяної
йому шкоди.

Враховуючи, що через порушення
відповідачем прав позивача останній
був вимушений звернутись до суду з
позовом, сплатив судові витрати у
розмірі 3 441,00 грн., що підтверджується
квитанцією,наявною в матеріалах
справи, який підлягає відшкодуванню
шляхом стягнення з відповідача на
користь позивача.

У рішенні суду повно відображені
обставини, які мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки, які є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Суд, виконавши всі вимоги
цивільно-процесуального законодавства
і всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Таким чином, з урахуванням тієї
обставини, що відповідачем не були
виконані зобов'язання по поверненню
коштів, суд вважає, що позов є законним
та обґрунтованим, у зв'язку з чим
підлягає частковому задоволенню, у
частині стягнення моральної шкоди суд
вважає за необхідне відмовити.

На підставі викладеного й керуючись ст.
ст.. 14, 15, 526, 530, 533, 536, 545, 612, 625, 626, 1046, 1048, 1050
ЦК України ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294
ЦПК України, , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, "Про стягнення
матеріальної та моральної шкоди",
-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу у розмірі 616 761, 60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму сплаченого судового збору в
розмірі 3 441,00 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення суду може бути
переглянуто судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Позивач має право подати апеляційну
скаргу на заочне рішення протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
якщо позивач не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, він
може подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя:
Абухін Р.Д.