Єдиний унікальний номер 219/7548/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/697/2014
Головуючий 1 інстанції Решетняк І.В.
Доповідач Мірута О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

20 січня 2014 року апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Дундар І.О.,

суддів Мірута О.А., Янчук Т.О.

при секретарі Чекіній А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 20 листопада 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа ПАТ «Укрсоцбанк» про
розподіл майна подружжя,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 20 листопада 2013 року позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа ПАТ «Укрсоцбанк»
про розподіл майна подружжя -
задоволено.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Квартиру АДРЕСА_1 залишено в спільній
сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
виділивши у власність ОСОБА_1 ? частину
даної квартири та у власність ОСОБА_2 ?
частину даної квартири.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_1 з рішенням суду
першої інстанції не погодився та подав
апеляційну скаргу, в якій зазначив, що
рішення є необґрунтованим тому, що в
ньому були не в повній мірі встановлені
обставини, які мають значення для
справи. В обґрунтуваннях апеляційної
скарги відповідач вказує, що ОСОБА_2
протягом довгого часу не працювала, не
дбала про матеріальне забезпечення
родини, зловживала спиртними напоями,
не мала бажання народжувати дітей. Він
був ініціатором придбання вказаної
квартири в кредит, своєчасно сплачував
комунальні послуги та внески по
кредитному договору. Просив рішення
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 20 листопада 2013
року скасувати та виділити у його
власність ? частки квартири АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_1 підтримав доводи
апеляційної скарги, просив її
задовольнити.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання
апеляційного суду не з»явилася,
повідомлена належним чином, подала
суду заяву про неможливість явки в
судове засідання, зазначила, що не
погоджується з доводами апеляційної
скарги, просить її відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення
відповідача ОСОБА_1, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Згідно зі ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що спірна
квартира придбана в кредит, який не
виплачений та є предметом іпотеки в
період шлюбу сторін. У відповідності до
ст. 60 СК України ця квартира належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності, частки в якій
відповідно до ст. 70 СК України є
рівними. Відповідно до ч.1,2 ст. 23 ЗУ «Про
іпотеку» особа, до якої перешло право
власності на предмет іпотеки, набуває
статус іпотекодавця. Майно, придбано
подружжям у кредит, є спільною
власністю чоловіка та дружини.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що позивачка
ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 згідно
свідоцтва про шлюб, актовий запис № 505
від 12 листопада 2002 року Відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану по місту Артемівську
реєстраційної служби Артемівського
міськрайонного управління юстиції у
Донецькій області, перебувають в
зареєстрованому шлюбі.(а.с.5)

За договором кредиту №45-14/247 від
12.05.2008р., укладеним між відповідачем та
АКБ «Укрсоцбанк», банком було надано
відповідачу кредит для придбання
нерухомості - квартири АДРЕСА_1 в сумі
6800 доларів США, з кінцевим строком
повернення в квітні 2023 року.(а.с. 47-50)

В забезпечення виконання відповідачем
зобов'язань за договором кредиту
№45-14/247 від 12.05.2008 року між ОСОБА_1 та АКБ
«Укрсоцбанк» укладено іпотечний
договір №1 від 12.06.2008 року, за яким
відповідач передав банку спірну
квартиру в іпотеку(а.с.36-37).

Таким чином, спірна квартира придбана в
кредит, який до теперішнього часу ще не
виплачений повністю, та є предметом
іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Частиною 1 ст. 70 СК України
передбачено, що у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Положення договору іпотеки про те, що
іпотекодавець не має права
розпоряджатися квартирою без згоди
іпотекодержателя до закінчення
терміну дії іпотеки, не означає, що в
судовому порядку неможливо поділити
спільне майно подружжя шляхом визнання
права власності на нього, оскільки
право володіння та користування майном
не заборонено, а поділ майна подружжя
не є розпорядженням ним.

Суд, вирішуючи спір, правильно
встановив, що згідно із ч. 3 ст. 61 СК
України, якщо одним із подружжя
укладено договір в інтересах сім'ї, то
гроші, інше майно, у тому числі гонорар,
виграш, які були одержані за цим
договором, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. Отже, за
загальним правилом майно, придбане
подружжям у кредит, є спільною сумісною
власністю чоловіка та дружини.

Таким чином, ухвалюючи рішення в
частині задоволення позовних вимог про
визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 права
власності по ? частині на квартиру
АДРЕСА_1, яка була придбана під час
юридичного шлюбу на ім'я відповідача,
яким для придбання квартири було взято
кредит та укладено кредитний та
іпотечний договори №45-14/247 від 12.05.2008
року та №1 від 12.06.2008 року, суд прийшов
до правильного висновку, що майно, а
саме квартира, придбана ОСОБА_1 у кредит
під час шлюбу з позивачкою, є спільним
майном подружжя, яке було придбане
одним з подружжя в інтересах сім'ї та
при вирішенні питання про розподіл
майна подружжя виділено кожному з них
по ? частині квартири.

Ухвалюючи рішення про задоволення
вимог ОСОБА_2 та виділяючи їй ? частину
квартири без її поділу в натурі, суд
першої інстанції правильно виходив із
того, що вона є спільною сумісною
власністю подружжя, такий поділ
відповідає принципу справедливості,
при цьому враховуються інтереси усіх
сторін спору і не порушуються майнові
права сторін.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_2
протягом довгого часу не працювала, не
дбала про матеріальне забезпечення
родини, зловживала спиртними напоями,
не мала бажання народжувати дітей, а
ОСОБА_2 був ініціатором придбання
вказаної квартири в кредит та
своєчасно сплачував комунальні
послуги, сплачував внески по
кредитному договору, а тому
відповідачка має право тільки на ?
частки квартири АДРЕСА_1 не ґрунтуються
на законі та не впливають на
правильність висновків суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів,
переглядаючи справу в межах
апеляційного оскарження та заявлених
позовних вимог, підстав для скасування
рішення суду першої інстанції не
вбачає, у зв»язку з чим апеляційна
скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 314,315 ЦПК
України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 20 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Судді: