Єдиний унікальний номер 259/8710/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1367/2014
Головуючий в 1 інстанції Васильєва
Доповідач Ларіна Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді Зінов'євої
А.Г.

суддів Ларіної
Н.О., Азевича В.Б.

при секретарі
Стефановій Я.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 25 грудня 2013 року у
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 25 грудня 2013 року
позовні вимоги задоволено частково:
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_3 на період
навчання 1/10 частину доходів щомісячно,
починаючи з 20 вересня 2013 року по 30 липня
2017 року або припинення навчання; у
решті позовних вимог відмовлено;
стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Зазначене рішення оскаржив відповідач,
в апеляційній скарзі просив рішення
суду першої інстанції скасувати,
оскільки воно не відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, зазначає, що у рішенні суду
першої інстанції суд неправомірно
посилається у якості підстави для
стягнення аліментів на той факт, що
повнолітній ОСОБА_3 є студентом ТОВ
„Комп'ютерна академія „ШАГ" та
студентом Миколаївського
міжрегіонального інституту розвитку
людини „Україна", оскільки
Миколаївський міжрегіональний
інститут розвитку людини „Україна" є
структурним підрозділом Відкритого
міжнародного університету розвитку
людини „Україна" м. Київ, студенти
отримують диплом саме Відкритого
міжнародного університету розвитку
людини „Україна", а не Миколаївського
міжрегіонального інституту розвитку
людини „Україна".

Також апелянт зазначає, що зазначений
навчальний заклад не має ліцензії та
акредитації Міністерства освіти і
науки України, має стаціонарну та
полустаціонарну форму навчання, ОСОБА_3
у червні 2013 року закінчив Донецьке вище
професійне гірниче училище та має
професію електрозварника та
електрослюсаря з ремонту устаткування,
наявність якої дає йому можливість
працевлаштовуватись, мати дохід та за
власні кошти сплачувати проходження
комп'ютерних курсів.

Крім того, апелянт зазначає, що під час
розгляду справи суд не звернув увагу на
його стан здоров'я, той факт, що на даний
час відділом державної виконавчої
служби Київського районного
управління юстиції м. Донецька вже
стягується з апелянта за виконавчими
листами аліменти на утримання його
батьків та на утриманні знаходиться
дружина ОСОБА_4, яка страждає
онкологічним захворюванням та
потребує постійного лікування, у
зв'язку з чим не працює, щомісячно на
придбання для дружини ліків
витрачається 3817,10 грн., що
підтверджується довідками з
онкологічного диспансеру та товарним
чеком.

Також апелянт вказує, що позивачем не
надано до суду доказів того, що ОСОБА_3
не працює.

Відповідач та його представники в
судовому засіданні апеляційного суду
доводи апеляційної скарги підтримали,
просили її задовольнити, рішення суду
скасувати в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Позивач в судовому засіданні
апеляційного суду проти доводів
апеляційної скарги заперечила, просила
її відхилити, рішення суду залишити
без змін.

Третя особа в судове засідання
апеляційного суду не з'явився, про дату,
час та місце слухання справи
повідомлений належним чином -
телефонограмою від 23 січня 2014 року яка
зареєстрована у журналі телефонограм,
до суду надіслав заяву з клопотанням
про розгляд справи за його відсутністю,
тому на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України
справу розглянуто за його відсутністю.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, думку сторін та
представників, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
правильно визначив правовідносини, які
склалися між сторонами і надав їм
відповідну оцінку.

Відповідно до ст. 181 СК України способи
виконання батьками свого обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів, суд
відповідно до ч. 1 ст. 182 того ж Кодексу
повинен враховувати: стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних батьків; інші
обставини, що мають істотне значення.

При цьому ч. 2 ст. 182 СК України прямо
передбачено, що мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
р. N 3 «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
відсутність домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину є
підставою для звернення до суду з
відповідним позовом того із них, з ким
вона проживає.

Обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дітей, які продовжують
навчання, передбачений ст. 199 Сімейного
кодексу України.

Відповідно до цієї правової норми, в
разі, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом
про стягнення аліментів має той з
батьків, з ким проживає дочка, син, а
також самі дочка, син, які продовжують
навчання.

Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

При цьому, вирішуючи питання про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини та їх розмір, суд
повинен враховувати положення ст.ст. 182,
200 Сімейного кодексу України.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 06 листопада 1993 року
позивачка та відповідач зареєстрували
шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. 23 березня 2000 року шлюб між
позивачкою та відповідачем розірвано.
До повноліття відповідач сплачував
аліменти на утримання сина за рішенням
суду. Рішенням Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 12
вересня 2012 року з відповідача було
стягнуто на користь позивачки на
утримання сина аліменти у розмірі 1/10
частини всіх видів доходів до 30 червня
2013 року на період навчання у
професійно-технічному училищі № 107. У
судовому засіданні встановлено, що ТОВ
„Комп'ютерна академія „ШАГ" та ОСОБА_3
11 вересня 2013 року уклали договір про
навчання за програмою „Європейська
комп'ютерна освіта" - спільна програма
навчання, яка відповідає державному
стандарту вищої освіти, затвердженої
Академією та Миколаївським
міжрегіональним інститутом розвитку
людини Вищого навчального закладу
„Відкритий міжнародний університет
розвитку людини „Україна".

Також судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_3 навчається у
Миколаївському коледжі ВНЗ
„Університет Україна" на другому курсі
за спеціальністю „Комерційна
діяльність" на заочній формі навчання
за контрактом на підставі диплома
кваліфікованого робітника, виданого
Донецьким вищим професійним гірничим
училищем 24 червня 2013 року. Вартість
навчання складає 2 300 грн. Навчання
ОСОБА_3 у ТОВ „Комп'ютерна академія
„ШАГ" здійснюється на денній формі
навчання на контрактній основі, строк
навчання після середньої освіти - п'ять
років. Вартість навчання становить: 1
курс - 9755,00 грн., 2-5 курси - по 9965,00 грн. на
рік. Як вбачається з квитанцій, наданих
позивачкою, вона систематично сплачує
за навчання сина. Відповідно до довідки
ТОВ „Комп'ютерна академія „ШАГ" № 13/12
від 18 грудня 2013 року, форма навчання
ОСОБА_3 - стаціонарна, на контрактній
основі, стипендія не нараховується.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 мешкає зі своєю матір'ю та
єдиним джерелом їх існування є її
дохід, який складає за період з травня
по жовтень 2013 року включно 26 235 грн. 92
коп., тобто середній заробіток за
вказаний час складає 4 372 грн. 65 коп., при
цьому ОСОБА_3 не працює.

За довідкою відповідача, його середній
заробіток за період травень - липень,
вересень 2013 року складає 15 234 грн. 39 коп.

Також судом першої інстанції
встановлено, що відповідач за рішенням
суду сплачує аліменти на утримання
своїх батьків по 1/4 частині доходу
кожному щомісячно, але судом
встановлено, що вони обидва отримують
пенсію: мати відповідача у сумі 1347,70
грн., щодо розміру пенсії батька
відповідач довідку не надав.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
третя особа є дитиною позивача та
відповідача, повнолітня, не досягла
віку 23 років, навчається та єдиним
джерелом існування є дохід позивача,
при цьому її середній заробіток
складає 4 372 грн. 65 коп. Також за довідкою
відповідача його середній заробіток
складає 15 234 грн. 39 коп. та він сплачує
аліменти на утримання батьків у
розмірі ? частині доходу кожному
щомісячно. При цьому суд першої
інстанції не прийняв до уваги
посилання відповідача на те, що на його
утриманні знаходиться хвора дружина,
оскільки вона є працездатною,
звільнена з попереднього місця роботи
за власним бажанням ще 06 листопада 2006
року, будь-якого документу про
знаходження дружини на утриманні
відповідача останній суду не надав.

З зазначеним висновком суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
апеляційного суду, оскільки третя
особа є повнолітньою дитиною позивача
та відповідача, яка не досягла
23-річного віку, яка навчається (термін
навчання з 16 вересня 2013 року по 30 червня
2018 року), повинна сплачувати за
навчання на умовах наданого суду
контракту та графіку платежів, тобто
потребує матеріальної допомоги на
навчання. При цьому судом першої
інстанції встановлено наявність у
батька можливості надавати таку
допомогу, інших доказів суду не надано.

Доводи апеляційної скарги щодо
ліцензування та акредитації, режиму
роботи навчального закладу,
апеляційний суд приймає критично на
підставі ст.ст. 181, 185, 199 СК України,
оскільки вимогами діючого
законодавства не встановлені
перелічені вимоги до вищих навчальних
закладів за для утримання повнолітньої
дитини.

Доводи апеляційної скарги що третя
особа закінчив Донецьке вище
професійне гірниче училище, має
професію електрозварника та
електрослюсаря з ремонту устаткування
тому може працевлаштуватися,
апеляційний суд приймає критично,
оскільки це не позбавляє третю особу
його права навчання, а відповідача
права утримувати повнолітню дитину на
період навчання за встановлених судом
обставин.

Доводи апеляційної скарги щодо не
врахування судом обставин відносно
стану його здоров'я, сплати
відповідачем аліментів на утримання
батьків та утримання дружини,
апеляційний суд приймає критично,
оскільки судом першої інстанції
встановлено та перевірено наявність у
відповідача аліментних обов'язків
перед батьками, стану його здоров'я та
утримання ним дружини, інших доказів
суду не надано.

Доводи апеляційної скарги що суду не
доведено, що третя особа не працює
апеляційний суд приймає критично,
оскільки за нормами діючого
процесуального законодавства
обов'язок доказування покладається на
обох сторін, при цьому відповідачем
такі дані не спростовано та не надано
доказів щодо того, що третя особа
працює.

Доводи апеляційної скарги що судом
першої інстанції проігноровано, не
можливість стягнення аліментів на
утримання повнолітнього сина, оскільки
сума аліментних стягнень за листами на
утримання батьків складає 50% його
заробітку та безпідставне посилання
суду на зменшення розміру аліментів за
його зверненням, апеляційний суд
приймає критично, оскільки, за діючими
нормами сімейного законодавства та за
встановлених судом першої інстанції
обставин - наявність у відповідача
аліментних обов'язків на утримання
батьків у розмірі 50 % заробітку не є
підставою для відмови у задоволенні
позовних вимог про стягнення аліментів
на утримання повнолітнього сина на
період навчання. Інших доказів суду
апеляційної інстанції не надано, при
цьому, відповідач не позбавлений права
звернення до суду із позовом про
зменшення розміру аліментів, стягнутих
з нього на утримання батьків.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції повно, всебічно та правильно
встановив обставини справи та
відповідні їм правовідносини, з'ясував
доводи і заперечення сторін,
встановленим обставинам та доказам дав
належну оцінку та дійшов до
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не дають
підстав вважати, що судом першої
інстанції були допущені порушення норм
матеріального та процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч.1 п.1,
315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення рішення Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 25 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: