Головуючий суду 1 інстанції - Кулешова
Доповідач - Украінцева Л.Д.
Справа № 416/4458/13-ц
Провадження № 22ц/782/789/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014р. Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого - Украінцевої Л.Д.

суддів:
Іванової І.П., Фарятьєва С.О.

при
секретарі - Вербицькому І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську цивільну
справу

за апеляційною скаргою Державного
підприємства "Луганськвгілля" в особі
відокремленого підрозділу "Шахта
"Лутугинська" на рішення Лутугинського
районного суду Луганської області від
05.02.2014р.

за позовом ОСОБА_2 до Державного
підприємства "Луганськвгілля" в особі
відокремленого підрозділу "Шахта
"Лутугинська" про зобов'язання вчинити
певні дії та про стягнення моральної
шкоди,-

в с т а н о в и л а:

02 грудня 2013 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом. В
обгрунтування позову позивач
посилається на те, що він працює у ВП
«Шахта «Лутугинська» ДП
«Луганськвугілля». ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його син - ОСОБА_3 Відповідно до п.9.10
Колективного договору відповідач
повинен йому виплати матеріальну
допомогу у зв*язку зі смертю сина у
розмірі середньомісячної заробітної
плати, але не менше двох законодавчо
встановлених мінімальних заробітних
плат. Проте, в порушення умов
Колективного договору відповідач
виплатив йому матеріальну допомогу у
розмірі 500 грн.

Позивач надав суду уточнену позову
заяву, в якій просив зобов'язати
відповідача випла йому матеріальну
допомогу у розмірі 4217 грн.25 коп. та
моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Рішенням Лутугинського районного суду
Луганської області від 05.02.2014р. Позовну
заяву задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства
«Луганськвугілля» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта
«Лутугинська» на користь ОСОБА_2
матеріальну допомогу у сумі 4103 грн.48
коп. та моральну шкоду у сумі 500 грн., в
задоволенні решти вимог відмовити за
необґрунтованістю.

Стягнуто з Державного підприємства
«Луганськвугілля» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта
«Лутугинська» судовий збір у розмірі 243
грн.60 коп.

Не погодившись із рішенням, Державне
підприємство "Луганськвгілля" в особі
відокремленого підрозділу "Шахта
"Лутугинська" подали апеляційну скаргу,
в якій зазначив, що суд порушив норми
матеріального та процесуального права,
оскільки неповно з'ясував обставини,
які мають значення для справи, не дав
належної оцінки доказам, тому вважає,
просив суд скасувати рішення та
ухвалити нове рішення, котрим
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевірив законність
та обґрунтованість рішення, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу такою,
що підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Як вбачається зі ксерокопії витягу з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про державну реєстрацію
народження від 07 березня 2013 року
позивач є батьком ОСОБА_3, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_2 перебував у трудових
правовідносинах з відповідачем з 01
червня 2009 року, що підтверджується
ксерокопією трудової книжки позивача
(а.с 39) .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується ксерокопією свідоцтва
про його смерть від 07 березня 2013 року
(а.с. 5).

Відповідно до пункту 9.10 Колективного
договору ВП «Шахта - Лутугинська» ДП
«Луганськвугілля» у разі смерті
працівника чи його близьких родичів
першої черги споріднення (батьки,
чоловік, дружина та їх діти) від
загального захворювання або нещасного
випадку в побуті сім'ї померлого
виплачується за рахунок власних коштів
шахти матеріальна допомога в розмірі
середньомісячної заробітної плати, але
не менш двох законодавчо встановлених
мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст.. 13 КЗпП України у
колективному договорі встановлюються
взаємні зобов'язання сторін щодо
регулювання виробних, трудових,
соціально-економічних відносин.

За таких обставин суду першої
інстанції обґрунтовано стягнув з
відповідача 4217 грн.25 коп., виходячи із
середньомісячної заробітної плати
ОСОБА_2 у сумі 4717 грн. 25 коп. з
урахуванням виплати допомоги у сумі 500
грн. на підставі Протоколу № 3
засідання комісії ДП
«Луганськвугілля» від 29 березня 2013
року (а.с.8-9).

Що стосується вимог позивача щодо
стягнення моральної шкоди, то колегія
суддів приходить до наступного.

Так відповідно до положень ч.1 ст. 23 ЦК
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Пунктом 1 частини 2 даної статті
зазначено, що моральна шкода полягає у
фізичному болю стражданнях, які
фізична особа зазнала у зв"язку з
каліцтвом або іншим пошкодженням
здоров"я.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31
березня 1995 року під моральною шкодою
слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні нормальних
життєвих зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60
ЦПК України.

Позивачем у порушенні вимог діючого
законодавства не надано доказів тому,
що діями або бездіяльністю відповідача
йому завдана моральна шкода.

Окрім того, суд першої інстанції
помилково послався на ст.237-1 КЗпП
України, як на спеціальну норму при
завданні моральної шкоди, оскільки ст..
237-1 КЗпП України діє в межах трудових
правовідносин за трудовим договором .

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

На підставі зазначеного колегія суддів
вважає за необхідне рішенні суду
першої інстанції у частині стягнення
моральної шкоди, у зв'язку з
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
скасувати і відмовити у задоволені
позову в цій частини.

Керуючись ст.ст. 303,ст.307,308,313,314,316 ЦПК
України судова колегія

вирішила:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Луганськвгілля" в особі
відокремленого підрозділу "Шахта
"Лутугинська" задовольнити частково.

Рішення Лутугинського районного суду
Луганської області від 05.02.2014р. у
частині стягнення моральної шкоди в
сумі 500 грн. скасувати, у задоволені
позову у частині стягнення моральної
шкоди відмовити.

В інший частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення. Може бути оскаржено
протягом 20-ти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: