Справа № 559/565/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року Дубенський
міськрайонний суд Рівненської
області в складі

головуючого судді
Ралець Р.В.

в особі секретаря
Максимюк О.В.

розглянувши в судовому засіданні
в місті Дубно справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

В обгрунтування своїх вимог
позивачка посилається на те, що
згідно із заповітом від 15 січня 1999 року
вона є спадкоємцем всього майна своєї
тітки - покійної ОСОБА_3.

Згідно із свідоцтвами про право на
спадщину за заповітом від 3 липня 2013
року зареєстрованими у реєстрі за № 1920,
№ 1922 та № 1924 вона стала власником
земельних ділянок загальною площею 2,16
га та 0,66 га, наданих для ведення
особистого селянського господарства,
що знаходяться на території
Тараканівської сільської ради, а також
грошових вкладів з нарахованими
відсотками та компенсаціями, загальною
вартістю 1541,12 грн, що зберігаються в
Дубенському відділенні Ощадбанку. За
життя ОСОБА_3 проживала у своєму
будинку за адресою АДРЕСА_1. Даний факт
підтверджується будинковою книгою
прописки громадян, технічним паспортом
на жилий будинок.

Не зважаючи на наявність заповіту,
вона не має можливості оформити право
власності на вказаний будинок, за
відсутності у спадкодавця
правовстановлюючих документів на
нерухомість. Той факт, що даний будинок
належав ОСОБА_3, підтверджується
рішенням Народного суду Дубнівського
району Ровенської області від 04.04.1962
року.

ОСОБА_4 визначив у заповіті спадкоємцем
свого майна ОСОБА_2. Згідно із
свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом від 31 березня 1999 року ОСОБА_2
став власником житлового будинку
АДРЕСА_2.

Частину будинковолодіння на АДРЕСА_1,
що мала б належати спадкодавцю,
спадкоємцем ОСОБА_4 не було отримано у
спадщину. Жодних претензій на вказане
нерухоме майно ОСОБА_2 не заявляє і не
має наміру претендувати на це майно в
подальшому.

Весь період свого життя з 1962 року по 2012
рік ОСОБА_3 безперервно володіла і
користувалася будинком на АДРЕСА_1, а
після її смерті майно перейшло у
користування позивачки, як спадкоємиці
ОСОБА_3 Таким чином, строк
добросовісного відкритого
безперервного володіння усією садибою
становить в сукупності більше 10 років.

Частину домоволодіння, що належала
ОСОБА_3 згідно з ухвалою Народного суду
Дубнівського району Ровенської
області від 04.04.1962р., позивачка
успадкувала за змістом заповіту,
складеного 15 січня 1999 року. Інша
частина домоволодіння, яка належала
ОСОБА_4, не була успадкована його
спадкоємцем і станом на даний час на
вказане майно ніхто, крім неї не
претендує.

Просить визнати право власності на
будинок з погосподарськими будівлями,
що в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивачки позовні вимоги підтримала, з
підстав зазначених в позові, просить їх
задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав, не заперечує
проти визнання права власності на
спірне майно за позивачкою.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що заява підлягає
до задоволення.

Судом встановлено, що померлій ОСОБА_3
на праві власності належав житловий
будинок з погосподарськими будівлями
по АДРЕСА_1, що стверджується технічним
паспортом, виданим ДКМП "Архітектор"
від 16.01.1998 року (а.с.18-20).

За змістом ст. 1218,1223 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, ще належачи спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Право на спадкування мають особи
визначені у заповіті.

Згідно заповіту, все своє майно, де б
воно не було і з чого б воно не
складалося, ОСОБА_3 заповіла позивачці.

Інших спадкоємців на прийняття
спадщини після померлої немає.

Статтями 328, 392 ЦК передбачено, що
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.
Власник майна може пред"явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який посвідчує його право
власності.

Інших спадкоємців на прийняття
спадщини після померлого немає.

Суд вважає, що позивачкою було
представлено до суду достатньо доказів
тому, що вона дійсно є спадкоємцем і
власником даного домоволодіння.

За таких обставин, керуючись ст.ст.
3,6,57,60,174,212,215,224 ЦПК України, ст.ст.328, 381,386,
1217,1220,1222,1223,1258,1261,п.3 ст.1268 ЦК України,
суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на спадкове майно, а саме на
житловий будинок загальною площею 38,9
кв.м., та погосподарські будівлі сарай
"Б", погріб "В", вбиральню "У", що
знаходиться в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
через Дубенський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: