Красилівський районний суд
Хмельницької області
Справа № 677/59/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2014 року м.Красилів

Красилівський районний суд
Хмельницької області в складі судді
Красняка В.І., при секретарі Федченко
Л.В., з участю представника позивача
Васильчука В.А., представника
відповідачки ОСОБА_2, розглянувши
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 і ОСОБА_4,
третя особа Красилівська міська рада
Хмельницької області як орган опіки та
піклування, про звернення стягнення на
предмет іпотеки, виселення зі зняттям з
реєстраційного обліку,

встановив:

публічне акціонерне товариство
комерційний банк „ПриватБанк" (надалі
-ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося в суд
із зазначеним позовом. В обґрунтування
своїх вимог, які його представник
уточнив і підтримав в судовому
засіданні, позивач посилається на те,
що 16.07.2008 року він уклав з ОСОБА_3
(надалі-відповідачка) кредитний
договір №HMKWGK (надалі - кредитний
договір), відповідно до якого надав
останній кредит у розмірі 46846.85 доларів
США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 15,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 16.07.2018 року, а відповідачка
зобов'язалася повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами в строки та в
порядку, встановленому кредитним
договором.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором 16.07.2008
року позивач уклав з відповідачкою
договір іпотеки без номера (надалі -
договір іпотеки), відповідно до якого
остання надала в іпотеку належний їй на
праві власності житловий будинок, який
знаходиться за адресою:АДРЕСА_1.

Оскільки відповідачка умов кредитного
договору не виконує, внаслідок чого
станом на 26.03.2014 року заборгувала
позивачу кошти в розмірі 81827,71 доларів
США, що в еквіваленті складає 865737,17
грн., позивач просить в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором звернути стягнення на
будинок загальною площею 60,20 кв.м, та
земельну ділянку, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки, а також
виселити з неї відповідачів і зняти їх
з реєстраційного обліку.

В судовому засіданні представник
відповідачів ОСОБА_2 позов не визнав,
просив суд відмовити позивачу в його
задоволені. В обґрунтування своїх
заперечень проти позову послався на те,
що невідома особа на порушення вимог
ст. 35 Закону України «Про іпотеку»
надіслала відповідачці як боржнику та
ОСОБА_5 як іпотекодавцю ніким не
підписану письмову вимогу за вих.
№30.1.0.0/2-80716DNHOS169 від 19.08.2011 року про
повернення суми кредиту в повному
обсязі, а також процентів,комісії та
штрафних санкцій, нарахованих на день
повернення кредиту, якою попередив, що
у випадку невиконання або неналежного
виконання порушеного зобов'язання в
тридцяти денний строк з дня отримання
цієї вимоги ПАТ КБ «Приватбанк»зі
спливом цього строку зверне стягнення
на предмет іпотеки, а також вимагав
добровільно звільнити будинок АДРЕСА_1
разом з усіма членами сім'ї та іншими
мешканцями. З цього вбачається, що
позивач не виконав вимог ст. 35 Закону
України «Про іпотеку» про повідомлення
відповідачки про порушення основного
зобов'язання, вимоги про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги,
чим порушив вимоги пунктів 2.3.3. і 2.3.7
кредитного договору і позбавив її
права виконати свій обов'язок щодо
повернення банку суми кредиту в
повному обсязі і виконати інші
зобов'язання за кредитним договором. З
цих підстав позивач не набув права
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки
відповідно до п.2.3.7. кредитного
договору.

Представник Красилівської міської
ради Хмельницької області як органу
опіки та піклування в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення вимог позивача з тих
підстав, що виселення неповнолітнього
відповідача ОСОБА_4 із вказаного
будинку призведе до звуження обсягу
його існуючих майнових прав.

Вислухавши пояснення представників
позивача і відповідачів, представника
органу опіки та піклування, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Згідно із ст.ст.526, 530 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в передбачений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Статтею 55 Закону України „Про банки і
банківську діяльність" встановлено, що
відносини банку з клієнтом регулюються
законодавством України,
нормативно-правовими актами
Національного банку України та угодами
(договором) між клієнтом та банком.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно
до статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Договори про надання кредиту
укладаються на власний розсуд
кредитодавця і позичальника та з
урахуванням вимог цивільного та
банківського законодавства, статті 11
Закону України „Про захист прав
споживачів" та Правил надання банками
України інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту, затверджених постановою
Правління Національного банку України
від 10.05.2007 року N 168.

Судом встановлено і не заперечується
сторонами, що 16.07.2008 року позивач уклав
з ОСОБА_3 кредитний договір №HMKWGK,
відповідно до якого надав останній
кредит у розмірі 46846.85 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 16.07.2018
року, а відповідачка зобов'язалася
повернути кредит та сплатити відсотки
за користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановленому
кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором 16.07.2008
року позивач уклав з ОСОБА_3 договір
іпотеки без номера, відповідно до якого
остання надала в іпотеку належний їй
на праві власності житловий будинок,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і
розташований на земельній ділянці, яка
розташована за вказаною адресою.
Сторони визначили, що вартість
вказаного будинку складає 280725,80 грн..
вартість земельної ділянки сторони не
визначили.

Від імені іпотекодержателя всі права і
обов'язки, пов'язані з цим договором
здійснює його підрозділ, який
знаходиться за адресою м. Красилів,
вул.Грушевського61а.

Відповідачка умов кредитного договору
не виконує, внаслідок чого станом на
26.03.2014 року заборгувала позивачу кошти
в розмірі 81827,71 доларів США, що в
еквіваленті складає 865737,17 грн., в тому
числі заборгованість по кредиту 32960,70
долари США, заборгованість по
процентах 18883,86 долари США,
заборгованість по комісії за
користування кредитом 4869,64 доларів США,
пеня за несвоєчасне погашення кредиту
23080,69 доларів США, штраф (фіксована
частина) 23,65 долари США,штраф (процентна
складова) 2009,17 доларів США.

Позивач, посилаючись на те, що настали
умови, передбачені п.2.3.3. кредитного
договору, і він згідно п.2.3.7 кредитного
договору на власний розсуд має право
змінити умови договору-зажадати від
відповідачки дострокового повернення
кредиту, сплати винагороди, комісії й
відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитним договором у повному обсязі,
просить суд до настання 16 липня 2018 року
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором звернути
стягнення на предмет іпотеки - належний
ОСОБА_3 будинок загальною площею 60,20
кв.м, та земельну ділянку, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки. Також просить виселити з неї
відповідачів і зняти їх з
реєстраційного обліку.

Як роз'яснено у п. 30 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року N 5
із змінами і доповненнями, внесеними
постановою пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 7 лютого 2014 року N 7, вимога про
дострокове виконання кредитного
договору навіть у разі належного його
виконання, а якщо вимогу не буде
задоволено - право звернення стягнення
на предмет застави/іпотеки може бути
заявлено заставодержателем лише в
чітко визначених законом або договором
випадках.

Згідно п.2.3.7 кредитного договору банк
має право стягнути кредит до настання
дати, передбаченої п.8.1.даного договору,
у тому числі шляхом звернення
стягнення на заставлене майно, при
настанні умов, передбачених п.2.3.3., яким
встановлено, що при виникненні
передбачених в ньому подій, в тому
числі порушення позичальником
зобов'язань, передбачених умовами
договору, банк на власний розсуд має
право змінити умови договору-зажадати
від відповідачки дострокового
повернення кредиту, сплати винагороди,
комісії й відсотків за його
користування, виконання інших
зобов'язань за кредитним договором у
повному обсязі шляхом направлення
відповідного повідомлення. При цьому,
згідно ст..ст.212,611,651 ЦК України, щодо
зобов'язань, строк виконання яких не
настав, вважається, що строк настав у
зазначену в повідомлені дату. На цю
дату позичальник зобов'язується
повернути Банку суму кредиту в повному
обсязі, винагороду й відсотки за
фактичний строк його користування у
повному обсязі виконати інші
зобов'язання за договором.

У разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В
цьому документі зазначається стислий
зміст порушених зобов'язань, вимога
про виконання порушеного зобов'язання
у не менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Як на виконання вимог п.2.3.3 кредитного
договору та ст. 35 Закону України «Про
іпотеку» про надіслання відповідачці
письмової вимоги про усунення
порушення основного зобов'язання з
зазначенням вимоги про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередженням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги,
позивач посилається на додане до
позовної заяви письмове повідомлення
за вих. № 30.1.0.0/2-80716DNHOS169 від 19.08.2011 року,
надіслане відповідачці як боржнику та
в копії ОСОБА_5 як іпотекодавцю, яке
підписав керівник напрямку
операційно-правової роботи ГО ОСОБА_6.
На підтвердження відправлення цього
повідомлення ОСОБА_3 надав копію
реєстру ХФ ПАТ КБ «Приватбанк» від
22.08.2011 року, в якому під №12 міститься
запис про направлення повідомлення
відповідачці рекомендованим листом.

В судове засідання доказів, які б
свідчили про вручення відповідачці
вказаного листа за підписом
уповноваженої позивачем особи,
представник позивач не надав.

Відповідачка факт одержання такого
листа за підписом працівника банку
заперечує. Натомість представник
відповідачки в судовому засіданні
надав суду отриману відповідачкою як
боржником ніким не підписану письмову
вимогу за вих. № 30.1.0.0/2-80716DNHOS169 від 19.08.2011
року про повернення суми кредиту в
повному обсязі, а також
процентів,комісії та штрафних санкцій,
нарахованих на день повернення
кредиту, якою її попереджали, що у
випадку невиконання або неналежного
виконання порушеного зобов'язання в
тридцяти денний строк з дня отримання
цієї вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» зі
спливом цього строку зверне стягнення
на предмет іпотеки, а також вимагалось
добровільно звільнити будинок АДРЕСА_1
разом з усіма членами сім'ї та іншими
мешканцями.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечував отримання
ОСОБА_3 письмового повідомлення банку
без підпису, але жодних доказів на
підтвердження свого заперечення не
надав.

Судом шляхом порівняння наданого
позивачем реєстру поштових
відправлень від 22.08.2011 року та повного
13-символьного буквено-цифрового номеру
(штрихкодового ідентифікатора)
поштового відправлення на отриманому
відповідачкою конверті встановлено, що
вказане повідомлення без підпису
відправлене ХФ ПАТ КБ «Приватбанк».З
викладених підстав суд не приймає до
уваги заперечення представника
позивача та приходить до висновку, що
право звернення стягнення на предмет
іпотеки заявлено заставодержателем
всупереч визначених Законом України
«Про іпотеку» та кредитним договором
випадках, а тому він не набув права
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч.3 ст.39 Закону України «Про
іпотеку» суд вправі відмовити у
задоволенні позову іпотекодержателя
про дострокове звернення стягнення на
предмет іпотеки, якщо допущене
боржником або іпотекодавцем, якщо він є
відмінним від боржника, порушення
основного зобов'язання чи іпотечного
договору не завдає збитків
іпотекодержателю і не змінює обсяг
його прав.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у п.41 постанови «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
від 30.03. 2012 року N 5 роз'яснив, що при
вирішенні спору про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
дати оцінку співмірності суми
заборгованості за кредитом та вартості
іпотечного майна, якщо допущене
боржником або іпотекодавцем, якщо він є
відмінним від боржника, порушення
основного зобов'язання чи іпотечного
договору не завдає збитків
іпотекодержателю і не змінює обсяг
його прав.

Судом встановлено, що відповідно
до довідки №579 Красилівської ЖЕК від
27.02.2013 року в будинку,що є предметом
іпотеки проживають та зареєстровані
відповідачка ОСОБА_3 та її син
відповідач ОСОБА_4.

Наданою представником позивача
випискою з 16.07.2008 року по 26.03.2014 року по
рахунку НОМЕР_1 підтверджується, що
ОСОБА_3 систематично сплачує кошти на
погашення кредиту. Згідно п.3.2.
кредитного договору кошти, отримані
від відповідачки для погашення
заборгованості по кредиту, насамперед
направляються для відшкодування
витрат/збитків Банку. Суми
заборгованості за кредитом та вартості
іпотечного майна не співмірні. Строк
виконання зобов'язання не настав.
Порушення основного зобов'язання не
завдає збитків іпотекодержателю і не
змінює обсяг його прав. Враховуючи
наведене та загальні засади
цивільного законодавства -
справедливість, добросовісність та
розумність суд вавжає за необхідне
відмовити у задоволенні позову
іпотекодержателя ПАТ КБ „Приватбанк"
про дострокове звернення стягнення на
предмет іпотеки.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст.11,57, 203, 215, 526,530, 627 ЦК України, пунктами
30,41 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин»,ст.11 Закону України
„Про захист прав споживачів", ст.ст.35, 39
ч.3 Закону України «Про іпотеку» ,ст. 55
Закону України „Про банки і банківську
діяльність", ст. ст. 10, 11, 57 - 62,64, 212 - 215 ЦПК
України, суд

вирішив:

у задоволені позову публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 і ОСОБА_4,
третя особа Красилівська міська рада
Хмельницької області як орган опіки та
піклування, про звернення стягнення на
предмет іпотеки, виселення зі зняттям з
реєстраційного обліку відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області через Красилівський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 04
квітня 2014 року.

Суддя

Суддя: В. І. КРАСНЯК