Київський районний суд м. Одеси
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/2088/14-ц
Провадження № 2/520/3403/14
Київський районний суд м. Одеси в
головуючого - судді Літвінової І.А.
секретар судового засідання -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -
Київський районний відділ Державної
міграційної служби України в Одеській
області про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, через свого
представника ОСОБА_5 пред'явили позов
до ОСОБА_4 та просять визнати
відповідача, таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1.
Заявлені вимоги позивачі аргументують
тим, що ця квартира належить їм на праві
власності за договором дарування
частки квартири. Позивачі стверджують,
що прописані та проживають у вказаному
житлі постійно, а місцеперебування
відповідача вже більш року їм не
відомо. У зв'язку з тим що відповідач
знаходиться на реєстраційному обліку в
квартирі, позивачі вимушені
переплачувати комунальні послуги.
Вказані обставини стали приводом для
звернення позивачів до суду з метою
захисту порушених прав.
Під час розгляду справи представник
позивача підтримав заявлені вимоги,
надав заяву про проведення судового
розгляду без його участі та про
відсутність заперечень проти заочного
розгляду справи.
Відповідач та третя особа в судове
засідання не з'явились, про час та місце
слухання справи повідомлялись
належним чином, причини неявки суду не
Враховуючи заяву представника
позивача про відсутність заперечень
проти заочного розгляду справи,
відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України,
судом постановлено ухвалу про заочний
розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи та
встановивши певні обставини, суд
зробив наступні правові висновки.
Відповідно до витягу КП «ОМБТІ та РОН»
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно № 6179331 від 11.01.2005 року
ОСОБА_3 належить 1/5 частки квартири
АДРЕСА_1 (надалі - квартира), ОСОБА_2 1/5
частки квартири та ОСОБА_1 2/5 частки
25 грудня 2009 року ОСОБА_4 подарував
ОСОБА_2 належні йому на праві власності
1/5 частки вищезазначеної квартири, що
підтверджується договором дарування
Право власності позивачів
зареєстровано у встановленому законом
порядку, що підтверджується доказами
наявними в матеріалах справи.
Згідно довідки (з місця проживання про
склад сім`ї та реєстрацію) № 59 від 17.12.2014
року особовий рахунок за адресою
розташування квартири відкритий на
ОСОБА_1 За цією ж адресою, до цього часу
перебуває на обліку і відповідач
ОСОБА_4, що підтверджено довідкою
відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в Одеській області від
06.03.2014 року. ОСОБА_4 продовжує
перебувати на реєстраційному обліку в
квартирі, незважаючи на те, що він не є
її власником, не проживає за місцем
реєстрації та не несе тягар по
утриманню та обслуговуванню майна.
Факт не проживання ОСОБА_4 більш року в
указаній квартирі підтверджується
заявою мешканців, засвідченою
начальником дільниці № 4 КП «ЖКС
Зазначені обставини підтверджують
безпідставність перебування ОСОБА_4 на
реєстраційному обліку за адресою:
Відповідач самостійно з обліку не
знімається та своєю бездіяльністю
створює позивачам перешкоди в
реалізації ними в повному обсязі прав
та охоронюваних законом інтересів, як
власників квартири. Позивачі вимушено
несуть додаткові витрати із власного
При віришені спору, суд виходить з
положень ст. 391 ЦК України, якими
зазначено, що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.
Оскільки право власності є абсолютним
правом, яке включає право володіння,
користування та розпорядження майном,
якого ніхто не може бути позбавлений,
крім випадків, передбачених законом
(стаття 41 Конституції України, статті 316
- 319 ЦК), то у відповідності до п. 3 ч. 1 ст.
346 ЦК України, власник житла має право
вимагати визнання попереднього
власника таким, що втратив право
користування житлом, що є наслідком
припинення права власності на житлове
приміщення із зняттям останнього з
реєстрації, оскільки право власності є
абсолютним правом, яке включає право
володіння, користування та
розпорядження майном, якого ніхто не
може бути позбавлений, крім випадків,
передбачених законом (стаття 41
Конституції України, статті 316 - 319 ЦК),
Згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
Припинення дії, якою порушується право
та можливість суду захистити цивільне
право або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом, є
одними із способів захисту цивільних
прав та інтересів, визначених ст.16 ЦК
Отже, виходячи з вище перелічених
правових висновків та обставин,
встановлених при розгляді справи,
вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1
підлягають задоволенню оскільки є
законними, обґрунтованими та
доведеними суду.
Керуючись ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами, щодо
предмета спору на власний розсуд.
Враховуючи, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Ухвалюючи заочне рішення, суд вважає за
необхідне зазначити, що інститут
заочного провадження призначений
впливати на відповідачів, які не
вчиняють дій щодо участі у розгляді
справи, про що вказано в Узагальненнях
судової практики у справах цивільної
юрисдикції щодо практики ухвалення та
перегляду судами заочних рішень у
цивільних справах, станом на 05 липня 2012
Верховний Суд України також вказав, що
інститут заочного провадження
відповідає положенням та спрямований
на реалізацію Рекомендації № R (84) 5
Комітету Міністрів Ради Європи
державам-членам стосовно принципів
цивільного судочинства, що направлені
на вдосконалення судової системи. Для
досягнення цієї мети необхідно
забезпечити доступ сторін до спрощених
і більш оперативних форм судочинства
та захистити їх від зловживань та
затримок, зокрема, надавши суду
повноваження здійснювати судочинства
Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.
Керуючись, ст. ст. 11-16, 29, 346, 391 ЦК України,
ст.ст. 8, 11, 15, 130, 174, 209, 212-215, 224-233, 294 ЦПК
України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
до ОСОБА_4, третя особа - Київський
районний відділ Державної міграційної
служби України в Одеській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
Визнати ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1.
Встановити порядок виконання рішення
суду, визначивши, що при умові набрання
цим рішенням законної сили воно є
підставою для зняття ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з
реєстраційного обліку за адресою:
Рішення може бути переглянуто судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача шляхом звернення із заявою
про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня оголошення
ухвали про залишення заяви без
задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя
Літвінова І. А.