Справа №487/9446/13-ц 18.03.2014 18.03.2014 18.03.2014
Провадження №22-ц/784/876/14
Головуючий у 1-й інстанції Агєєва Л.І.
Доповідач апеляційного суду Яворська
18 березня 2014 року
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:
головуючого - Базовкіної Т.М.,
суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської
при секретарі судового засідання
за участю: позивача - ОСОБА_2,
відповідачки - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою
на рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 29 січня
спростування недостовірної
У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_4 про
спростування недостовірної
Позивач зазначав, що у серпні 2013
року при ознайомленні у Пенсійному
фонді України в Заводському районі м.
Миколаєва з матеріалами його
пенсійної справи він побачив заяву,
датовану 30 листопада 2011 року за
підписом голови правління ЖБК
„Екватор-2" ОСОБА_4, з якою вона
звернулася до прокуратури Заводського
району м. Миколаєва. В цій заяві було
вказано про те, що „ ОСОБА_2, який
ніколи не працював в ЖБК „Екватор-2",
надав довідку із ЖБК „Екватор-2" за 2005
рік, коли оформляв пенсію в УПФ в
Заводському районі м. Миколаєва".
Дана інформація, на його думку, є
недостовірною, та такою, яка не
відповідає дійсності та порушує його
особисті немайнові права.
Посилаючись на викладене та
змінивши предмет позову, позивач
остаточно просив зобов'язати ОСОБА_4
спростувати неправдиву інформацію
шляхом звернення до прокуратури із
заявою про недостовірність відомостей
стосовно нього, викладених у заяві до
прокурора від 30 листопада 2011 року.
Рішенням Заводського районного
суду м. Миколаєва від 29 січня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду та
направити справу для розгляду до суду
першої інстанції, посилаючись на те, що
суд неповно з'ясував обставини справи
по суті, не дослідив обставини справи,
які мають значення, неправильно
застосував норми матеріального права
та порушив норми процесуального права.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення позивача та відповідачки,
перевіривши правильність рішення суду
в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню із таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається
та судом встановлено, що 30 листопада 2011
року правління ЖБК „Екватор-2"
звернулося до прокуратури Заводського
району м. Миколаєва із заявою про
допущення, на їх думку, колишнім
головою цього кооперативу ОСОБА_5
порушень діючого законодавства та про
порушення кримінальної справи у
випадку виявлення таких.

Крім того, в цій заяві було
зазначено, що « ОСОБА_2, який ніколи не
працював в ЖБК „Екватор-2", надав
довідку, із ЖБК за 2005 рік, коли оформляв
пенсію в УПФ в Заводському районі м.
Миколаєва».

Заяву від імені правління було
підписано головою ЖБК „Екватор-2"
ОСОБА_4

Вказана заява була направлена
прокуратурою району для перевірки до
Управління пенсійного фонду України в
Миколаївській області.

Як вбачається із довідки УПФ у
Заводському районі м. Миколаєва від 09
вересня 2013 року, ОСОБА_2 довідки про
заробітну плату за 2005 рік за період
роботи в ЖБК „Екватор-2" для
нарахування пенсії не надавав.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ЦК України
фізична особа має право на життя, право
на охорону здоров'я, право на безпечне
для життя і здоров'я довкілля, право на
свободу та особисту недоторканність,
право на недоторканність особистого і
сімейного життя, право на повагу до
гідності та честі, право на таємницю
листування, телефонних розмов,
телеграфної та іншої кореспонденції,
право на недоторканність житла, право
на вільний вибір місця проживання та на
свободу пересування, право на свободу
літературної, художньої, наукової і
технічної творчості.

Згідно зі ст. 40 Конституції
України усі мають право направляти
індивідуальні чи колективні письмові
звернення або особисто звертатися до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та посадових
і службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Як вбачається із роз'яснень,
викладених у п.16 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 лютого 2009
року № 1 «Про судову практику у справах
про захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи», у
випадку, коли особа звертається до
зазначених органів із заявою, в якій
міститься та чи інша інформація, і в
разі, якщо цей орган компетентний
перевіряти таку інформацію та надавати
відповідь, проте в ході перевірки
інформація не знайшла свого
підтвердження, вказана обставина не
може сама по собі бути підставою для
задоволення позову, оскільки у такому
випадку мала місце реалізація особою
конституційного права, передбаченого
ст. 40 Конституції України, а не
поширення недостовірної інформації.

Про зазначене йдеться і у Рішенні
Конституційного Суду України від 10
квітня 2003 року № 8-рп/2003 (справа про
поширення відомостей).

Як пояснила у суді апеляційної
інстанції відповідачка, метою
звернення до прокуратури Заводського
району м. Миколаєва було не збирання
інформації про особу позивача, а
проведення перевірки дій ОСОБА_5 як
колишнього голови правління цього
кооперативу, оскільки ними було
виявлено копію довідки на ім'я
останньої про заробітну плату, яка
призначалася для надання до
Пенсійного фонду та містила неправдиві
відомості.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
звернення відповідача до
правоохоронних органів, які містять
певні відомості про недодержання вимог
законів позивачем, передавалися та
повідомлялися не з метою доведення
таких відомостей до громадськості чи
окремих громадян, а з метою їх
перевірки уповноваженими на це
органами, тому викладені у даному
зверненні факти не можна вважати
поширенням недостовірних відомостей,
які порочать честь, гідність чи ділову
репутацію позивача, а інформація,
зазначена у цьому зверненні не може
бути спростована у передбаченому ст. 277
ЦК України порядку.

За такого, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову ОСОБА_2

А тому, у задоволені апеляційної
скарги належить відмовити, а рішення
суду першої інстанції - залишити без
змін.

Посилання в апеляційній скарзі на
те, що відповідачка не надала до суду
даних про те, що на час звернення до
прокуратури вона була головою
правління даного ЖБК, положеннями
статуту кооперативу не передбачено
повноважень голови правління щодо
збирання та передачі інформації
стосовно осіб, які не є членами
кооперативу, викладені у заяві
відповідача обставини є недостовірною
інформацію, а відповідачка не довела,
що така інформація є достовірною, не
заслуговують на увагу, оскільки не
впливають на висновок суду щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Інші доводи апеляційної скарги
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального права при його
ухваленні та в основному зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновком суду по їх оцінці.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, а рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 29 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді: