Справа № 583/1292/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської
області в складі:

Головуючого судді Ярошенко
Т.О.,

при секретарі Горлач В.
В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Охтирка
подання старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Охтирського
міськрайонного управління юстиції
Шеванової Л. І. про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України, суд -,

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2014 року до суду надійшло
подання старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Охтирського
міськрайонного управління юстиції,
яке мотивує тим, що постановою
державного виконавця ВДВС
Охтирського МРУЮ від 29 липня 2008 року
відкрито виконавче провадження №8431311
відповідно до виконавчого листа
№2-946 від 01 липня 2002 року виданого
Охтирським міським судом про
стягнення з ОСОБА_2 на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в розмірі 1/4
частини від усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 1/2 частини
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян на дитину до її повноліття,
починаючи стягування з 01 липня 2002 року
та аліменти сплачувати матері
ОСОБА_4. Боржник добровільно не
виконує свої зобов'язання перед
стягувачем, аліменти сплачує не
щомісячно та не в повному обсязі, на
виклики до державного виконавця не
з'являється, чим ухиляється від
виконання рішення суду. Згідно акту
державного виконавця від 17 березня 2014
року ОСОБА_2 виїхав за кордон близько
півтора року тому. Про можливість
звернення до суду з тимчасовим
обмеженням в праві виїзду за межі
України повідомлений. Згідно
відповіді з Державної прикордонної
служби ОСОБА_2 періодично перетинає
кордон України. Стягувач звернулась
з заявою про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України суд
негайно розглядає подання без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

В зв'язку з чим, суд вважає, за доцільне
відповідно до вимог ст. ст. 169, 197 ЦПК
України розглянути справу у
відсутність сторін та без здійснення
фіксації судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Розглянувши подання, проаналізувавши
наявні в матеріалах справи докази, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
подання державного виконавця про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 слід відмовити з
наступних підстав.

Статтею 33 Конституції України
передбачено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" передбачено,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон, наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

Судом встановлено, що на виконанні у
державного виконавця ВДВС Охтирського
МРУЮ Шеванової Л. І. знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчих документів щодо
боржника ОСОБА_2

В поданні державний виконавець
зазначає, що на даний час рішення суду
не виконане. При цьому свої вимоги
державний виконавець мотивує тим, що
ОСОБА_2 попереджений про необхідність
сплати заборгованості за виконавчим
документом, проте заходів щодо повного
погашення боргу не вживає та
ухиляється від виконання рішення суду.

В той же час державним виконавцем суду
не надано жодних доказів, що ОСОБА_2
вчиняє дії, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення суду.

З розрахунку заборгованості по
аліментам (а.с. 14-15) вбачається, що
сплата аліментів боржником
проводиться нерегулярно з вересня 2012
року по березень 2014 рік. З 30 вересня
2012 року по березень 2014 року включно
державним виконавцем нарахована
заборгованість в сумі 9 174, 52 грн., з них
сплачено за період з 30 вересня 2012 року
по березень 2014 року включно 5 280 грн.

За таких обставин суд вважає, що
державний виконавець не надала
доказів, які б свідчили про ухилення
боржника від виконання своїх
аліментних обов'язків, а також про те,
що боржник має реальну можливість в
короткий строк погасити існуючу
заборгованість в сумі 9 174, 52 грн., яка
виникла за минулі роки, що передували
пред'явленню виконавчого листа до
виконання.

Так, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено,
що державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема, у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Таким чином, право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань.

Крім того, відповідно до ст. 377-1 ЦПК
України, подання державного виконавця
про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України повинно
бути погодженим з начальником відділу
державної виконавчої служби, однак, в
даному випадку таке погодження
відсутнє.

Враховуючи, що основним принципом
судочинства, закріпленим Конституцією
України, є законність і що відповідно
до ст. 2 Закону України «Про судоустрій
України» суд, здійснюючи правосуддя, на
засадах верховенства права забезпечує
захист гарантованих Конституцією
України та законами України прав і
свобод людини і громадянина, прав і
законних інтересів суспільства і
держави, суд приходить до висновку, що
оскільки державним виконавцем не
надано доказів умисного ухилення
ОСОБА_2 від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішеннями суду,
до того ж а подання державного
виконавця не погоджене з начальником
відділу державної виконавчої служби,
підстави для задоволення подання
державного виконавця про обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 377-1, 209, 210 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Охтирського міськрайонного
управління юстиції Шеванової Л. І. про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України,
відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена в
Сумський апеляційний суд через
Охтирський міськрайонний суд протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду:
Т.О. Ярошенко