АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2481/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 644/4214/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 31» березня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової
Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Кривошеіної
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 14 лютого 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 про визнання заповіту
недійсним,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з зазначеним та у подальшому
уточненим позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4. В обґрунтування своїх вимог
посилався на те, що він є рідним онуком
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Після її смерті відкрилася спадщина, а
саме однокімнатна квартира АДРЕСА_1 в м.
Харкові, яка належала їй на праві
приватної власності. У березні 2013 року
він звернувся до Четвертої Харківської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини та за
повідомленням нотаріальної контори
йому стало відомо, що його бабка 27.11.2012
року склала останній заповіт,
відповідно до якого все своє майно
заповідала своїм рідним сестрам,
відповідачам по справі, при цьому,
виключивши його із числа спадкоємців.
Вважав, що у останньому заповіті від
27.11.2012 року волевиявлення спадкодавця
не було вільним і не відповідало її
волі, оскільки вона знаходилася під
психічним тиском рідних сестер, які
завжди погано обходилися з нею,
ображали, били, не піклувалися та не
доглядали за нею. Просив визнати
недійсним заповіт від 27.11.2012 року, який
складено ОСОБА_6, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1
року, який посвідчено приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
реєстровий номер № 6683.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 14 лютого
2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 -
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просив
рішення суду - скасувати та судові
витрати покласти на відповідачів. При
цьому посилався на неповне з`ясування
судом обставин справи, що мають
значення для справи, на недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального права. Вважав, що суд не
надав належної оцінки доказам у справі,
не звернув уваги на те, що він надав
достатньо об'єктивних доказів того, що
волевиявлення заповідача не було
вільним і не відповідало її волі.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає за необхідне апеляційну
скаргу - відхилити, рішення суду -
залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні
позову, суд першої інстанції, з
висновком якого погоджується судова
колегія, обгрунтовано виходив з того,
що доказів того, що заповіт ОСОБА_6
склала під психічним тиском, при цьому
не було її волевиявлення і воно не
відповідало її волі позивач не надав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 27 листопада 2012
року ОСОБА_6 склала заповіт, яким все
своє майно, зокрема і спірну квартиру
АДРЕСА_1 заповідала своїм сестрам
відповідачам по справі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в рівних частках кожній, який
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6
померла.

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за
позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Із матеріалів справи та заповіту від 27
листопада 2012 року не вбачається, що
волевиявлення ОСОБА_6 не було вільним і
не відповідало її волі. При складанні
заповіту за місцем проживання та
реєстрації ОСОБА_6 були присутні
приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та ОСОБА_6, яка його одразу підписала.

В суді апеляційної інстанції
відповідачі пояснили, що ОСОБА_6 є їх
рідною сестрою, з якою склалися
нормальні стосунки. Позивач ОСОБА_1 - її
онук. Дійсно, ОСОБА_6 до останнього
заповіту склала ще три заповіти, в двох
з них вона вказувала ОСОБА_1 В
останньому заповіті ОСОБА_1 вона не
вказала, оскільки в останні роки
відносини між ними погіршилися, а
заповіла їм все своє майно в рівних
частках. Ніякого психічного тиску вони
на неї не здійснювали.

В суді апеляційної інстанції ані
ОСОБА_1, ані його представник не надали
доказів психічного тиску на ОСОБА_6 та
доказів відсутності її волевиявлення
при складанні останнього заповіту.

З додержанням вимог ст. ст. 213 - 215 ЦПК
України суд першої інстанції,
встановивши обставини справи повно,
надавши належну оцінку доказам у
справі, дійшов обґрунтованого висновку
щодо відмови в задоволенні позову
ОСОБА_1

Оскільки ухвалене судове рішення
відповідає зазначеним вимогам та
обставинам справи, судова колегія
вважає, що підстав для його зміни або
скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308,
ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 14 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: