РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16313/13-ц

пр. № 2/759/521/14

12 березня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Наборозняка М.І.

за участю секретаря
Оленчук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ТДВ
«Домінанта», ПАТ КБ «ПриватБанк» про
відшкодування матеріальних та
моральних збитків внаслідок ДТП,

встановив:

Позивач звернувся 16.10.2013 року до
суду із вказаним позовом, уточненим
щодо предмета позову 20.01.2014 року (а.с.115),
мотивуючи тим, що 25.04.2013 року приблизно
о 13 год по вул. Львівсьській, 44 у
м.Києві відбулась ДТП, в результаті
якої пошкоджено його автомобіль Ліфан
, держномер НОМЕР_3, котрим він
волододіє на підставі договору
фінансового лізингу від 09.01.2013 року.
Винуватцем ДТП, при якій пошкоджено
його автомобіль, який стояв
припаркованим, є водій автомобіля
Хюндай , держномер НОМЕР_2 ОСОБА_2
(відповідач) С.О.

Автомобілю Ліфан завдано механічних
ушкоджень, матеріальний збиток був
визначений оцінювачем в розмірі 6109
грн 89 коп, з яких вартість ремонту
автомобіля складає 2906 грнг; величина
втрати товарної вартості автомобіля -
3203,89 грн. Вартість ремонту йому
відшкодовано страховою компанією
«Інгосстрах» 04.09.2013 року. Втрата
товарної вартості автомобіля повинна
бути, на його думку, відшкодована
відповідачем.

Також він (позивач) оплатив послуги за
договором про надання правової
допомоги, яку надавав йому адвокат
ОСОБА_3 на суму 1940 грн, що
підтверджується квитанцією від 14.09.2013
року. Така допомога надавалась йому
при розгляді справи в суді
апеляційної інстанції щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124
КУпАП. У вказаній справі, позивач, як
він зазначив у позовній заяві був
потерпілим. Також правова допомога
надавалась йому адвокатом при
розгляді справи у Шевченківському
районному суді м.Києва за
адміністративним позовом ОСОБА_2 про
оскарження протоколу про
адміністративне правопорушення,
складеного працівником ДАІ за
результатами перевірки обставин ДТП за
порушення правил дорожнього руху за
ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2

Крім того, він оплатив поштові
витрати за пересилання певних листів
при провадженні адміністративної
справи та у зв*язку із викликом
відповідача для огляду пошкоджень
його автомобіля з участю оцінювача;
витрати у зв*язку із доставкою його
автомобіля до місця проведення
оцінки (180 грн), витрати на проведення
оцінки пошкоджень автомобіля 250 грн,
витрати, пов*язані зі справою, яка
розглядається на поїздки до м.Києва.

Також йому спричинена моральна
шкода, яка полягає у моральних
стражданнях з приводу госпіталізації
його дружини, придбанням ліків для її
лікування, у зв*язку з чим у нього був
емоційний стрес; на наступний день
після ДТП він звертався до
лікаря-психіатра, мав певні
переживання, дискомфорт; неможливості
нормально працювати за місцем роботи
у зв*язку із відривом від нормального
(звичного) ритму життя по причині
вирішення окремих питань щодо оцінки
автомобіля, прийняття участі в
зазначених вище судових процесах.
Моральну шкоду він оцінює в сумі 12200
грн

В судовому засіданні позов
підтримав, пояснив, що він по телефону
неодноразово звертався до
відповідача з приводу відшкодування
втрати товарної вартості його
автомобіля, але той не реагував, що
змусило його звернутись до суду;
автомобіль за договором лізингу
фактично належить йому, юридично
право власності на нього ще не
оформлено, проте, відповідно до
договору, яким фактично є його заява на
ім*я Банку, він моральну шкоду також
обґрунтовує душевними стражданнями з
приводу пошкодженого його майна.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позов не визнали.
Останній пояснив, що позивач не є
належним, оскільки він не має права
власноті на майно (автомобіль Ліфан,
котрий належить ПАТ КБ «ПриватБанк»);
оплата так названої позивачем
правової допомоги при розгляді справи
відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП та
адміністравтиної справи, не є, на його
думку, збитками, пов*язаними з
поведінкою відповідача; також не
визнав втрату товарної вартості
автомобіля позивача.

Одночасно не заявив клопотань про
призначення відповідних судових
екстизх щодо оцінки пошкоджень
автомобіля позивача; не надав доказів
про те, що він вживав заходи для
відшкодування позивачу втрати
товарної вартості його автомобіля.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, прийшов
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню за такими
підставами.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України
майнова шкода , завдана неправомірними
діями майну фізичної особи
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Суд, вирішуючи спір, керується
нормами зазначеного позивачем
законодавства, оскільки вони
застосовані ним обґрунтовано. В
матеріалах справи наявні докази
позовних вимоги: постанови судді про
встановлення вини відповідача у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпро АП щодо ДТП,
при якому заподіяна шкода позивачу.

За таких обставин дії відповідача є
неправомірними, оскільки він порушив
правила дорожнього руху, між ними та
негативним наслідком для позивача -
пошкодженням його автомобіля наявний
прямий причинний зв*язок.

Суд стягує із відповідача
матеріальну шкоду у розмірі втрати
товарної вартості автомобіля Ліфан,
оскільки за договорами добровільного
автомобіля Ліфан страховою компанією
«Інгосстрах» а також обов*язкового
страхування автомобіля Хюндай (перед
третіми особами) такий вид шкоди
страховиками не відшкодовується. Отже
позивач обґрунтовано звернувся із
позовом з приводу втрати товарної
вартості саме до заподіювача шкоди.

Суд вважає, що відповідач також
повинен нести відповідальність за
вимушені витрати позивача: оплата ним
телеграми про виклик відповідача для
участі в огляді пошкоджень автомобіля
Ліфан оцінювачем 57 грн 24 коп, оплати
позивачем вартості дослідження
оцінювачем в розмірі половини таких
витрат (125 грн), враховуючи, що такі
витрати повинні нести страховики ( в
даному випадку «Інгосстрах») в
частині оцінки пошкоджень за
виключенням втрати товарної вартості.

Всі інші витрати позивача: оплата ним
правової допомоги в інших справах
(вказаних у позовній заяві), оплата
поштових відправлень, пов*язаних з
іншими справами, витрат на
доставлення автомобіля до місця
оцінки (дослідження спеціалістом) не є
витратами, пов*язаними безпосередньо
із діями відповідача ОСОБА_2; вони не
знаходяться у прямому причинному
зв*язку (ст. 1166 ЦК України) між його
(ОСОБА_2) діями щодо ДТП (ст. 124 КУпАП).
Тобто, правових підстава для
задоволення вимог в цій частині суд
не вбачає.

На думку суду, позивачами у справах
про відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки, можуть
бути особа, якій завдано майнової
шкоди, у тому числі власники та
володільці майна, фізичні особи, яким
заподіяно моральну шкоду.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1
пояснив, що свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу - автомобіля
Ліфан виписано на ім*я ПАТ «КБ
«ПриватБанк», але фактичним
володільцем і майбутнім власником
автомобіля є він, оскільки
користується автомобілем за договором
фінансового лізингу із вказаним
банком.

Враховуючи викладене, а також наявні у
справі докази сплати ОСОБА_1 всіх
витрат (для надсилання листів,
замовлення дослідження (а.с.17), його
оплату щодо оцінки пошкоджень
автомобіля, суд вважає ОСОБА_1
володільцем автомобіля, саме якому
заподіяно шкоду. При цьому суд також ,
враховує, що за автомобіль він вже
сплатив банку певні кошти, але ще не
остаточно оформив правовстановлюючий
документ про право власності на нього.
Сукупність вказаних факторів дає суду
право вважати ОСОБА_1 належним
позивачем, при цьому також
враховується позиція ПАТ КБ
«ПриватБанк», який є третьою особою,
але не заперечив право ОСОБА_1 бути
позивачем у справі.

Суд вважає, що ОСОБА_1 довів належними
доказами , що шкоду відповідачем
завдано саме йому.

Також суд враховує, що відповідач
всупереч ст. ст. 10,11,60 ЦПК України не
надав доказів про те, що шкоду
(матеріальну та моральну) заподіяно
не позивачу, а іншій особі, наприклад,
банку.

Суд також вважає достовірними
пояснення позивача щодо небажання
відповідача вирішити питання щодо
відшкодування втрати товарної
вартості автомобіля Ліфан у
досудовому порядку, оскільки сам факт
звернення його до суду свідчить про
це.

Моральну шкоду суд стягує із
відповідача на підставі ст. 1167 ЦК
України, враховуючи, що дії
відповідача є неправомірними і
внаслідок їх позивачу заподіяні
моральні страждання у зв*язку із
пошкодженням майна, яким він володіє і
за яке частково сплатив кошти. Також
суд вважає обґрунтованими вимоги
позивача в цій частині (моральних
страждань) , що він відривався від
звичного ритму життя, мав незручності
через вирішенні питань щодо оцінки
пошкоджень автомобіля, звернення до
суду із позовом (у цій справі). Інші
обгрунтування моральної шкоди не
ґрунтуються на чинному
законодавстві. Тому моральну шкоду
суд оцінює у 300 грн.

За таких обставин суд
задовольняє позов в частково, а також
стягує із відповідача судові витрати
на підставі ст.88 ЦПК України на
користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , який
проживає у АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, який мешкає у АДРЕСА_2
матеріальну шкоду у зв*язку із
пошкодженням автомобіля в сумі 3203 грн
89 коп, 125 грн витрат , сплачених за
визначення вартості пошкоджень
автомобіля, 57 грн 24 коп вартість
відправленої телеграми для участі в
огляді пошкодженого автомобіля,
моральну шкоду в сумі 500 грн, а також
судовий збір судовий збір 344 грн 12
коп, а всього 4229 грн 25 коп.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом 10 днів з
дня його оголошення - на адресу
Апеляційного суду м.Києва через
Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя