АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/4097/2014
Головуючий у І інстанції - Борденюк В.В.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого судді
Рубан С.М.

суддів
Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі
Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
заочне рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 21 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Планета», за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору -
Державної реєстраційної служби,
Державного підприємства Міністерства
оборони України «Укрвійськбуд», про
визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 21 січня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Планета», за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору -
Державної реєстраційної служби,
Державного підприємства Міністерства
оборони України «Укрвійськбуд», про
визнання права власності- відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
права.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явились, про час і місце
розгляду справи повідомлені належно,
тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи і це
було встановлено судом, 09.06.2005 року
позивач уклав з ТОВ Планета» договір
інвестування будівництва житлового
будинку №2005-16/і, за умовами якого
відповідач, як виконавець за договором,
зобов'язався за рахунок залучених від
позивача коштів у межах інвестиційного
договору №85/2004 від 22.06.2004 року з
інвестором-генпідрядником, Державним
підприємством Міністерства оборони
України «Укрвійськбуд», збудувати і
передати позивачу обумовлене житло
-двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, а
позивач зобов'язався забезпечити
відповідне фінансування об'єкту
інвестування та прийняти його у
власність для особистого проживання.

Згідно ст. 19 Закону України «Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю»,
оформлення права власності
здійснюється за рахунок та силами
забудовника, який забезпечує правову
сторону та надає до уповноваженого
органу необхідні документи для
оформлення інвесторам свідоцтв про
право власності на профінансовані ними
об'єкти нерухомості.

Відповідно ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважаться
набутим правомірно, якщо інше прямо не
впливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Позивач умови договору інвестування
будівництва житлового будинку від
09.07.2005 року виконав у повному обсязі,
про що свідчить наявна в матеріалах
справи копія довідки № 59, що була
видана ТОВПланета» 07.04.2009 року (а.с. 10).
Водночас, відповідач умови вказаного
договору, укладеного з позивачем, не
виконав належним чином, зокрема,
порушивши п.2.4.1. щодо надання
документів, необхідних для оформлення
права власності на кватиру в державних
органах протягом 60 діб після здачі
будинку в експлуатацію за актом
державної комісії.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно(житлові будинки, будівлі, споруди
тощо) виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна).

Якщо договоромабо законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно приписів Закону України «Про
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» якщо
законодавством передбачено прийняття
в експлуатацію об'єкта нерухомого
майна, державна реєстрація прав на
такий об'єкт проводиться після
прийняття його в експлуатацію в
установленому законодавством порядку.

Порядок оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна-збудовані
багатоквартирні житлові будинки,
частини житлових будинків та квартири
в м. Києві визначені Положенням, що
затверджено розпорядженням
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 27 жовтня 2009 р. №1227.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що ТОВ «Планета», як забудовник,
передавало до Головного управління
житлового забезпечення Київської
міської ради пакет документів,
передбачений п.9.2. Положення, що могло
слугувати підставою для видачі у
подальшому інвестору свідоцтва про
право власності на житло.

Відповідно до статті 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що ТОВ
«Планета» не є належним відповідачем
за наведеними позовними вимогами,
оскільки в силу умов договору
зобов'язувалось збудувати і передати
інвестору обумовлене житло, а також
документи для подальшого оформлення
права власності в компетентних
державних органах, а відтак,
невиконання відповідачем зобов'язань
із передачі вказаних документів не
може свідчити про оспорювання
відповідачем права власності позивача
на вказане житлове приміщення.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання апеляційної скарги на те, що
ненадання відповідно до договору
відповідачем позивачу всіх необхідних
для реєстрації права власності
документів позбавляє позивача права
власності на житло, оскільки
відповідачем позивачу, як інвестору,
видана довідка від 07 квітня 2009 року №59
про сплату на користь ТОВ «Планета»
суми в розмірі 204 088,50 грн. для
інвестування будівництва квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 64,79 кв. м..

Інвестиційні зобов'язання виконано на
100 відсотків. (а.с.10).

Доводи апеляційної скарги про те, що
ненадання обумовлених договором
документів, необхідних для реєстрації
права власності на квартиру є
злочинним наміром відповідача,
направленим на реалізацію квартири
позивача іншим особам, колегія суддів
не приймає до уваги оскільки, вказані
доводи не підтверджені доказами
відповідно до приписів статтей 58-59 ЦПК
України.

В суді апеляційної інстанції
представник позивача пояснив, що саме
ненадання позивачу всього
необхідного пакету документів для
реєстрації права власності
підтверджує те, що відповідач оспорює
та не визнає права власності позивача
на створене майно, незважаючи на те, що
відповідач надав позивачу, як
інвестору, довідку про оплату повної
вартості квартири.

Також, представник позивача
підтвердив суду, що позивач маючи, як
інвестор квартири, довідку про оплату
повної вартості квартири та
сертифікат Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про готовність до
експлуатації житлового будинку
АДРЕСА_2 не скористався правом
звернення до державних органів для
оформлення права власності, оскільки
на думку представника позивача такі
дії є недоцільними із-за можливої
відмови державної реєстрації права
власності.

Однак, на думку колегії суддів така
позиція не є вірною, оскільки
звертаючись з позовною заявою про
визнання права власності з посиланням
на приписи статті 392 ЦК України,
позивач не надав підтвердження
оспорювання відповідачем права
власності позивача на житлове
приміщення, та крім того, позивач не
має відмови компетентних державних
органів щодо оформлення права
власності на житлове приміщення із-за
невиконання відповідачем зобов'язань
з передачі необхідного для реєстрації
пакету документів.

Інші доводи апеляційної скарги також
були предметом розгляду суду першої
інстанції, висновків суду не
спростовують і не впливають на
правильність ухваленого у справі
рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 21 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий : (підпис) Судді:
(підписи) копія вірна

Суддя :
Рубан С.М. Секретар: