Номер провадження: 22-ц/785/2918/14
Номер справи місцевого суду: 511/497/13-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючого
судді - Сидоренко І.П., суддів -
Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С., при
секретарі - Колмакові В.І., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Роздільнянського районного суду
Одеської області від 18 листопада
2013року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя, визнання права власності на
житловий будинок з господарчими
спорудами та на земельну ділянку, -

встановила:

21 лютого 2013року ОСОБА_2 звернувся з
позовом про поділ спільного майна
подружжя.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказав,
що з 29 червня 1986року до 05 квітня 2011року
він знаходився у зареєстрованому шлюбі
з ОСОБА_3

Під час шлюбу вони за спільні кошти
придбали наступне майно:

- за договором купівлі-продажу від 02
листопада 2004року житловий будинок
АДРЕСА_1, Роздільнянського району
Одеської області, який був оформлений
на ім'я ОСОБА_3;

- земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 4327кв.м., розташовану по АДРЕСА_1
Одеської області, державний акт
виданий на ім'я ОСОБА_3;

- земельну ділянку для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд площею
2500кв.м., розташовану по АДРЕСА_1
Одеської області, державний акт
виданий на ім'я ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_2 остаточно уточнив
позовні вимоги, просив суд призвести
поділ вищевказаного майна подружжя
таким чином:

- визнати за ним право власності на весь
житловий будинок АДРЕСА_1,
Роздільнянського району Одеської
області;

- визнати за ним право власності на
земельну ділянку площею 2500кв.м.;

- залишити у власності ОСОБА_3 земельну
ділянку площею 4327кв.м. (а.с.43).

Рішенням суду від 17 листопада 2013року
позов ОСОБА_2 задоволено частково
(а.с.58-59).

Суд визнав за ОСОБА_2 право власності на
1/2 частину житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1 Одеської
області, який складається з наступних
приміщень: трьох житлових кімнат
площею по 19.30кв.м., 9,50кв.м. та 7,70кв.м.,
двох коридорів площею по 10,70кв.м та
11,30кв.м, кухні площею 7,90кв.м., ванної
площею 6,50кв.м., тамбура площею 4,10кв.м., а
всього загальною площею 77,00кв.м., в тому
числі житловою - 36,50кв.м. та надвірних
споруд «Б» - сарай, «В» - гараж, «Г»-
підвал, «Д» - літня кухня, «Ж» - навіс,
«З» - сарай, «И» - сарай, «К» - санвузол,
«І» - цистерна, огорожа №1-2-3.

Суд визнав за ОСОБА_2 право власності на
1/2 частину земельної ділянки площею
2500кв.м., кадастровий номер 030010001,
що розташована по АДРЕСА_1
Роздільнянського району Одеської
області.

Суд визнав за ОСОБА_2 право власності на
1/2 частину земельної ділянки площею
4327кв.м., кадастровий номер 030010002,
що розташована по АДРЕСА_1
Роздільнянського району Одеської
області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду змінити, ухвалити рішення,
яким задовольнити його позов, та
визнати за ним право власності на
будинок АДРЕСА_1 визнати за ним право
власності на земельну ділянку площею
2500кв.м., розташовану по АДРЕСА_1,
залишити у власності ОСОБА_3 земельну
ділянку площею 4327кв.м., розташовану по
АДРЕСА_1, посилаючись на те, що суд в
порушені вимог процесуального і
матеріального права необґрунтовано і
безпідставно задовольнив його позов ні
в тому обсязі, як він просив в позовній
заяві (а.с.64-66).

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, представників
сторін, вивчивши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги,
дійшла до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим, а за змістом
має містити встановлені судом факти і
відповідні їм правовідносини. При
встановлені фактів суд оцінює
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів в їх сукупності.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що з 29 червня 1986року до 05
квітня 2011року сторони знаходилися у
зареєстрованому шлюбі.

Під час шлюбу сторони за спільні кошти
придбали наступне майно:

- за договором купівлі-продажу від 02
листопада 2004року житловий будинок
АДРЕСА_1, Роздільнянського району
Одеської області, який був оформлений
на ім'я ОСОБА_3;

- земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 4327кв.м., розташовану по АДРЕСА_1
Одеської області, державний акт
виданий на ім'я ОСОБА_3;

- земельну ділянку для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд площею
2500кв.м., розташовану по АДРЕСА_1
Одеської області, державний акт
виданий на ім'я ОСОБА_3

У зв'язку з реконструкцією будинку, в
подальшому на ім'я ОСОБА_3 було видано
свідоцтво про право власності від 24
грудня 2010року.

Статтею 60 Сімейного кодексу України
визначено, що майно набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку, що кожна річ,
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.68 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Відповідно до вимог ст.70 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Частина 2 ст.70 СК України зазначає, що
при вирішені спору про поділ майна суд
може відступити від засади рівності
часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення, зокрема якщо один із
них не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї.

Судова колегія, вважає, що судом першої
інстанції при вирішенні питання по
поділ майна подружжя ОСОБА_3 без
порушень норм СК України вірно був
проведений поділ майна в рівних
частках, оскільки суду першої
інстанції не були надані відповідні
докази, за якими суду слід було
відступити від рівності часток
подружжя та виділити позивачу ОСОБА_2 у
власність весь житловий будинок.

Не були надані такі докази і суду
апеляційної інстанції.

Так, представник позивача ОСОБА_2, яка є
донькою сторін, пояснила, що ні батько
ОСОБА_2 ні її мати ОСОБА_3 на даний час не
мешкають в будинку, що вказаний позов,
пов'язаний з тим, що ОСОБА_3 без згоди
ОСОБА_2 вселила у будинок сторонніх
осіб, які мешкають в будинку, завдають
будинку шкоду, а рішення суду про їх
виселення ще не виконано.

Судова колегія, вважає, що при таких
обставинах немає підстав, передбачених
СК України для виділення будинку в
повну власність позивача ОСОБА_2

При вищевказаних обставинах, суд
першої інстанції обґрунтовано
відмовив у задоволені заяви про
затвердження між сторонами мирової
угоди, та призвів поділ майна в рівних
частках.

Сторони не позбавлені можливості
звернутися до нотаріальної контори та
оформити право власності на спірне
майно від імені ОСОБА_3 повністю або
частково на ім'я ОСОБА_2

З огляду на викладене, доводи
апеляційної скарги не можуть бути
прийняті судом апеляційної інстанції в
якості підстав для скасування
оскаржуваного рішення.

Апеляційний суд приходить до висновку
про те, що судом першої інстанції дана
належна оцінка доводам сторін у
сукупності з наданими сторонами
доказами, висновки суду відповідають
обставинам справи, доводи, викладені у
апеляційній скарзі, не спростовують їх,
тому підстав для скасування
оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Роздільнянського районного
суду Одеської області від 18 листопада
2013року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
І.П.Сидоренко

Судді:
С.О. Погорєлова

Є.С. Сєвєрова