Справа № 473/886/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"04" квітня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючого - судді
Ротар М.М., при секретарі - Фінько О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вознесенську цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2014 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
"ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк")
звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором. Позивач зазначав,
що 20.06.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за
яким останній отримав строковий кредит
у розмірі 13800 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36 %
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Позичальник неналежно виконував
зобов'язання, тому станом на 30.11.2013 року
утворилась заборгованості за
договором на загальну суму 44583 грн. 80
коп., з якої: 8565 грн. 05коп. -
заборгованість по кредиту, 33419 грн. 52
коп. - заборгованості по відсоткам, 500
грн. - штрафу (фіксованої частини), 2099
грн. 23 коп. - штрафу (процентна складова).

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи у його відсутності
та підтримання позовних вимог у
повному обсязі, не заперечує проти
розгляду справи в порядку заочного
провадження.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи
доказів.

За таких обставин суд вважає можливим
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України. Позивач
проти розгляду справи в порядку
заочного провадження не заперечував.

Дослідивши та оцінивши матеріали
справи в межах заявлених позовних
вимог та на підставі наданих сторонами
доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК
України, суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення щодо
договору позики, якщо інше не
встановлено законом і не випливає із
суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

За правилам ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві кредит у строк та
порядок, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів
він не звільняється від обов'язку
виконання зобов'язання, при цьому
кредитодавець має право вимагати від
позичальника достроково повернути всю
суму кредиту та внести інші платежі,
передбачені договором.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином, згідно умов договору та у строки
передбачені цим договором.

З матеріалів справи вбачається, що
20.06.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за
яким останній отримав строковий кредит
у розмірі 13800,00 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36 % річних на суму залишку
заборгованості за кредитом.

При цьому, відповідач ознайомився з
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам і Тарифами банківських
послуг, та погодився з тим, що вказані
документи, є складовою частиною
кредитного договору.

Зі змісту вищевказаної заяви
позичальника та Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам,
які діяли на час укладення спірного
договору вбачається, що вони містять
всі істотні умови договору про надання
фінансових послуг, передбачених ст. 6
Закону України "Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг", в редакції, яка
діяла на момент укладення договору, а
саме: назву документа; прізвище, ім'я і
по батькові та адресу особи, яка
отримує фінансову послугу,
найменування фінансової операції,
кредитного ліміту, базової відсоткової
ставки, порядку погашення боргу;
найменування та місцезнаходження
банку (Заява); розміру фінансового
активу, зазначеного у грошовому виразі,
строки його внесення та умови
взаєморозрахунків (Заява та п.4 Умов);
строк дії договору; зазначення порядку
зміни і припинення дії договору; права
та обов'язки сторін (п.3 Умов);
відповідальність сторін за
невиконання або неналежне виконання
умов договору (п.5 Умов); підписи сторін
(Заява).

Банк виконав свої зобов'язання
належним чином, надавши позичальнику
кредитні кошти, в розмірі передбаченим
договором. Проте, відповідач свої
зобов'язання за договором належним
чином не виконав, у зв'язку з чим, станом
на 30.11.2013 року утворилась
заборгованості за договором на
загальну суму 44583 грн. 80 коп., з якої: 8565
грн. 05 коп. - заборгованість по кредиту,
33419 грн. 52 коп. - заборгованості по
відсоткам, 500 грн. - штрафу (фіксованої
частини), 2099 грн. 23 коп. - штрафу
(процентна складова).

Однак в судовому засіданні було
встановлено та підтвердилося
дослідженими в судовому засіданні
матеріалами цивільної справи №
1407/2-1502/11, що рішенням Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 16 травня 2012 року з
відповідача ОСОБА_1 на користь
позивача ПАТ КБ "Приватбанк" була
стягнута заборгованість за кредитним
договором № б/н від 20.06.2006 року, яка
виникла станом на 31 травня 2011 року в
сумі 28 171,86 грн., у тому числі:
заборгованість за кредитом - 8565 грн. 05
коп., заборгованість по процентам за
користування кредитом - 17 789 грн. 10 коп.,
штраф - 500 грн. (фіксована частина) та
штраф 1317 грн. 71 коп. (процентна
складова). Таким чином, суд вважає, що
з відповідача ОСОБА_1 необхідно
стягнути заборгованість за кредитним
договором, що виникла за період з 31.05.2011
року по 30.11.2013 року, яка складається з
заборгованості по процентам за
користування кредитом та становить 15630
грн. 42 коп.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог ПАТ КБ
"Приватбанк" до відповідача ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої постановлено рішення, суд
присуджує з другої сторони всі судові
витрати. Оскільки, позовні вимоги
задоволенні частково (35%), то в силу ст. 88
ЦПК України з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути судовий
збір пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог в сумі - 156
грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПриватБанк" ()
заборгованість за кредитним договором
№б/н від 20 червня 2006 року, яка виникла
станом на 30 листопада 2013 року та
складається з заборгованості по
процентам за користування кредитом - в
сумі 15630 грн. 42 коп., перерахувавши
вказану суму на розрахунковий рахунок
(р/р 3111, МФО 305299, ) а
також в повернення судових витрат 156
гривні, перерахувавши вказану суму на
розрахунковий рахунок (р/р 0001, МФО
305299, ).

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які не були присутні під час
оголошення рішення, мають право
оскаржити рішення протягом 10 днів з
моменту отримання копії рішення .

Заочне рішення може бути переглянуто
Вознесенським міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача про
перегляд заочного рішення, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
М.М. Ротар