Провадження № 2/259/3158/2013
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2014 р.
місто Донецьк

Куйбишевський районний суд міста
Донецька у складі:

головуючого - судді:
Ларіної О.В.,

при секретарі:
Литвиненко Ю.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» звернувся до суду з
позовною заявою до відповідача ОСОБА_2
в якій просить стягнути з останньої
заборгованість за Кредитним договором
№DOXRRX05410066 від 28.08.2008 року (надалі -
Кредитний договір) у розмірі - 90687,36 грн.
та витрати по сплаті судового збору у
розмірі 906,87 грн.

В обґрунтування позовних вимог
представник позивача вказав, що 28.08.2008
року між Закритим акціонерним
товариством комерційним банком
"Приватбанк" та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір у розмірі 8547,95 грн., з
кінцевим терміном повернення 28.08.2010
року, який складається з заяви
позичальника та Умов надання кредиту
фізичним особам "Розстрочка", зі
сплатою відсотків у розмірі 12,00% на рік
на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Однак, відповідач не виконує взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором, порушує договір в частині
своєчасного виконання боргового
зобов'язання за Кредитним договором.

Загальна сума заборгованості
грошового зобов'язання ОСОБА_2 за
Кредитним договором станом на 21.10.2013
року складає 90687,36 грн., з яких:

- 7296,55 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 810,34 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 2666,95 грн. - заборгованість по
комісії за користуванням кредитом;

- 75118,88 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина);

- 4294,64 грн. - штраф (процентна
складова).

Представник позивача, який діє на
підставі довіреності Сап'ян Р.О., в
судове засідання не з'явився, про час та
дату розгляду справи був повідомлений
належним чином згідно ст. 76 ЦПК України,
надав до суду заяву про можливість
розгляду справи у його відсутність, не
заперечував проти ухвалення заочного
рішення (а.с.27).

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове
засідання не з'явилась, про час та дату
розгляду справи була повідомлена
належним чином згідно ст. 76 ЦПК України,
причини неявки суду не відомі (а.с.25).

Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі
неявки відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло повідомлення про причини
неявки, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних в справі
доказів.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 224 ЦПК України
представник позивача не заперечує
проти ухвалення заочного рішення по
справі. Таким чином суд розглядає
справу на підставі наявних в справі
письмових доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позов підлягаючим частковому
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено факт
реорганізації Закритого акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" шляхом приєднання до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приватбанк". Згідно
рішення загальних зборів акціонерів
від 30.04.2009 року тип Банку змінено на
Публічне акціонерне товариство. ПАТ КБ
"Приватбанк" є правонаступником усього
майна, майнових прав та обов'язків ЗАТ
КБ "Приватбанк". Правонаступництво
підтверджено статутом ПАТ КБ
"Приватбанк", довідкою ЄДРПОУ (а.с. 9, 11,
12).

Судом встановлено і це не оспорюється
сторонами, що 28.08.2008 року ОСОБА_2
звернулась до Закритого акціонерного
товариства комерційного банка
"Приватбанк" з заявою №DOXRRX05410066 про
видачу кредиту у розмірі 8547,95 грн., зі
сплатою відсотків у розмірі 12,00% на рік
на суму залишку заборгованості за
кредитом (а.с.3).

З вказаної заяви вбачається, що 28.02.2008
року ОСОБА_2 була ознайомлена та згодна
з умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам ("Розстрочка")
(Стандарт), а також тарифами банку, які
були надані останній для ознайомлення
в письмовій формі, про що свідчить
особистий підпис. Своїм підписом
відповідач підтвердив факт отримання
повної інформації про умови
кредитування у Приватбанку, а також
місцезнаходження вказаного банку.
Також ОСОБА_2 надано згоду про те, що
даною заявою разом із умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам
("Розстрочка") (Стандарт), а також
тарифів укладено між Банком та
відповідачем по справі
кредитно-заставний договір. Остання
засвідчила своїм підписом вірність
інформації, яка була їй надана Банком.

З зазначеної заяви вбачається, що
сторони досягли згоди з усіх істотних
умов кредитного договору. Дана заява
містить ім'я, (найменування) та місце
проживання (місцезнаходження) сторін
між якими укладений кредитний договір,
а саме валюта гривня, сума - 8547,95 грн.,
строк повернення - 28.08.2010 року,
процентна ставка - 12,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Таким чином, сторонами при укладенні
кредитного договору буди досягнути усі
істотні умови договору (а.с. 5-7).

Згідно розрахунку заборгованості,
наданого позивачем, заборгованість
ОСОБА_2 за Кредитним договором станом
на 21.10.2013 року складає 90687,36 грн., з яких:

- 7296,55 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 810,34 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 2666,95 грн. - заборгованість по
комісії за користуванням кредитом;

- 75118,88 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина);

- 4294,64 грн. - штраф (процентна
складова) (а.с.4).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю в три роки.

Проте, відповідно з п. 5.5 Умов та правил
надання банківських послуг терміни
позовної давності по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків за
користуванням кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

Статтею 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та порядку, що
встановлені договором.

Відповідно зі ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати гроші (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Керуючись ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Враховуючи, що строк виконання
зобов'язання сплинув, а відповідач в
порушення умов договору кредит не
повернув та не сплачує відсотки за його
користування, позивач обґрунтовано,
звернувся до суду з вимогами про
повернення кредиту та сплати процентів
за користування кредитом.

Наслідки порушення договору
позичальником, встановлені ч. 2 ст. 1050 ЦК
України, у відповідності до якої
передбачено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частками (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплатити
відсотки, належні йому відповідно до
статті 1048 ЦК України.

Відповідно до принципів розумності і
справедливості на кредитора
покладається обов'язок вживати
необхідних заходів щодо зменшення
розміру збитків, завданих йому
порушенням зобов'язання, але у всякому
разі, не сприяти їх збільшенню.
Невиконання кредитором цього обов'язку
може бути підставою для зменшення
судом розміру збитків та неустойки, що
стягуються з боржника, що передбачено
частиною 2 ст. 616 ЦК України, згідно якої
суд має право зменшити розмір збитків
та неустойки, які стягуються з
боржника, якщо кредитор умисно або з
необережності сприяв збільшенню
розміру збитків, завданих порушенням
зобов'язання, або не вжив заходів щодо
їх зменшення.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" положення ст.
616 ЦК України передбачають право суду
за певних умов зменшити розмір збитків
та неустойки, які стягуються з
боржника. Зазначене стосується
цивільно-правової відповідальності
боржника, а не сплати ним основного
грошового боргу за кредитним
договором, що суд на підставі вказаної
норми закону змінити не може.

Враховуючи, що про порушення
зобов'язання відповідачем банк
дізнався ще 21.11.2008 року, а до суду
звернувся з вимогами про стягнення
заборгованості за кредитом лише 27.12.2013
року, тобто після спливу майже п'яти
років після початку порушення
зобов'язання, до цього будь-яких
заходів щодо стягнення заборгованості
з відповідача не приймав, чим сприяв
збільшенню розміру неустойки за
кредитним договором, суд, виходячи з
засад цивільного судочинства, а саме,
розумності та справедливості, вважає
можливим зменшити розмір неустойки
(пені та штрафу), що підлягає стягненню
з відповідача, до розміру
заборгованості за тілом кредиту, а саме
до 7296,55 грн., а також враховуючи умови
кредитного договору, а саме наявність
штрафу (процентної ставки) за
невиконання договору, суд вважає
можливим відрахувати зі зменшеної пені
7296,55 грн. суму штрафу (процентну
складову), передбачену кредитним
договором, у розмірі 4294,64 грн., що буде
дорівнювати 3001,91 грн. - розміру пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором.

Таким чином, суд на підставі
викладеного вважає позовні вимоги
підлягають задоволенню частково, а
саме, з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню заборгованість за
кредитним договором станом на 21.10.2013
року в розмірі 18570,39 грн., з яких
заборгованість за кредитом - 7296,55 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 810,34 грн.,
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом - 2666,95 грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором -3001,91 грн.,
штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.,
штраф (процентна складова) - 4294,64 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до п.п 1 пункту 1 частини 2 ст.
4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI
«Про судовий збір» з позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня календарного року, в якому
відповідна заява або скарга подається
до суду.

При зверненні до суду позивачем
сплачено судовий збір у сумі 906,87 грн.

Суд дійшов висновку про часткове
задоволення позовних вимог позивача
про стягнення заборгованості за
кредитним договором в розмірі 18570,39
грн., з цих задоволених вимог підлягає
сплаті судовий збір у сумі 243,60 грн. (0,2
розміру мінімальної заробітної плати),
який підлягає відшкодуванню позивачу
за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 60, 61, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - задовольнити
частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором № DOXRRX05410066 від
28.08.2008 року у розмірі 18570,39 з яких:

- 7296,55 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 810,34 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 2666,95 грн. - заборгованість по
комісії за користуванням кредитом;

- 3001,91 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована
частина);

- 4294,64 грн. - штраф (процентна
складова)

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» судовий збір в сумі 243,60
гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів після його
проголошення. Особами, які не були
присутні при оголошенні рішення - в той
же строк з дня отримання його копії.

Рішення суду набуває чинності після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо її не було подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набуває
чинності після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя Куйбишевського районного

суду м. Донецька
О.В. Ларіна