Справа № 2-763/11
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 березня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі: головуючого судді - Тішко Д.А.,
при секретарі - Шугай Г.В., за участю
представника позивача Шиян Тетяни
Олександрівни, представників
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, третіх
осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5, представників
третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7 розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду у місті Миколаєві цивільну справу
за позовом

Адміністрації Центрального району
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради до ОСОБА_9, ОСОБА_10 про
знесення самовільного будівництва,
треті особи, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_5,-

встановив:

У серпні 2009 року Адміністрація
Центрального району Виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
звернулася до Центрального районного
суду м. Миколаєва із позовом до ОСОБА_9,
Миколаївської міської ради, ОСОБА_5 та
просила зобов'язати першого
відповідача знести недобудований
житловий будинок у дворі по АДРЕСА_1,
збудований на місці квартир
№НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_3. (а.с. 1-3; т.1)

У березні 2010 року позивач змінив
позовні вимоги, виключив із числа
відповідачів Миколаївську міську раду,
ОСОБА_5, залучив у співвідповідачі
ОСОБА_10, а в якості третіх осіб ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та просив зобов'язати
відповідачів вивільнити самовільно
зайняту земельну ділянку загальною
площею 62 кв.м. у дворі загального
користування по АДРЕСА_1 шляхом зносу
самовільно побудованих прибудов до
квартир НОМЕР_1,НОМЕР_3 та житлової
мансарди другого поверху над квартирою
НОМЕР_1. (а.с. 66-68; т.1)

У травні 2010 року позивач змінив позовні
вимоги, додатково залучив в якості
третіх осіб ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та
просив зобов'язати відповідачів
вивільнити самовільно зайняту
земельну ділянку загальною площею 62
кв.м. у дворі загального користування
по АДРЕСА_1 шляхом зносу самовільно
побудованих прибудов до квартир
НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_3 та житлової
мансарди другого поверху над
квартирами НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_3. (а.с.
109-111)

В обгрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що ОСОБА_9, ОСОБА_10 на місці
квартир №НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_3 будинку
АДРЕСА_1, які ними були знесені,
проведено самочинне будівництво з
облаштуванням підвального приміщення
та мансарди. При здійсненні вказаних
робіт була також самовільно зайнята
земельна ділянка загальною площею 62
кв.м. у дворі загального користування
зазначеного будинку, яка належить
територіальній громаді м. Миколаєва. За
вказані дії відповідач ОСОБА_9 була
притягнута до адміністративної
відповідальності та їй надано припис
про припинення будівельних робіт.
Посилаючись на порушення
відповідачами норм ст.15 Закону України
"Про забезпечення санітарного та
епідеміологічного благополуччя
населення", ч.1 ст. 376 ЦК України, ст.24
Закону України "Про планування та та
забудову територій", ст. 18 Закону
України "Про основи містобудування", п.
3.9.12 Положення про адміністрацію
Центрального району, затвердженого
рішенням Миколаївської міської ради
від 23.06.2006 р., просила задовольнити
позовні вимоги.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала з
вищенаведених підстав.

Представник ОСОБА_9 в останнє судове
засідання не з'явився, проти вимог
позову заперечував, вважав неможливим
рогляд цивільної справи без участі
відповідача, яка постійно проживає в
Італії.

Представник ОСОБА_10 в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог та подав
письмові заперечення в яких зазначав,
що Адміністрація Центрального району
Миколаївської міської ради не має
цивільної процесуальної дієздатності
виступати в якості позивача у цій
категорії спору, крім того позивачем не
надано належних та допустимих доказів,
які обгрунтовують факт самовільного
будівництва з боку відповідачів та
захоплення ними земельної ділянки.
Також звертав увагу на те, що позивачем
застосовано спосіб захисту своїх прав,
який не передбачений законом.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги та
пояснила суду, що внаслідок незаконних
дій відповідачів пов'язаних з
незаконним будівництвом другого
поверху, а також прибудови до будинку
АДРЕСА_1 суттєво порушуються норми
інсоляції квартири №НОМЕР_4 в якій вона
проживає разом з ОСОБА_11 (інвалід
першої групи), ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17

Третя особа ОСОБА_5 та його
представники в судовому засіданні
підтримали позовні вимоги та пояснили
суду, що відповідач ОСОБА_9 без
будь-яких погоджень здійснила
самочинне будівництво, яке
безпосередньо примикає до несучої
стіни приміщення магазину
"Доктор-Авто", який належить третій
особі. Внаслідок будівельних робіт
суттєво погіршився технічний стан
приміщення магазину, збільшилося
навантаження на суміжну несучу стіну
його приміщення, почала тріскатися та
руйнуватися стеля.

Треті особи ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 до
судового засідання не з'явилися, про
дату та час розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників по справі, дослідивши
матеріали даної цивільної справи, суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні заявлених позовних вимог з
наступних підстав.

Відповідач ОСОБА_9 є власником квартир
№НОМЕР_1 та №НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_1
на підставі договорів дарування
квартири від 14.08.2007 р., посвідчених
державним нотаріусом Першої
миколаївської державної нотаріальної
контори ОСОБА_18, реєстрові №1-905, №1-907.
(а.с.77, 86-87; т.1)

Відповідач ОСОБА_10 є власником
квартири №НОМЕР_2 у цьому будинку на
підставі договору дарування квартири
від 12.12.2008 р., посвідченого приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_18,
реєстровий №4224. (а.с.94-95; т.1)

Третя особа ОСОБА_5 є власником
нежитлового приміщення магазину за
адресою: АДРЕСА_2 на підставі рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 25.06.2008 р. у справі №2-4-4136
(а.с. 97-99; т.1) Зазначене приміщення
складається із частини житлового
будинку по АДРЕСА_1, а саме колишніх
квартир НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8
(згідно технічного паспорту літери В-1,
Впд), які були виділені в окрему адресу
відповідно до рішення виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
від 16.12.2005 р. №2446 (а.с.116; т.1)

Треті особи ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 є співвласниками квартири
№НОМЕР_4, що знаходиться у загальному
дворі будинку АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 28.04.2000 р., виданого на підставі
розпорядження Управління майна
комунальної власності Миколаївської
міської ради. (а.с. 100; т.1)

За вказаним житловим будинком на
підставі рішення виконавчого комітету
Миколаївської міської ради депутатів
трудящих від 05.10.1977 р. №1167 закріплена
земельна ділянка площею 2 075 кв.м. (а.с.16;
т.1) На даний момент зазначена земельна
ділянка ніким не приватизована, а
повноваження щодо розпорядження нею
належить до компетенції Миколаївської
міської ради. (а.с. 65; т.1)

Відповідно до розпорядження
Адміністрації Центрального району
виконкому Миколаївської міської ради
від 27.03.2008 р. №309-р ОСОБА_9 було дозволено
будівництво нежитлових прибудов до
квартир №НОМЕР_1 та №НОМЕР_2 розміром
7,2*4,2 та 2,5*3,8 відповідно, а також
збільшення веранди на 2,5*1,5, а також
перепланування зазначених квартир.
(а.с.6; т.1)

У 2008 році ОСОБА_9 на підставі
зазначеного розпорядження було
фактично повністю знесено частину
житлового будинку, де були розташовані
квартири №НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_3 та
здійснено нове будівництво з
улаштуванням підвального та
мансардного поверхів. (а.с.17;т.1)

З матеріалів технічної інвентаризації
вбачається самочинне будівництво по
квартирі №НОМЕР_1: житлова мансарда
літ. Бмс площа забудови 126,4 кв.м.,
нежитлова прибудова літ. Б4 площею
забудови 43 кв.м., підвал літ. Б4пдплощею
забудови 31,4 кв.м., самочинно приєднано
підвал літ. Бпд загальною площею 27,5
кв.м., який належить територіальній
громаді міста, при цьому самочинно
зайнято землі 43 кв.м. По квартирі
№НОМЕР_2 здійснено самочинне
будівництво мансарди літ. Б1мс площею
забудови 55 кв.м., нежитлової прибудови
літ. Б5 загальною площею 5,1 кв.м., при
цьому самочинно зайнято землі - 7 кв.м.
(а.с. 240; т.1) По квартирі №НОМЕР_3
здійснено самочинне будівництво
нежитлової прибудови літ. Б2 площею
забудови 12 кв.м., при цьому самочинно
зайнято землі 12 кв.м. (а.с. 79,85,92,114; т.1)

Зазначене будівництво було здійснено
без затвердженого управлінням
містобудування та архітектури
робочого проекту будинку та дозволу
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області на виконання
будівельних робіт, що вбачається із
відповіді Інспекції ДАБК у
Миколаївській області від 08.01.2009 р.
№С-343/1-08. (а.с.11,12; т.1)

03.03.2009 р. Адміністрацією Центрального
району виконавчого комітету
Миколаївської міської ради на підставі
звернень мешканців будинку АДРЕСА_1
було прийнято розпорядження №149-р, яким
скасовано розпорядження Адміністрації
Центрального району виконкому
Миколаївської міської ради від 27.03.2008 р.
№309-р «Про надання дозволу на
будівництво житлових прибудов до
квартир №НОМЕР_1, НОМЕР_2 по АДРЕСА_1
ОСОБА_9» (а.с.10; т.1)

Відповідно до змісту ст.ст. 3, 15 ЦК
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст.4 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог статті 376 ЦК право
на звернення до суду з позовом про
знесення або перебудову самочинно
збудованого об'єкта нерухомості мають
як органи державної влади, так і органи
місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб
право на звернення до суду належить і
таким особам за умови, що вони доведуть
наявність порушеного права (стаття 391
ЦК), а також власнику (користувачу)
земельної ділянки, якщо він заперечує
проти визнання за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на його
земельній ділянці, права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
(частина четверта статті 376 та стаття 391
ЦК).

Відповідно до положень статті 38 Закону
№ 3038-VI право на звернення до суду з
позовом про знесення самочинно
збудованих об'єктів містобудування
належить також відповідним інспекціям
державного архітектурно-будівельного
контролю. Такий позов може бути
пред'явлено до суду у разі, якщо особа в
установлений строк добровільно не
виконала вимоги, встановлені у приписі
про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил із
визначенням строку для добровільного
виконання припису, та/або якщо
перебудова об'єкта є неможливою.

На момент звернення до суду правовий
статус та повноваження позивача -
Адміністрації Центрального району
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради були визначені рішенням
Миколаївської міської ради від 23.06.2006р.
№2/4 «Про затвердження Положень про
департаменти, управління, відділи та
інші виконавчі органи Миколаївської
міської ради» відповідно до п.1.1
Положення про адміністрацію
Центрального району виконкому
Миколаївської міської ради, позивач
створюється міською радою та є її
виконавчим органом.

При цьому відповідно до п.3.9.13
зазначеного положення, позивач має
право лише на підготовку матеріалів до
суду щодо знесення самовільно
побудованих будівель та споруд, у разі
відхилення від існуючого проекту та
порушення будівельних норм та правил.
(а.с. 69-70; т.1)

Таким чином, суд доходить до висновку,
що позовні вимоги заявлені юридичною
особою, яка не має відповідних
повноважень на це, тобто не є належним
позивачем, яким в цьому спорі є
Миколаївська міська рада. Зазначене
також підтверджується наступним.

З матеріалів справи (а.с.65; т.1)
вбачається, що власником земельної
ділянки прибудинкової території
житлового будинку АДРЕСА_1 є
територіальна громада м. Миколаєва в
особі Миколаївської міської ради, що
відповідає положенням ст.83 ЗК України,
ст.172 ЦК України, а відносини щодо
звільнення земельної ділянки
регулюються ст.ст. 152, 212 ЗК України.

Відповідно до ст. 212 ЗК України,
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі
або землекористувачам без
відшкодування затрат, понесених за час
незаконного користування ними.
Повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

При цьому, згідно зі ст. 12 ЗК України
розпорядження землями територіальних
громад відноситься до повноважень
відповідних сільських, селищних та
міських рад, а вирішення судових спорів
з приводу земельної ділянки можуть
бути делеговані повноваження
відповідному виконавчому органу (п.п.5,
п. «б», ч.1, ст.33 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»).

Зазначене також відповідає змісту п. 17
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30.03.2012 р. №16 «Про практику
застосування судами статті 376 ЦК
України (про правовий режим
самочинного будівництва)

Щодо будівництва позивачем мансарди та
перепланування квартир в частині, що не
призвели до самовільного захоплення
земельної ділянки, то такі відносини не
регулюються ст. 376 ЦК України, що також
випливає із змісту п.13 вищевказаної
постанови.

За змістом ч. 2 ст. 383 ЦК України,
здійснення змін або ремонту з боку
власника квартири не повинні
призводити до порушень прав власників
інших квартир у багатоквартирному
житловому будинку та не порушувати
санітарно-технічних вимог і правил
експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 100 ЖК України
переобладнання і перепланування
жилого будинку і жилого приміщення
провадяться з метою підвищення їх
благоустрою і перетворення
комунальних квартир в окремі квартири
на сім'ю. Переобладнання і
перепланування жилого приміщення
допускаються за згодою наймача, членів
сім'ї, які проживають разом з ним, та
наймодавця виконавчого комітету
місцевої Ради народних депутатів.
Наймач, який допустив самовільне
переобладнання чи перепланування
жилого або підсобного приміщення,
зобов'язаний за свій рахунок привести
приміщення у попередній стан.

Правилами користування приміщеннями
житлових будинків та гуртожитків,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 08 жовтня 1992 року
№ 572 (зі змінами, внесеними постановою
Кабінету Міністрів України від 14 січня
2009 року № 5), наказом
Держжитлокомунгоспу України №76 від
17.05.2005 р. "Про правила утримання жилих
будинків та прибудинкових територій"
установлено, що власники, наймачі
(орендарі) приміщень житлових будинків
мають право на переобладнання і
перепланування житлових і підсобних
приміщень балконів і лоджій за
відповідними проектами без обмеження
інтересів інших громадян, які
проживають у будинку, гуртожитку, з
дозволу власника будинку (квартири),
власника гуртожитку (житлового
приміщення у гуртожитку) та органу
місцевого самоврядування, що видається
в установленому порядку.

В порушення вимог ст. 10, 60 ЦПК України
відповідно до змісту яких кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
позивач під час розгляду справи
жодного належного та допустимого
доказу, які підтверджують наявність
дійсного порушення його прав або
інтересів в результаті дій
відповідачів зі здійснення
переобладнання квартир
№НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_3 будинку не
довів.

Щодо самовільного захоплення
земельної ділянки з боку відповідачів,
то встановлення зазначеної обставини
потребує використання спеціальних
знань, зокрема шляхом призначення
відповідної судової
будівельно-технічної експертизи
згідно з вимогами статті 143 ЦПК України.
Відсутність відповідної експертизи у
разі необхідності її проведення є
підставою для відмови в позові, при
цьому факт самовільного захоплення
земельної ділянки, повинна довести
саме особа яка пред'явила позов про
знесення самочинного будівництва
(частина сьома статті 376 ЦК, частина
перша статті 60 ЦПК).

Щодо порушень прав та інтересів третіх
осіб, про що ними було викладено в своїх
поясненнях, то вони підлягають захисту
шляхом подання самостійного позову від
їх імені та повинні бути предметом
окремого судового дослідження.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Адміністрації Центрального
району Миколаївської міської ради до
відповідачів задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові
витрати з відповідачів не стягуються.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

вирішив:

У задоволенні позову Адміністрації
Центрального району виконавчого
комітету Миколаївської міської ради до
ОСОБА_9, ОСОБА_10 про знесення
самовільного будівництва - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Д.А. Тішко