АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/2351 / 14
Доповідач Кукліна Н.О.
Головуючий 1 інстанції Нікуліна
Категорія: стягнення аліментів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого Кукліної Н.О.

С у д д і в
Черкасова В.В.

Пономаренко Ю.А.

При
секретарі Каплоух Н.Б.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини

по апеляційній скарзі ОСОБА_3

на заочне рішення
Червонозаводського районного суду
м.Харкова від 30 січня 2014 року

В С
Т А Н О В И Л А :

В грудні 2013 року ОСОБА_3
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4
про стягнення аліментів на
неповнолітнього сина ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування вказувала
, що шлюб з відповідачем розірвано в
червні 2011 року, відповідач ухиляється
від утримання їх неповнолітнього сина,
який потребує матеріального утримання
в розмірі 1500 грн. , яке відповідач має
можливість надавати.

Відповідач в судове засідання не
з'явився , надав письмові заперечення
проти позову , вказуючи, що не має
можливості сплачувати аліменти у
визначеному позивачем розмірі в 1500
грн., бо він з 3 серпня 2012 року не працює,
проживає у батьків і фактично
знаходиться на їх утриманні. Його
батьки також надсилають грошові кошти
позивачці на утримання свого онука .
Він постійної роботи не має, проживає в
Черкаській області, де середня
заробітна плата складає 2190 грн., тому
просить визначити розмір аліментів на
утримання неповнолітнього сина у 400
грн.

Заочним рішенням
Червонозаводського районного суду
м.Харкова від 30 січня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій
грошовій сумі розмірі 400 грн.
щомісячно, але не менше, ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 27 грудня
2013 року і до досягнення дитиною
повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
ставиться питання про зміну рішення
суду першої інстанції та ухваленні
судом апеляційної інстанції рішення
про стягнення на її користь 1500 грн. , бо
їх дитина потребує матеріальної
допомоги в більшому розмірів ніж 400
грн., присуджених судом. Їх син страждає
рядом захворювань і потребує
лікування, а відповідач має можливість
надавати утримання в 1500 грн., бо працює
без оформлення трудових відносин в
ресторані м.Києві. На її утриманні
знаходиться двоє малолітніх дітей та
дідусь, ІНФОРМАЦІЯ_2. На сина ОСОБА_5
вона витрачає 595 грн. на місяць( логопед,
баскетбол, музика, малювання та
харчування в школі). Її дохід
складається із 1012 грн. соціальної
допомоги на двох дітей : їх з
відповідачем сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3,
та її другої дитини, сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4. Вона довела , що на
утримання сина ОСОБА_5 відповідач
повинен сплачувати аліменти в розмірі
1500 грн. щомісячно і підстав для
присудження аліментів в сумі 400 грн. у
суду першої інстанції не було..

Колегія суддів заслухавши
доповідь судді-доповідача, вислухавши
пояснення позивача, обговоривши
наведені в скарзі доводи, перевіривши
матеріали справи знаходить апеляційну
скаргу не підлягаючою частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позов та
присуджуючи до стягнення на утримання
неповнолітньої дитини аліменти в
твердій грошовій сумі розмірі 400 грн.
щомісячно, але не менше, ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, суд першої
інстанції виходив із доведеності
відсутності у відповідача, як платника
аліментів , постійного заробітку.

Згідно ст. ст. 180, 181,182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим , ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. При визначенні
розміру аліментів враховується в тому
числі і матеріальне становища платника
аліментів та інші обставини, що мають
істотне значення.

Відповідно до ст. 184 СК України
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, а також
за наявності інших обставин , що мають
істотне значення, суд може визначити
розмір аліментів в твердій грошовій
сумі.

Згідно до ст.ст.. 10, 31 ЦПК України
сторони мають рівні процесуальні права
та обов'язки , в тому числі і рівні права
щодо подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Позивачем не надано належних та
допустимих доказів на підтвердження
своїх доводів про спроможність
відповідача сплачувати аліменти на
утримання сина у розмірі 1500 грн.

При визначення судом першої
інстанції розміру аліментів у твердій
грошовій суд першої інстанції виходив
із наданих сторонами доказів про
матеріальне положення платника
аліментів , відсутність у відповідача
стабільного доходу та спроможності
відповідача сплачувати щомісячно саме
400 грн. на утримання неповнолітнього
сина.

Висновок суду першої інстанції
доводами апеляційної скарги не
спростовується.

У разі зміни матеріального стану
платника аліментів , розмір аліментів,
визначений за рішенням суду, може бути
згодом змінено як за позовом
стягувача аліментів, так платника
аліментів згідно до ст.. 192 СК України.

Суд першої інстанції згідно вимог
ст.. 11 ЦПК України розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Предметом позову ОСОБА_3 є стягнення
аліментів на утримання
неповнолітнього сина і саме вказана
вимога розглядалася судом першої
інстанції.

Доводи апеляційної скарги фактично
стосуються зобов'язання відповідача
приймати участь у додаткових витратах
на дитину, що викликані особливими
обставинами, а саме розвитком дитини та
її хворобою.

Проте таких вимог до суду позивач
не пред'являла і доводи апеляційної
скарги знаходяться за межами предмету
позову і на висновки суду першої
інстанції не впливають.

Апеляційний суд в апеляційному
порядку перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції згідно до вимог ст. 303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

При вирішенні спору та ухваленні
рішення суд першої інстанції виходив
відповідно до ст.ст. 10,11,60, 212,213 ЦПК
України із повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилались, як
на підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегією суддів не встановлено
таких порушень норм процесуального та
матеріального права, які могли стати
підставою відповідно до вимог ст.. 309
ЦПК України для зміни рішення суду
першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів , перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді 1 інстанції, визнає , що рішення
судом 1 інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 313, 317, 319,
323, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Заочне рішення
Червонозаводського районного суду
м.Харкова від 30 січня 2014 року залишити
без змін..

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді