Справа № 534/4085/13-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2014 року Комсомольський
міський суд Полтавської області в
складі: головуючого судді
при секретарі Крикливого
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Комсомольську цивільну справу за
позовом Відкритого акціонерного
товариства "Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат" до
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
гірничо-збагачувальний комбінат» м.
Комсомольська звернулось до суду із
зазначеним позовом до відповідача, в
якому прохає визнати ОСОБА_3 таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1.
Заявлені вимоги мотивує тим, що
відповідачу на підставі ордеру було
надано житлове приміщення у гуртожитку
АДРЕСА_1 для тимчасового проживання у
зв'язку із роботою. На даний час
відповідач звільнений з підприємства
за власним бажанням, але будучи
зареєстрованими за вказаною адресою, у
кімнаті не проживає починаючи з
березня 2012 року, у зв'язку із чим
втратив право користування житлом.
Будучи належним чином повідомленими
про час і місце розгляду справи сторони
до суду не з'явились. Від представника
позивача надійшло письмове клопотання
про розгляд справи за її відсутності,
заявлені вимоги нею підтримані
повністю, з посиланням на обставини,
викладені в позові. Відповідач правом
надання заперечень проти позову не
скористався, причини неявки суду не
повідомив, з огляду на що, суд вважає
можливим ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі письмових
Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що будівля гуртожитку
АДРЕСА_1 є власністю ВАТ «Полтавський
ГЗК» і знаходиться на балансі позивача
у справі (а.с.4). На підставі ордеру № 2856
серії СО від 10.10.1995 р. ОСОБА_3 було надано
жиле приміщення у вказаному гуртожитку
у зв'язку із роботою. Згідно з наданою
довідкою (а.с.6) ОСОБА_3 починаючи з 03.11.1995
р. по даний час є зареєстрованим за
адресою: АДРЕСА_1 Вказана обставина
підтверджується також відповідним
повідомленням управління МС м.
Комсомольська. Як убачається з
матеріалів справи відповідач ОСОБА_3
починаючи з 11.01.1994 р. працював
електрозварювальником на ВАТ
«Полтавський ГЗК» і був звільнений з
посади за власним бажанням на підставі
ст.38 КЗпП України 13.09.1999 р. (наказ про
припинення трудового договору від
14.09.1999 р. № 762. Згідно зі складеними
ЦЕООС ВАТ «Полтавський ГЗК» актами від
06.03.2013 р., 21.11.2013 р. відповідач починаючи
з березня 2012 року у наданому приміщенні
Розглянувши справу в межах заявлених
вимог, перевіривши надані докази, суд
вважає позов обґрунтованим з наступних
Відповідно до положень ст.ст.127 ЖК
України гуртожитки надаються для
проживання робітників, службовців,
студентів, учнів а також інших громадян
у період роботи або навчання. Разом з
тим, згідно зі ст.71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї, за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
відповідно по положень ст.72 ЖК України
провадиться в судовому порядку.
Здійснюючи судочинство на засадах
змагальності сторін, суд,
проаналізувавши надані письмові
докази, з урахуванням рівності прав
сторін щодо їх подання та доведення
перед судом їх переконливості, дійшов
висновку про те, що в судовому
засіданні знайшов своє підтвердження
факт непроживання відповідача у
спірному жилому приміщенні понад
встановлені ст.71 ЖК України строки.
Враховуючи, що ОСОБА_3 на день розгляду
справи трудовими відносинами із
позивачем у справі не пов'язаний,
протягом двох років поспіль у наданому
житлі не проживає, суд вважає, що позов
ВАТ «Полтавський ГЗК» підлягає до
задоволення у повному обсязі.
Питання про судові витрати у справі
вирішено судом згідно з нормами ст.88
ЦПК України. Суд присуджує стороні, на
користь якої ухвалено рішення,
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати
пропорційно до розміру задоволених
вимог. Згідно з матеріалами справи при
зверненні до суду позивачем було
сплачено 114,70 грн. судового збору (а.с.3).
Відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір»
із змінами внесеними Законом № 590-VII від
19.09.2013 р. за подання до суду позову
немайнового характеру, до категорії
яких відноситься пред'явлений
позивачем позов сплачується судовий
збір за ставкою, що становить 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати (1147 грн. х
Згідно з роз'ясненнями, що містяться у
Постанові Пленуму Верховного Суду
України за № 2 від 12.06.2009 року у разі
визначення при відкритті провадження у
справі судового збору в розмірі
меншому, ніж передбачено законом,
недоплачена сума стягується в дохід
держави з позивача при відмові в
позові, а при задоволенні позову - з
відповідача, відповідно до правил
статті 88 ЦПК. З огляду на викладене та
враховуючи, що при пред'явленні позову
позивачем було сплачено судовий збір у
меншому ніж встановлений
законодавством розмір, суд вважає за
необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь
держави 114,70 грн. судового збору.
На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.71,72,127 ЖК України, ст.ст.
88,213,215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Відкритого
акціонерного товариства «Полтавський
гірничо-збагачувальний комбінат» -
задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 такими, що втратив
право користування жилим приміщенням -
Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Відкритого акціонерного товариства
«Полтавський гірничо-збагачувальний
комбінат» 114,70 грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь
держави 114,70 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
Рішення суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду Полтавської
області через Комсомольський міський
суд. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя :
підпис В.В.
Крикливий

З оригіналом вірно.

Суддя
В.В. Крикливий