АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 675/2464/13-ц
Провадження № 22-ц/792/680/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду
Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді П'єнти І.В.,

суддів:
Корніюк А.П., Талалай О.І.,

при
секретарі: Сацюк Г.О.

за участю: представника
позивача ОСОБА_1, представника
відповідача ОСОБА_2, третьої особи
ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_4 ОСОБА_7 на рішення
Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 04 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_6, третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_3, про визнання особи
такою, що втратила право користуватися
жилим приміщенням.

Заслухавши доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_6 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням.
В обґрунтування якого зазначав, що
являється власником житлового будинку
АДРЕСА_1. За його згоди в житловому
будинку 02.07.1996 року був зареєстрований
та проживав син ОСОБА_6 зі своєю сім'єю,
який з грудня 2009 року покинув місце
проживання, у будинку відсутні його
особисті речі. Оскільки відповідач не
проживає у будинку, не несе ніяких
витрат по його утриманню, позивач
вважає, що він, як власник житла, згідно
ст. 391 ЦК України, має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном. А тому просив визнати ОСОБА_6
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням.

В ході розгляду до участі в справі
залучено у якості третьої особи на
стороні відповідача ОСОБА_3

Під час розгляду справи позивач
уточнив позовні вимоги та просив
визнати ОСОБА_6 таким, що втратив
право на користування житловим
будинком в АДРЕСА_1, з дня вибуття.

Рішенням Ізяславського
районного суду Хмельницької області
від 04 лютого 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі
представник ОСОБА_4 ОСОБА_7 не
погоджується з рішенням суду першої
інстанції, просить його скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову. Апелянт вважає оскаржуване
рішення незаконним та необґрунтованим,
оскільки суд першої інстанції
неправильно застосував норми
сімейного законодавства до даних
правовідносин. На думку апелянта, позов
щодо визнання відповідача таким, що
втратив право на користування жилим
приміщенням підлягає до задоволення,
оскільки позивачем було надано всі
належні та допустимі докази на
обґрунтування своїх вимог.

В судовому засіданні представник
позивача апеляційну скаргу підтримала.

Представник відповідача, третя
особа в судовому засіданні просили
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Інші особи, які беруть участь у
справі, в судове засідання не з'явились,
про день, місце і час слухання справи
повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу
визначено, що підставою для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
та обставина, що ОСОБА_6 більше року не
проживає в житловому будинку не може
бути підставою для втрати ним права
користування житлом, оскільки
співвласник житлового будинку - ОСОБА_3
- заперечує проти позбавлення
відповідача цього права.

Проте, з такими висновком суду
погодитись не можна, виходячи з
наступного.

Статтею ст. 405 ЦК України
встановлено, що члени сім'ї власника
житла, які проживають разом з ним, мають
право на користування цим житловим
приміщенням відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають
право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Встановлено, що ОСОБА_4 є власником
житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 01.09.1995
року, посвідченого державним
нотаріусом Білогірської
держнотконтори Разумей Л.О. та
зареєстрований в реєстрі за №1-2533 (а.с.
9-10).

Відповідач ОСОБА_6, який є сином
позивача, 02.07.1996 року за згодою
останнього вселився в спірний будинок
і зареєстрував у встановленому порядку
своє місце проживання в ньому (а.с. 5-6).
В даному будинку відповідач проживав
разом зі своєю сім'єю: дружиною - ОСОБА_7
та дітьми - донькою ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1, сином ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с. 24, 26).

Проте, спільне життя у подружжя не
склалось і після розірвання шлюбу у 2009
році ОСОБА_6 залишив спірний будинок. З
пояснень третьої особи - ОСОБА_3, яка
являється матір'ю відповідача,
вбачається, що її син спочатку перейшов
жити в наймане житло, згодом створив
іншу сім'ю та на даний час разом зі
своєю сім'єю має інше місце проживання.
Дані обставини фактично визнані
сторонами, а тому, відповідно до ч. 1 ст.
61 ЦПК України, доведенню не підлягають.

Крім того, факт не проживання
відповідача більше одного року у
житловому будинку по АДРЕСА_1
підтверджуються показами свідків
ОСОБА_11 та ОСОБА_12

В свою чергу, ні відповідач, ні
його представник не надали суду
належних та допустимих доказів щодо
намагання відповідача вселитись у
вказаний будинок, створення йому
перешкод у користуванні ним та його
непроживання у ньому понад один рік з
поважних причин.

У відповідності до положень ст.
ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, що беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінивши докази по справі в їх
сукупності, колегія суддів приходить
до висновку, що відповідач ОСОБА_6
підлягає визнанню таким, що втратив
право користування житловим будинком,
що знаходиться по АДРЕСА_1, відповідно
до ч. 2 ст. 405 ЦК України, у зв'язку з чим
ухвалене рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з постановленням
апеляційним судом нового рішення про
часткове задоволення позову.

Зі змісту позовних вимог
вбачається, що позивач ставив питання
про визнання відповідача таким, що
втратив право користування житловим
будинком, з дня вибуття, проте, ст. 405 ЦК
України не передбачено перебігу строку
непроживання особи з дня його вибуття.
А тому, позов в цій частині не підлягає
задоволенню.

Не заслуговують на увагу
заперечення третьої особи - ОСОБА_3 щодо
визнання відповідача таким, що втратив
право користування житловим будинком,
оскільки, за умови, що вона є
співвласником житлового будинку,
порядок користування даним будинком
між співвласниками не встановлювався,
а тому позивач, як співвласник даного
майна вправі ставити питання щодо
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим будинком.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_4 ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Ізяславського районного
суду Хмельницької області від 04 лютого
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким,
що втратив право користування житловим
будинком, що знаходиться по АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_4 114 грн. 70 к. судового збору,
сплаченого ним при подачі позову.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
І.В.П'єнта

_______________________________________________________________________
_____

Головуючий у першій інстанції - Демчук
П.В. Провадження № 22-ц/792/680/14

Доповідач -П'єнта І.В.

Категорія № 44