РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2014
м.Радомишль

Радомишльський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі: Горай Я.В.,

за участю представника
позивача-Дзюбенко В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в Радомишльському районному
суді Житомирської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Облітківської
сільської ради, про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з
зазначеним позовом,в якому
зазначила,що її мати -ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Ще при житті вона
склала заповіт,яким після своєї смерті
заповіла своїм дітям-ОСОБА_5,ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 все своє майно. ОСОБА_5 та ОСОБА_4
померли,вона залишилась єдиною
спадкоємицею майна її покійної матері.
Однак при житті мати право власності на
житловий будинок за АДРЕСА_1 не
зареєструвала,тому позивач просить
визнати за нею в порядку спадкування за
заповітом право власності на спірний
будинок.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала свої позовні
вимоги з підстав викладених в позовній
заяві в повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не зявився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином,надіслав до суду заяву,в
якій просить слухати справу без їх
участі,позовні вимоги визнає і просить
суд задовольнити позов.

Вислухавши пояснення представника
позивача,дослідивши матеріали справи,
судом встановлено наступні обставини
та відповідні їм правовідносини.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що мати позивачки-ОСОБА_2померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується
свідоцтвом про її смерть, виданим
виконкомом Облітківської сільської
ради Радомишльського району
Житомирської області 05.07.2013 року. Ще при
житті 07.05.1990 року,вона склала
заповіт,яким після своєї смерті
заповіла своїм дітям-ОСОБА_5, ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 все своє майно. ОСОБА_5 та
ОСОБА_4померли,що стверджується
свідоцтвами про їх смерть. Після смерті
матері позивачки,залишилось спадкове
майно, що складається з житлового
будинку АДРЕСА_1. Житловий будинок
належав померлій, на підставі записів в
по господарській книзі №7, згідно якої
ОСОБА_2 була зареєстрована Головою
двору з 1990 року та до дня смерті . Дана
обставина підтверджується довідкою
Виконавчого комітету Облітківської
сільської ради Радомишльського району
Житомирської області №709 від 24.12.2013
року. Крім того судом встановлено, що
ОСОБА_2 на момент смерті була
зареєстрована та проживала у
вищевказаному будинку.

Також належність житлового будинку
ОСОБА_2підтверджується довідкою
Комунального підприємства «
Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації» №12 від
17.01.2014 року, в якій зазначено, що їй
належить житловий будинок АДРЕСА_1,але
право власності на даний будинок за нею
не зареєстровано.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла
позивачка шляхом подачі заяви до
нотаріуса в установлений законом
шестимісячний строк,та шляхом доглядом
за будинком та земельною ділянкою.

Як роз»яснив Пленум Веховного Суду
України в своїй постанові « Про судову
практику у справах про спадкування» № 7
від 30.05.2008 року у п. 20 «... у разі
неприйняття спадщини або відмови від
її прийняття всіма спадкоємцями за
заповітом, а також у разі не охоплення
заповітом усієї спадщини право на
спадкування за законом одержують
спадкоємці відповідної черги».

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов"язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, враховуючи те, що
обставини, на які посилався позивач як
на підставу для задоволення позову,
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні, а позовні вимоги позивача
ґрунтуються на вимогах закону, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст.100,101 ЦК
України(в редакції 1963 року) громадяни
могли мати у власності житловий
будинок,причому глава 10 "Особиста
власність" цього ж кодексу не
пов"язувала наявність такого права з
його обов"язковою державною
реєстрацією.

Приймаючи до уваги викладене та те,що
іншим шляхом права позивача на
спадкове майно захистити
неможливо,тому суд його позовні вимоги
задовольняє.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 327, 392. 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269
Цивільного кодексу України,ст. ст. 100,101,
ЦК України (в редакції 1963 року) , суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на
житловий будинку АДРЕСА_1 по вулиці
Центральній в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_2,яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської
області через Радомишльськипй
районний суд протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя Радомишльського
Л. В. Свінцицький районного
суду