АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6665/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1009/14
Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В. М.
Доповідач Винниченко Ю. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.

Суддів: Карпушина Г.Л., Абрамова П.С.,

При секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 13 лютого 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа: Полтавський міський центр
зайнятості населення, про зняття з
реєстрації Полтавським міським
центром зайнятості трудового договору
від 03.01.2013 року, зареєстрованого за №
3 04.01.2013 року та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, треті особи:
Територіальна державна інспекція з
питань праці у Полтавській області,
Полтавський міський центр зайнятості,
про розірвання трудового договору,
вчинення дій щодо зняття його з обліку
в Державній службі зайнятості,
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні та відшкодування моральної
шкоди ,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до до ОСОБА_1, третя
особа: Полтавський міський центр
зайнятості населення, та прохав зняти
з реєстрації Полтавським міським
центром зайнятості трудовий договір
від 03.01.2013 року, зареєстрований за №
3 04.01.2013 року за недовіру.

ОСОБА_1 звернувся до суду 12
вересня 2013 року із зустрічним позовом
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
треті особи: Територіальна державна
інспекція з питань праці у Полтавській
області, Полтавський міський центр
зайнятості, прохав відмовити в
задоволенні позову ФОП ОСОБА_2 щодо
розірвання трудового договору за
недовіру. Ухвалити рішення, яке б
зобов'язувало ФОП ОСОБА_2 вчинити дії
щодо розірвання трудового договору за
власним бажанням з 15.03.2013 року по ст.. 38
КЗпП України.

Зобов'язати Полтавській міський центр
зайнятості зняти з реєстрації трудовий
договір від 03.01.2013 року, як такий, що
розірваний за власним бажанням по ст.. 38
КЗпП України. Стягнути з відповідача
на його користь заборговану заробітну
плату в сумі 334,34 грн., середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні в сумі 3600 грн. та
моральну шкоду в сумі 2500 грн.

Рішенням Октябрського районного
суду м. Полтави від 13 лютого 2014 року
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа:
Полтавський міський центр зайнятості
населення, про зняття з реєстрації
Полтавським міським центром
зайнятості трудового договору від
03.01.2013 року, зареєстрованого за № 3
04.01.2013 року - задоволено.

Зобов'язано Полтавський міський центр
зайнятості населення зняти з
реєстрації трудовий договір від 03.01.2013
року, зареєстрований за № 3 04.01.2013
року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, треті особи:
Територіальна державна інспекція з
питань праці у Полтавській області,
Полтавський міський центр зайнятості,
про розірвання трудового договору,
вчинення дій щодо зняття його з обліку
в Державній службі зайнятості,
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні та відшкодування
моральної шкоди - задоволено частково.

Зобов'язано ФОП ОСОБА_2 вчинити дії
щодо розірвання трудового договору за
власним бажанням працівника ОСОБА_1 з
15.03.2013 року по ст.. 38 КЗпП України.

Зобов'язано Полтавський міський центр
зайнятості зняти з реєстрації трудовий
договір від 03.01.2013 року, зареєстрований
за № 3 04.01.2013 року, укладений між
ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2, як такий, що розірваний за
власним бажанням працівника по ст.. 38
КЗпП України.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 1500 грн.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить його
змінити, а саме в частині позовних
вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа:
Полтавський міський центр зайнятості
населення про зняття з реєстрації
Полтавським міським центром
зайнятості трудового договору від
03.01.2013 року, зареєстрованого за № 3
04.01.2013 року - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, треті особи:
територіальна державна інспекція з
питань праці у Полтавській області,
Полтавський міський центр зайнятості
про розірвання трудового договору,
вчинення дій щодо зняття його з обліку
в Державній службі зайнятості,
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні та відшкодування моральної
шкоди - задовольнити частково, а саме
зобов'язати ФОП ОСОБА_2 вчинити дії,
щодо розірвання трудового договору за
власним бажанням працівника ОСОБА_1 з
15.03.2013 року по ст. 38 КЗпП України.

Зобов'язати Полтавський міський центр
зайнятості населення зняти з
реєстрації трудовий договір від 03.01.2013
року, зареєстрований за № 3 04.01.2013
р., укладений між ОСОБА_1 та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2, як такий, що
розірваний за власним бажанням
працівника по ст. 38 КЗпП України.
Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборговану заробітну плату в сумі 334,34
грн. Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні з
15.03.2013 року по день фактичного
розрахунку 13.02.2014 року ( по день
прийняття рішення судом) з розрахунку
1200 грн. за кожен місяць прострочення.
Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 1500 грн.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апелянта, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до відхилення за наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено 3 січня
2013 року трудовий договір, який був
зареєстрований 4 січня 2013 року за №
3.

Відповідно до вищевказаного договору
ОСОБА_1 був прийнятий до ОСОБА_2 на
роботу водія автотранспорту за
сумісництвом. Трудовий договір
складений у трьох автентичних
примірниках, один з яких перебуває у
фізичної особи, другий працівника,
третій у державній службі зайнятості,
яка здійснила реєстрацію трудового
договору.

12.02.2013 року ОСОБА_1 було направлено лист
повідомлення, за підписом ОСОБА_2 в
якому останній прохав повідомити його
по якій причині ОСОБА_1 не з'являється
на роботу, наголошуючи, що якщо ОСОБА_1
не з'явиться, то договір буде розірвано.

18.02.2013р. ОСОБА_1 знову було направлено
лист-повідомлення від ОСОБА_2

Своїм листом від 25.02.2013р. ОСОБА_1
сповістив свого роботодавця ОСОБА_2, що
не з'являється на роботу в зв'язку з тим,
що із 07.02.2013 року знаходиться на
лікарняному.

27.02.2013 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з
проханням звільнити його від займаної
посади за погодженням сторін.

Відповідно до листка непрацездатності
Серія АГА № 798055 ОСОБА_1 з 7 лютого 2013
року по 11 лютого 2013 року перебував на
лікарняному.

Згідно листка непрацездатності серія
АВЮ №646626 ОСОБА_1 з 12.02.2013 року по 01.03.2013
перебував на лікарняному, а з 2 березня
2013 року вже міг приступити до роботи.

1.03.2013 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з
листом, в якому прохав повідомити його
щодо розгляду його заяви від 27.02.2013 року
про звільнення.

12.03.2013 року ОСОБА_1 було направлено лист
від ОСОБА_2, в якому останній прохав
з'явитись особисто ОСОБА_1 до центру
зайнятості в м. Полтава для розірвання
трудового договору.

18.03.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Директора Полтавського центру
зайнятості Попової О.В. з проханням
повідомити чи звертався до центру
зайнятості ФОП ОСОБА_2 для розірвання
трудового договору від 03.01.2013 року,
зареєстрованого 04.01.2013 року.

20.03.2013 року ОСОБА_1 було направлено лист
з Полтавського міського центру
зайнятості, відповідно до якого йому
було повідомлено, що ФОП ОСОБА_2
звертався до Полтавського міського
центру зайнятості щодо зняття з
реєстрації трудового договору з
найманим працівником ОСОБА_1,
зареєстрованим у Полтавському центрі
зайнятості 04.01.2013 року за № 3, але
відповідно до п.9 порядку реєстрації
трудового договору між працівником і
фізичною особою, яка використовує
найману працю, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 08 червня 2001 року №
260 та зареєстрованим у Міністестві
юстиції України 27 червня 2001 р., фізичній
особі - підприємцю ОСОБА_2 було
відмовлено у знятті з реєстрації
трудового договору без присутності
працівника.

У п. 8 « Порядку реєстрації трудового
договору між працівником і фізичною
особою, яка використовує найману
працю», затвердженого наказом
міністерства праці та соціальної
політики України № 260 від 08.06.2001 року,
визначено, що у разі закінчення строку
трудового договору або припинення його
дії достроково в трудовому договорі
фізична особа робить запис про
підстави його припинення з посиланням
на відповідні статті Кодексу законів
про працю України ( 322-08), про що сторони
сповіщають центр зайнятості, який
зареєстрував трудовий договір.

Доводи апелянта щодо необхідності
стягнення з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 на його користь заборгованої
заробітної плати в сумі 334, 34 грн. та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні з 15.03.2013 року
по день прийняття рішення судом є
необґрунтованими та суперечать
вимогам ст.ст. 116, 117 КЗпП України, тому
не підлягають до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що висновок місцевого
суду зроблений на підставі повного,
всебічного та об'єктивного дослідження
наданих сторонами доказів, доводів та
заперечень сторін, яким судом дана
відповідна правова оцінка, а розгляд
справи проведений з дотриманням
принципу змагальності та
диспозитивності.

Апеляційна скарга не містить нових
фактів чи засобів доказування, які б
спростували висновки суду першої
інстанції.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів приходить до висновку,
що при вирішенні спору по суті місцевим
судом було вірно враховані та
застосовані норми матеріального права,
а також правильно встановлені фактичні
обставини по справі та їм дано належну
правову оцінку.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315
ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 13 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя :
_________________Винниченко Ю.М.

Судді: _______________ Карпушин Г.Л.
_______________Абрамов П.С.