АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Братасюк В.М. Провадження №
22-ц/789/277/14 Доповідач - Бахметова
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 р. Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Бахметової В.Х.

суддів - Гірського Б. О., Ткач О. І.,

при секретарі - Майка Р.Ю.

з участю ОСОБА_1 та його представника
ОСОБА_2, представника ПАТ "Українська
транспортна страхова компанія"

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Тернополі
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 30 грудня 2013
року у справі за позовом Приватного
акціонерного товариства "Українська
транспортна страхова компанія" до
ОСОБА_1 про відшкодування в порядку
регресу витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування ,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2013 року ПАТ
"Українська транспортна страхова
компанія" звернулася з позовом до
ОСОБА_1, посилаючись на те, що при
оформленні страхового випадку
відповідачем не дотримано порядку,
встановленого підпунктом 33.1.2 пункту
33.1, статті 33 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", а саме обов'язку у триденний
строк, з моменту настання страхової
події, повідомити страховика про
страховий випадок, що на підставі
підпункту 38.1.1 "ґ" пункту 38.1, статті 38
Закону, надає позивачу право звернення
до відповідача з регресною вимогою про
повернення коштів, виплачених
потерпілим, тому просив суд стягнути з
відповідача в його користь в порядку
регресу витрати, пов'язані з виплатою
страхового відшкодування в сумі 72 620, 26
грн. та 726, 21 грн. сплачених судових
витрат.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду 30 грудня 2013 року
позов задоволено частково:

"Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Приватного акціонерного товариства
"Українська транспортна страхова
група", в порядку регресу, витрати,
пов'язані з виплатою страхового
відшкодування в сумі 72 100, 26 грн., та 721
грн. - сплаченої суми судового збору
пропорційно до задоволених вимог.

В задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі
ОСОБА_1 просить скасувати вказане
рішення суду та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
ПАТ "Українська транспортна страхова
компанія" в повному обсязі, посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам у справі, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом
першої інстанції не враховано того, що
при укладенні договору страхування
страховиком не було надано йому бланк
письмового повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду та не
вказано термін повідомлення про
настання страхового випадку у три дні.

Крім цього, норма про
обов'язкове письмове повідомлення
страхової компанії про настання
страхового випадку з'явилася в законі
лише в 2011 році. До цього, клієнт міг
повідомити про страховий випадок і по
телефону, що він і зробив з території
Республіки Польщі за допомогою
стільникового зв'язку у день настання
ДТП - 28.09.2010 року за номерами телефонів,
зазначених у п.8 "Зеленої карти"
міжнародного договору страхування.

В судовому засіданні ОСОБА_1
та його представник апеляційну скаргу
підтримали, пославшись на обставини
викладені в ній.

Представник ПАТ "Українська
транспортна страхова компанія" не
погоджується з доводами апеляційної
скарги, вважає, що рішення суду першої
інстанції є законним, відповідає
матеріалам справи.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши доводи апеляційної скарги
за матеріалами справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення,
виходячи з наступних підстав.

Законодавцем у ст.10 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортрих
засобів" №1961-IV від 01.07.2004 року (надалі -
Закон №1961-IV) визначено два види
договорів обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності:

внутрішній договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (далі - внутрішній
договір страхування);

договір міжнародного обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (далі - договір
міжнародного страхування).

Договори міжнародного
страхування діють на території країн,
зазначених у таких договорах. Договори
міжнародного страхування, які діють на
території країн - членів міжнародної
системи автомобільного страхування
"Зелена картка", посвідчуються
відповідним уніфікованим сертифікатом
"Зелена картка", що визнається і діє в
цих країнах.

Судом першої інстанції
встановлено, що 28.09.2010 року на території
Республіки Польщі в с. Лабуне Реформа,
Замосцького повіту, сталася дорожньо -
транспортна пригода за участю
автомобіля марки "Рено Мастер" (д.н.з. ВО
4241 AI), під керуванням ОСОБА_1, та
автомобіля марки "Ауді-А6" (д.н.з НОМЕР_2)
під керуванням ОСОБА_4

Згідно довідки Міського
відділення поліції в м. Замосць, дана
ДТП трапилася з вини ОСОБА_1, який
перевищив швидкість дорожнього руху,
через що втратив управління
транспортним засобом та виїхав на
зустрічну смугу, тим самим спричинивши
зіткнення з автомобілем "Ауді-А6".

Внаслідок порушення правил
дорожнього руху ОСОБА_6, водій
автомобіля “Ауді А6” д.н.з. НОМЕР_2,
ОСОБА_4 та пасажири, які їхали з ним
зазнали тілесних ушкоджень, а
двоюрідна сестра, брат та донька були
госпіталізовані в обласну лікарню м.
Замосць.

На момент ДТП у ОСОБА_1 була
застрахована цивільно-правова
відповідальність власників
транспортних засобів за договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності наземних
транспортних засобів на умовах
міжнародної системи автострахування
"ЗЕЛЕНА КАРТА", поліс № UA 045/ 6737546 в ПАТ
"Українська транспортна страхова
компанія", яка передбачала умови
відповідальності сторін, а також і
змінені строки для повідомлення про
страховий випадок (а.с. 27, т.2).

Згідно ст.33.1 Закону №1961-IV (в
редакції закону від 24.09.2008 року, що
діяла на час настання страхової події)
учасники дорожньо-транспортної
пригоди зобов'язані:

- терміново повідомити про
дорожньо-транспортну пригоду
відповідні органи Міністерства
внутрішніх справ України;

- вжити заходів для невідкладного,
але не пізніше трьох робочих днів,
повідомлення страховика, з яким було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, або, у випадках,
передбачених цим Законом, МТСБУ про
настання дорожньо-транспортної
пригоди.

Якщо зазначені особи з
поважних причин не мали змоги виконати
зазначені дії, вони мають підтвердити
це документально.

З матеріалів справи вбачається, що
один із учасників страхового випадку
ОСОБА_4 04.10.2010 року звернувся до ПАТ
"Українська транспортна страхова
компанія" із повідомленням про
настання страхового випадку Вказане
повідомлення належним чином не
зареєстровано у журналі реєстрації
страхових подій, проте його копію
позивач долучив разом із іншими
документами при подачі позовної заяви
до суду (а.с.27, т.1).

При цьому, в суді апеляційної інстанції
представник ПАТ "Українська
транспортна страхова компанія" з
приводу вказаної заяви не зміг
пояснити чому вона не зареєстрована, а
спершу взагалі заперечував наявність
даного звернення ОСОБА_4

З матеріалів справи також
вбачається, що на підставі заяви
страхової компанії від 07.10.2010 року
проведено 12.11.2010 року експертне
автотоварознавче дослідження № 1035/10,
яким визначено розмір збитків - 119183,10
грн., завданих власнику автомобіля
марки "Ауді-Аб" (д.н. НОМЕР_2) (а.с.61-72, т.1).
З вказаною сумою збитків страховик
погодився, оскільки її виплатив
потерпілим.

Крім цього, 18.02.2011 року ОСОБА_7, як
учасник вказаного страхового випадку,
звернулася із заявою до позивача про
страхове відшкодування, в якій
зазначила, що її брат ОСОБА_4 після
приїзду в Україну 04.10.2010 року
електронною поштою відправив у
страхову компанію повідомлення про
страховий випадок. Дана заява подана
позивачем (а.с. 53, т.1 ).

Таким чином, аналізуючи в сукупності
письмові докази, які є в справі і
долучені позивачем, та суперечать
поясненням представника ПАТ
"Українська транспортна страхова
компанія", суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що факт ДТП за
участю учасника, який застрахував
цивільно-правову відповідальність на
умовах договору міжнародного
страхування не зафіксовано у вхідній
реєстрації. Не зафіксовано як вхідні
документи заяви потерпілих ( а.с. 27-32, т.
1).

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що
негайно після ДТП, 28.09.2010 року,
повідомив про подію в місцеву поліцію,
якій повідомив дані про страховика, та
самого страховика за телефонами
гарячої лінії 38 , та 38 ,
які зазначені у страховому полісі, із
власного телефонного номера 48 88 030 92 92
(мобільний оператор Неуап, республіка
Польща). У страховій компанії йому
порадили дочекатися представника
місцевої поліції, оскільки при
настанні ДТП за межами України для
оформлення страхового випадку
аварійного комісара на місце події не
направляють.

В суді апеляційної інстанції дане
пояснення ОСОБА_1, щодо неможливості
виїзду аварійного комісара закордон
при повідомленні про ДТП підтвердив і
представник ПАТ "Українська
транспортна страхова компанія".

Крім цього, журнал
реєстрації та обліку повідомлень про
страхові випадки, які надходять по
телефону гарячої лінії ПАТ "Українська
транспортна страхова компанія" до
матеріалів справи взагалі не долучила,
що свідчить про відсутність належної
реєстрації на паперовому носії
телефонних дзвінків, які надходять на
гарячу лінію страхової компанії.

З матеріалів справи
вбачається, що суд першої інстанції
звернувся із запитом до Київської
міської філії ПАТ "Укртелеком", в якому
просив надати роздруківку вхідних
телефонних дзвінків на номери гарячої
лінії страхової компанії.

Проте надана відповідь не
узгоджується із запитом суду першої
інстанції, який просив надати
роздруківку вхідних телефонних
дзвінків на гарячі телефонні номери
страхової компанії, яка надала б
можливість відслідкувати надходження
дзвінків із закордону, оскільки номери
телефонів не завжди висвітлюються на
дисплеях телефонів в Україні.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів приходить до висновку,
що посилання страхової компанії на не
повідомлення ОСОБА_1 протягом
трьохденного терміну про настання
страхового випадку як на підставу
відшкодування в порядку регресу
витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування є
безпідставним, так як згідно вимог
ст.33.1 Закону №1961-IV (в редакції закону
від 24.09.2008 року, що діяла на час настання
страхової події) про страховий випадок
може повідомити один із його учасників,
що в даному випадку зробив 04.10.2010 року
ОСОБА_4

Адже вказаний трьохденний термін
потрібен для направлення аварійного
комісара або експерта в порядку ст. 33
Закону №1961-IV для встановлення обставин
справи, що в майбутньому може вплинути
на розмір відшкодування. Враховуючи, що
вказані особи не направлялися
страховиком на місце події при
наявності договору міжнародного
страхування "Зелена карта", тому
неповідомлення в трьохденний строк,
суд не може розцінювати як підставу
для відшкодування виплаченого
потерпілим страхового відшкодування в
межах встановлених лімітів.

За таких обставин, рішення суду
першої інстанції не відповідає вимогам
ст. 213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, оскільки суд належним
чином не перевірив доводів позивача та
відповідача, не дав належної оцінки
доказам у справі, неповно з'ясував
обставини справи, що призвело до
неправильного вирішення спору та в
силу вимог ст. 309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції з ухваленням нового
рішення у справі про відмову у
задоволенні позовних вимог Приватного
акціонерного товариства "Українська
транспортна страхова компанія" до
ОСОБА_1 про відшкодування в порядку
регресу витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 30 грудня 2013
року скасувати, ухвалити нове рішення,
яким в позові Приватного акціонерного
товариства "Українська транспортна
страхова компанія" до ОСОБА_1 про
відшкодування в порядку регресу
витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування відмовити.

Рішення набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області В.Х. Бахметова