РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/19415/13-ц

пр. № 2/759/1102/14

04 квітня 2014 року

м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Миколаєць І.Ю.

при секретарі
Руденко Ю.Ф.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Мостобудівельна
Компанія МСУ» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку, витрат на відрядження та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з
вищезазначеним позовом у якому просить
стягнути з ТОВ "Мостобудівельна
Компанія МСУ" на його користь
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 52000,00 грн., компенсацію за
затримку розрахунку по день фактичного
розрахунку в розмірі 11318,18 грн.,
компенсацію витрат на відрядження у
розмірі 10530,00 грн., моральну шкоду у
розмірі 15000,00 грн. та витрати на правову
допомогу у розмірі 1500,00 грн., а всього
88848,18 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим,
що з червня 2012 року ТОВ
"Мостобудівельна Компанія МСУ" не
виплачувало йому заробітної плати.
Після припинення трудового договору
27.08.2013 року позивач не отримав належної
йому заробітної плати та компенсацій.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримала та просила
його задовольнити.

Відповідач про місце та час розгляду
справи повідомлений належним чином,
явку свого представника в судові
засідання не забезпечив. Своїх
пояснень або заперечень суду не надав.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що ТОВ
"Мостобудівельна Компанія МСУ", в особі
директора, та ОСОБА_2 01.03.2012 року
підписали трудовий контракт, згідно
якого останній був прийнятий на посаду
виконроба (а.с. 7-8).

27.08.2013 року ОСОБА_2 був звільнений з
роботи за угодою сторін відповідно до
п. 1 ст. 36 КЗпП України та на даний час не
працює, що підтверджує трудовою
книжкою (а.с. 9-14).

Суду стало відомо, що ОСОБА_2 звернувся
до Святошинського районного суду м.
Києва із заявою про видачу судового
наказу, в якій просить стягнути з ТОВ
"Мостобудівельна Компанія МСУ" на його
користь суму заборгованості по
заробітній платі в розмірі 52000 грн.
Вимоги ОСОБА_2 були задоволені повністю
та 12.12.2013 року виданий судовий наказ
(а.с.52).

Отже виходячи з вищезазначеного, суд
відмовляє позивачу у задоволенні
позовної вимоги про стягнення з ТОВ
"Мостобудівельна Компанія МСУ"
заборгованості по заробітній платі в
розмірі 52000 грн., оскільки дана вимога
була задоволена та виданий відповідний
судовий наказ, який на даний час не
скасований.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. При наявності спору про
розміри належних звільненому
працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо
спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за
час затримки визначає орган, який
виносить рішення по суті спору.

Суд задовольняє ОСОБА_2 його позовну
вимогу про стягнення з ТОВ
"Мостобудівельна Компанія МСУ" на його
користь компенсації за затримку
розрахунку за період з 28.08.2012 року по
03.12.2013 року в розмірі 11318,18 грн.,
оскільки, як вбачається з наданої
трудової книжки, позивач з 28.08.2013 року
не працює та має право на отримання
середнього заробітку за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. А у даному випадку позивач
просить обмежити цей період часом
подачі позову до суду.

Суд розраховує суму коштів, за час
затримки розрахунку, що підлягає до
стягнення з відповідача на користь
позивача виходячи із розміру його
заробітної плати, узгодженої при
підписанні трудового договору - 3500 грн.,
періоду з 28.08.2013 року по 03.12.2013 року та
керуючись Порядком обчислення
середньої заробітної плати
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Середньоденна заробітня плата ОСОБА_2
вираховується шляхом ділення
сумарного, за останні 12 місяців перед
звільненням з роботи, на відповідну
кількість календарних днів року за
винятком святкових і неробочих днів:

3500,00 грн. х 12 місяців (365 днів) = 42000,00грн;

42000,00 грн. : 252 (робочі дні за останній рік
роботи з 27.08.2012 року по 27.08.2013 року) = 166,66
грн., це середньоденна заробітня плата.

Одержаний результат перемножується на
кількість днів затримки розрахунку з
28.08.2013 року по 03.12.2013 року - 97 днів:

166,66 грн. х 97 (днів затримки) = 16166,02 грн.

Таким чином з відповідача на користь
позивача підлягає до стягнення 16166,02
грн., як компенсація за затримку
розрахунку.

Позовні вимоги позивача про стягнення
з ТОВ "Мостобудівельна Компанія МСУ"
компенсації витрат на відрядження не
підлягають задоволенню, оскільки
позивачем не доведено їхньої
наявності.

Суд також не вважає, що позивач довів
заподіяння йому відповідачем
моральної шкоди. А одне лише посилання
на інвалідність дитини та посилання на
неможливість матеріального утримання
сім'ї не свідчать про наявність
моральних страждань.

Суд відмовляє позивачу у стягненні з
відповідача витрат за правову допомогу
виходячи із положень ст. 56 ЦПК України,
відповідно до якої правову допомогу
може надавати особа, яка є фахівцем у
галузі права і за законом має право на
надання правової допомоги. Така особа
допускається ухвалою суду за заявою
особи, яка бере участь у справі.
Клопотань про допуск особи, що надає
правову допомогу суду не заявлялося, а
відповідна ухвала судом не виносилася.
Крім того зазначений позивачем розмір
правової допомоги є необґрунтований,
визначений без урахування змісту ст.84
ЦПК України та постанови Кабінету
Міністрів України від 27.04.2006р. №590 «Про
граничні розміри компенсації витрат,
повязаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави».

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягають до стягнення на
користь позивача судові витрати.

Керуючись ст. 117 КЗпП України, ст.ст.
10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218, 292 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Мостобудівельна
Компанія МСУ» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
стягнення середнього заробітку за час
затримки, витрат на відрядження та
моральної шкоди, задовольнити
частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Мостобудівельна
Компанія МСУ» (),
юридична адреса: м. Київ, вул.
Жмеринська, 22 на користь ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
середній заробіток за час затримки
розрахунку з 28.08.2013 року по 03.12.2013 р. у
розмірі 16166,02 (шістнадцять тисяч сто
шістдесят шість) грн. 18 коп., що
обчислена без врахування податків та
інших обов'язкових платежів.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Мостобудівельна
Компанія МСУ» (),
юридична адреса: м. Київ, вул.
Жмеринська, 22 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

У задоволенні інших позовних
вимог, відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, що брали
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: