Р І Ш Е Н Н Я

іменем
України

"20" лютого 2014 р.
Справа № 126/4794/13-ц

Провадження № 2/126/157/14

Бершадський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді Гуцола В.І.

із секретарем Хабовець
А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бершадь цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Бирлівської сільської ради
Бершадського району про визнання права
власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до відповідача
Бирлівської сільської ради
Бершадського району про визнання права
власності з тих підстав, що як
стверджує, з 27.10.1974 року вона
знаходилась в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3. Під час шлюбу по АДРЕСА_1
чоловіку було надано земельну ділянку
площею 0.25 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку.
Житловий будинок побудований в 1992 році,
господарчі будівлі та споруди - в 1993
році, але свідоцтва про право власності
в сільській раді чоловік не отримував.
ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. Рішенням
Бершадського районного суду за № 126/3-51
від 29 жовтня 2013 року за нею визнано
право власності на спадкове майно
після смерті чоловіка, в тому числі на
1/2 частку житлового будинку за
вищевказаною адресою разом з
відповідною частиною господарських
споруд та будівель. Відповідно до
довідки відповідача за № 1504 від 4
грудня 2013 року у видачі свідоцтва про
право власності на частину житлового
будинку їй відмовлено. Просить визнати
рівними частки житлового будинку за
АДРЕСА_1 та визнати за нею право
власності на 1/2 частину житлового
будинку АДРЕСА_1

Позивачка підтримує позовні
вимоги.

Представник відповідача визнав
позовні вимоги, про що надав суду
відповідну заяву.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України
позивач може відмовитися від позову, а
відповідач - визнати позов протягом
усього часу судового розгляду. У разі
визнання позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

В силу ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно виписки з по-господарської
книги Бирлівської сільської ради за 1993
- 2000 роки, особовий рахунок НОМЕР_1,
НОМЕР_2, за ОСОБА_3 з 1.06.1993 року у
користуванні та приватній власності
рахувалась земельна ділянка площею 0.25
га та житловий будинок по АДРЕСА_1 1993
року побудови, тобто цей житловий
будинок та господарчі споруди
зареєстровані у виконкомі місцевого
органу влади у встановленому порядку.

Будь- які відомості в технічному
паспорті станом на 25.01.2012 р. та станом на
день смерті спадкодавця про наявність
самочинного будівництва, що призвело
до зміни загальної площі домоволодіння
або ж проведення добудов, які не були
погоджені в установленому законом
порядку та не введені в експлуатацію,
технічна документація та інші письмові
докази не містять.

Позивачка ОСОБА_1 була дружиною
ОСОБА_3 з 27.10.1974 року.

Відповідно до ст.ст. 22, 28 КпШС УРСР 1969
року, котрий діяв на час виникнення
спірних правовідносин, майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його спільною
сумісною власністю. Частки в спільній
сумісній власності подружжя
визнаються рівними.

Бирлівська сільська рада
Бершадського раййону відмовила
позивачці у визнанні її права
власності на вказане майно та у видачі
свідоцтва про право власності.

Зазначені обставини стали
підставою для звернення позивачки до
суду з позовом про визнання права
власності на нерухоме майно, що
відповідає положенню ст.392 ЦК України.

Визнання права власності на майно
в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення цього права в
позасудовому порядку.

Будинок в АДРЕСА_1 побудований
позивачкою у шлюбі з ОСОБА_3, котрий
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на відведеній у
встановленому порядку земельній
ділянці та зареєстрований у виконкомі
Бирлівської сільської ради, що
підтверджується записом у
по-господарчій книзі особовий рахунок
НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Крім того, вирішуючи даний спір,
суд приймає до уваги позицію
відповідача, котрий подав до суду заяву
про визнання позову.

А отже суд приходить до висновку,
що зазначені порушені права позивачки
можуть бути усунуті в судовому порядку,
оскільки вони перешкоджають їй як
власниці належним чином здійснювати
своє право власності щодо належного їй
майна.

Оскільки визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, воно підлягає
прийняттю, а позов - задоволенню.

Керуючись ст.174 ч.4 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ :

Прийняти визнання позову
відповідачем.

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Бирлівської сільської ради
Бершадського району про визнання права
власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частину житлового
будинку А загальною площею 75.4 кв.м,
житловою площею 47.3 кв.м., та на
відповідні господарські будівлі і
споруди: вхідний майданчик а-1, сарай В,
погріб Б/під, літню кухню Б, сарай в,
сарай в-1, гараж Г, сарай г, сарай г-1,
споруди 1-4, 1993 року забудови, що
розташований в АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили, якщо
протягом 10 днів з дня його проголошення
не подана апеляційна скарга.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
шляхом подачі на протязі 10 днів з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Суддя:
В.І. Гуцол