Справа № 209/4704/13-ц
Провадження № 2-о/209/13/14
РІШЕННЯ

іменем України

"13" березня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Ковальової А.Б.

при секретарі Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу в порядку
окремого провадження за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа - Департамент
комунальної власності та земельних
відносин Дніпродзержинської міської
ради про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в
порядку окремого провадження про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу, в якій
просить суд встановити факт належності
його батокві ОСОБА_2 свідоцтва про
право власності на квартиру АДРЕСА_1,
виданого відділом обліку та розподілу
житлової плащі виконкому
Дніпродзержинської міської ради 01
березня 1995 року на ім'я ОСОБА_2. В
обґрунтування заяви посилається на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати
ОСОБА_4, і ще до смерті матері помер
його батько ОСОБА_2. Після смерті
матері відкрилася спадщина у вигляді
квартири, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1. Але він позбавлений
можливості отримати свідоцтво про
право на спадщину за законом після
померлої матері, оскільки надані ним до
нотаріуса документи мають розбіжності,
а саме: в свідоцтві про смерть батька
його прізвище зазначено ОСОБА_2, а в
свідоцтві про право власності на
зазначену вище квартиру його прізвище
записано ОСОБА_2, при тому. що прізвище
матері зазначено ОСОБА_4. Такі
розбіжності в написанні його родового
прізвища він може пояснити незнанням
правопису працівниками, які
заповнювали свідоцтво про право
власності на житло та видавали
розпорядження про приватизацію
квартири.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, до судового розгляду справи
надав суду заяву з клопотанням про
розгляд справи за його відсутності,
заяву по суті та за обставинами справи
підтримав у повному обсязі, просить її
задовольнити..

Представник заінтересованої особи
Департаменту комунальної власності та
земельних відносин Дніпродзержинської
міської ради в судове засідання не
з'явився, про дату, місце та час
судового розгляду справи повідомлений
належним чином згідно вимог ст. ст. 74, 76
ЦПК України, до судового розгляду
справи надав відзив на заяву з
клопотанням про розгляд справи за
його відсутності відповідно до чинного
законодавства.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності заявника та
представника заінтересованої особи
на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України,
відповідно до якої особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Судом досліджені письмові докази по
справі: свідоцтво про народження
ОСОБА_1, роз'яснення нотаріуса щодо
порядку видачі свідоцтва про право на
спадщину,довідка про зареєстроване
місце проживання ОСОБА_2 на момент його
смерті, свідоцтво про смерть ОСОБА_4,
свідоцтво про смерть ОСОБА_2, свідоцтво
про право власності на житло - квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, копія
паспорту заявника.

Вивчивши письмові докази та матеріали
справи, з'ясувавши обставини та
дослідивши їх доказами, суд вважає, що
заява підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні судом встановлені
такі обставини та відповідні до них
правовідносини.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є
сином ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, виданим 28 липня 1953 року
Дніпродзержинським міським ЗАГС,
актовий запис № 2107 (а.с.4), в якому родове
прізвище заявника та його батьків
російською мовою записано «ОСОБА_2».

01 березня 1995 року батьками заявника
була приватизована квартира,
розташована за адресою: АДРЕСА_1, на
підтвердження чого Відділом Обліку та
розподілу житлової площі виконкому
Дніпродзержинської міської ради, на
підставі розпорядження № 0312, було
видано свідоцтво про право власності
на житло, яке було заповнено
українською мовою, і в якому прізвище
матері заявника було правильно
зазначено ОСОБА_4, а прізвище батька
було зазначено ОСОБА_3 (а.с. 9), при тому,
що переклад прізвища з російської
мови на українську повинний був бути
виконаний так, як воно звучить мовою
оригіналу, що встановлено правилами
українського ділового мовлення, тобто
прізвище батька заявника повинно було
б бути зазначено українською
«ОСОБА_2».

Після смерті батьків заявника,
відкрилася спадщина у вигляді
зазначеної вище квартири, але через
розбіжності в написанні прізвища
батька в його свідоцтві про смерть та у
свідоцтві про право власності на
житло, заявник дійсно позбавлений
можливості отримати свідоцтво про
право на спадщину за законом, що
підтверджується роз'ясненнями ОСОБА_5,
приватного нотаріуса
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу від 14 лютого 2013
року № 19/01-16, до якої ОСОБА_1 звернувся
із заявою про прийняття спадщини та про
отримання свідоцтва про право на
спадщину (а.с. 5).

Суд вважає, що розбіжності в написанні
прізвища батька заявника в свідоцтві
про його смерть, яке було заповнено на
підставі паспорту громадянина України,
та в свідоцтві про право власності на
житло є орфографічною помилкою, що
була допущена відповідальними
особами при заповненні свідоцтва про
право власності на житло, і через яку
заявник позбавлений можливості
здійснити свої права як спадкоємець за
законом та власник нерухомого майна,
яке належить йому з моменту відкриття
спадщини, і тому він правомірно
звернувся до суду з цією заявою.

Суд вважає встановленим наявність
фактів, якими обґрунтовуються вимоги
заявників, з таких мотивів.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України докази
встановлюються на підставі... пояснень
сторін, показань свідків, письмових
доказів...

Відповідно до ч.2 п.5 ст. 234, п.6 ч.1 ст. 256
ЦПК України суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, в тому числі й про
встановлення факту належності
правовстановлюючих документів особі,
прізвище, ім'я, по батькові, місце і час
народження якої, що зазначені в
документі, не збігаються з ім'ям, по
батькові, прізвищем, місцем і часом
народження цієї особи, зазначеним у
свідоцтві про народження або в
паспорті.

На підставі досліджених доказів, суд
дійшов до висновку, що свідоцтво про
право власності на житло - квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, в
якому співвласником квартири
зазначений ОСОБА_3, дійсно належить
ОСОБА_2, й встановлення факту
належності цього документу батькові
заявника не суперечить чинному
законодавству та направлене на захист
інтересів та прав заявника, а тому
заява підлягає задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 234, 256, 259
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа -
Департамент комунальної власності та
земельних відносин Дніпродзержинської
міської ради про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу, задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2
Свідоцтва про право власності на житло
- квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, що видане 01 березня 1995 року
Відділом обліку та розподілу житлової
площі виконкому Дніпродзержинської
міської ради, на підставі
розпорядження № 0312 від 01 березня 1995
року , в якому співвласником квартири
зазначений ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А.Б. Ковальова