Справа № 359/251/14ц Головуючий у І
інстанції Яковлєва Л.В.Провадження №
22-ц/780/2336/14 Доповідач у 2
інстанції Сушко Л.П.Категорія
УХВАЛА

Іменем України

02 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді:
Сушко Л.П.,

суддів:
Лащенка В.Д., Кулішенка Ю,М.,

при секретарі:
Микитенко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України на
ухвалу Бориспільсього міськрайонного
суду Київської області від 18 лютого 2014
року у справі за скаргою ОСОБА_2 до
головного державного виконавця Бойко
О.М. Відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,
заінтересовані особи: Публічне
акціонерне товариство "ІНГ Банк
Україна", Корпорація «Золоті ворота»,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася зі
скаргою на дії державного виконавця,
обґрунтовуючи тим, що 14.01.2014 року нею
було отримано постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження ВП № 40456094 від 12.12.2013
року винесену Головним державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби Бойком О.М., накладено арешт на
земельну ділянку площею 3,9999 га, що
знаходиться на території Сеньківської
сільської ради Бориспільського району
Київської області, кадастровий номер
:09:003:0214. 30.10.2013 року державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження,
боржнику встановлено строк на
самостійне виконання, копію постанови
направлено сторонам. 14.01.2014 року ОСОБА_2
також було отримано постанову про
стягнення виконавчого збору ВП № 40456094
від 12.12.2013 року. Зі змісту цієї
постанови вбачається, що через
невиконання ОСОБА_2 в добровільному
порядку постанови про відкриття
виконавчого провадження в
установлений строк, постановлено
стягувати з неї виконавчий збір в сумі
11028089 грн. 34 коп.. Постанову про
відкриття виконавчого провадження по
справі № 2/359/511/2013 про наявність
зазначеного виконавчого провадження
їй не було відомо, тому ОСОБА_2 не мала
можливості скористатись наданими їй
правами. У зв'язку з цим просила:
визнати дії державної виконавчої
служби Відділу примусового виконання
рішень Головного державного виконавця
Бойка О.М. при винесенні постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 12.12.2013
року по ВП № 40456094 та постанови про
стягнення судового збору від 12.12.2013
року по ВП № 40456094 неправомірними;
зобов'язати Державну виконавчу службу
Відділ примусового виконання рішень
Головного державного виконавця Бойка
О.М. направити їй постанову про
відкриття виконавчого провадження за
№ 40456094; зобов'язати Державну виконавчу
службу Відділ примусового виконання
рішень Головного державного виконавця
Бойка О.М. скасувати постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 12.12.2013
року по ВП № 40456094 та постанову про
стягнення судового збору від 12.12.2013
року по ВП № 40456094; судові витрати
пов'язані з розглядом цієї скарги,
покласти на відділ державної
виконавчої служби.

Ухвалою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 18 лютого 2014 року скаргу задоволено
частково, зобов'язано Державну
виконавчу службу Відділу примусового
виконання рішень Головного державного
виконавця Бойка О.М. вручити чи
направити рекомендованим листом з
повідомленням про вручення ОСОБА_2
копію постанови про відкриття
виконавчого провадження за № ВП 40456094
та скасовано постанову головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойко О. М. від 12.12.2013 року про стягнення
з ОСОБА_4 виконавчого збору у розмірі
11028089 грн. 34 коп., в іншій частині скарги
відмовлено, судові витрати стягнуто в
дохід держави.

У апеляційній скарзі Відділ
примусового виконання рішення
Державної виконавчої служби України
просить ухвалу скасувати в частині
задоволених вимог скарги та стягненні
судових витрат та постановити ухвалу,
якою у задоволені скарги відмовити
повністю, посилаючись на те, що судом
при постановлені ухвали було неповно
з'ясовано обставини справи, що мають
значення для справи та зроблено
висновки які не відповідають
обставинам справи, вважає, що державний
виконавець діяв у спосіб визначений
Законом України «Про виконавче
провадження», направив рекомендованим
листом постанову про відкриття
провадження, та у зв'язку з
невиконанням в добровільному порядку
рішення стягнув виконавчий збір.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення з таких
підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
під час виконання судового рішення,
ухваленого відповідно до цього
Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України у разі
встановлення обгрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державну виконавчу службу
задовольнити вимогу заявника та
усунути порушення або іншим шляхом
поновлює його порушені права чи
свободи. Якщо оскаржувані рішення були
прийняті відповідно до вимог закону, в
межах повноважень державного
виконавця і права чи свободи заявника
порушено не було, суд постановляє
ухвалу про відмову у задоволенні
скарги.

Відмовляючи у задоволенні скарги в
частині визнання дій державного
виконавця при винесені постанови про
арешт майна боржника та скасування
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження
від 12.12.2013року, суд обґрунтовував свої
висновки тим, що дії державного
виконавця по накладанню арешту на
майно боржника та оголошення заборони
його відчуження відповідають вимогам
Закону України "Про виконавче
провадження" і фактичним обставинам
справи, а відтак підстави у задоволенні
скарги в цій частині відсутні.

Такі висновки суду є правильними і
такими, що відповідають приписам
Закону України "Про виконавче
провалдження".

Відповідно до положень ст.25 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно ч.2 вказаної статті державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. У разі виконання судового
рішення про усунення перешкод у
здійсненні права користування
державним, комунальним майном чи
майном громадських об'єднань у рамках
виконавчого провадження, відкритого за
заявою прокурора, строк для
самостійного виконання рішення у
постанові не зазначається, а примусове
виконання судового рішення
розпочинається невідкладно. За заявою
стягувача державний виконавець
одночасно з винесенням постанови про
відкриття виконавчого провадження
може накласти арешт на майно та кошти
боржника, про що виноситься відповідна
постанова.

Згідно ч.5 даної статті копії постанови
про відкриття виконавчого провадження
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно ч.1 ст.31 Закону України "Про
виконавче провадження" копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувану
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою
зазначеною у виконавчому документі.

Судом першої інстанції встановлено і
вбачається із матеріалів справи, що 30
жовтня 2013 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Бойком О.М. було
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 2/359/511/2013
року виданого 07.10.2013 року
Бориспільським міськрайонним судом
Київської області про звернення
стягнення на предмет іпотеки - земельну
ділянку площею 3,9999 га, що знаходиться
на території Сеньківської сільської
ради Бориспільського району Київської
області, кадастровий номер земельної
ділянки :09:003:0214 цільове
призначення земельної ділянки -
ведення особистого селянського
господарства, що належить на праві
власності ОСОБА_2, шляхом проведення
прилюдних торгів.

31 жовтня 2013 року постанову про
відкриття виконавчого провадження від
30.10.2013 року було направлено сторонам
виконавчого провадження, в тому числі
ОСОБА_2, що підтверджується листом №
13-0-35-3550/5-665/1. Зазначену постанову було
направлено рекомендованим листом з
повідомленням про вручення, про що
свідчить конверт який повернувся
відправнику з поміткою « причина
повернення, за закінченням терміну
зберігання»(а.с.46,47).

Згідно ст. 35 Закону України «Про
виконавче провадження» за наявності
обставин, що перешкоджають провадженню
виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатись правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів.

Колегія суддів не може погодитися з
висновками суду, про те що державним
виконавцем не виконанні вимоги ч.1 ст.31
Закону України "Про виконавче
провадження" щодо направлення
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення постанови про відкриття
виконавчого провадження, оскільки в
матеріалах справи наявні конверт на
ім'я ОСОБА_2 з адресою зазначеною у
виконачому листі про направлення її
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення постанови про відкриття
виконавчого провадження.

Вирішуючи скаргу в цій частині суд не
врахував, що ст. 31 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено
обов'язковість направлення копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження учасникам рекомендованим
листом з повідомленням про вручення, а
боржник вважається повідомленим про
відкриття виконавчого провадження,
якщо йому надіслано постанову про
відкриття виконавчого провадження за
адресою зазначеною у виконавчому
документі.

Отже направивши постанову про
відкриття виконавчого провадження за
адресою зазначеною у виконавчому
документі державний виконавець
виконав вимоги закону.

Відсутність порушень в діях державного
виконавця при направленні постанови
про відкриття виконавчого провадження
боржнику ОСОБА_2, призвели до
неправильного вирішення скарги в цій
частині.

Згідно п.2 ст.312 ЦПК України, розглянувши
скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд скасовує ухвалу і
постановляє ухвалу з цього питання.

З викладених вище підстав колегія
суддів вважає, що ухвала суду першої
інстанції в частині зобов'язання
державної виконавчої служби Відділу
примусового виконання рішень
Головного державного виконавця Бойка
О.М вручити чи направити
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення ОСОБА_2 копію постанови
про відкриття виконавчого провадження
за № ВП 40456094 не грунтується на вимогах
закону і підлягає скасуванню.

В задоволені скарги в цій частині суд
відмовляє.

Задовольняючи скаргу в частині
скасування постанови головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойко О. М. від 12.12.2013 року про стягнення
з ОСОБА_4 виконавчого збору у розмірі
11028089 грн. 34 коп., суд обґрунтовував свої
висновки тим, що для виконання рішення
про звернення стягнення на майно, яке
перебуває в іпотеці визначений
законами України «Про виконавче
провадження» та «Про іпотеку» певний
порядок реалізації зазначеного майна
на прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, у зв'язку з
цим постанова про стягнення
виконавчого збору у зв'язку з
невиконанням рішення в добровільному
порядку підлягає скасуванню.

Такі висновки суду не відповідають
вимогам закону.

Встановлено, що у зв'язку з
невиконанням в добровільному порядку
рішення суду в строки встановлені
постановою про відкриття виконавчого
провадження, 12 грудня 2013року головний
державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойко О. М. виніс постанову від 12.12.2013
року про стягнення з ОСОБА_4
виконавчого збору у розмірі 11028089 грн. 34
коп..

Згідно п. 7 постанови №6 пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 року « Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах» За змістом пункту 7 частини
другої статті 1/ Закону про виконавче
провадження постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат на проведення виконавчих
дій та накладення штрафу є окремими
виконавчими документами. У зв'язку із
цим справи щодо оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
стосовно примусового виконання
судового рішення у цивільній справі,
належать до компетенції
адміністративних судів.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до п. п. 1, з ч. 1 ст. 15 ЦПК
України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Згідно зі ст.. 1 Закону України «Про
державну виконавчу службу» державна
виконавча служба входить до системи
органів Міністерства юстиції України і
здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб (далі - рішень)
відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк
встановлений частиною другою статті 25
цього закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Отже, предметом оскарження є постанова
державного виконавця, як посадової
особи органу державної влади, про
застосування до боржника, який
самостійно не виконав судове рішення,
виконавчого збору як одного із виду
відповідальності.

Перевірка законності постанов органів
державної влади та їх посадових осіб
про застосування до громадян
відповідальності, встановленої чинним
законодавством, здійснюється
відповідно до Кодексу про
адміністративне судочинство України.

З цих підстав ухвала в частині
скасування постанови про стягнення з
ОСОБА_4 виконавчого збору у розмірі
11028089 грн. 34 коп. підлягає скасуванню із
закриттям провадження по скарзі в цій
частині.

Таким чином, колегія суддів вважає,
доводи апеляційної скарги частково
заслуговують на увагу, ухвала суду
першої інстанції постановлена з
порушенням норм процесуального права і
підлягає скасуванню в частині
зобов'язання Державно виконавчої
служби Відділу примусового виконання
рішень Головного державного виконавця
Бойка О.М вручити чи направити
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення ОСОБА_2 копію постанови
про відкриття виконавчого провадження
за № ВП 40456094 з постановленням ухвали в
цій частині, а в частині скасування
постанови головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Бойко О. М. від 12.12.2013
року про стягнення з ОСОБА_4
виконавчого збору у розмірі 11028089 грн. 34
коп. підлягає скасуванню із закриттям
провадження в цій частині скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312, 314, 315
ЦПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Віділу примусових
виконань рішень Державної виконавчої
служби України задовольнити частково.

Ухвалу Бориспільсього міськрайонного
суду Київської області від 18 лютого 2014
року в частині скасування постанови
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Бойко Олександра Миколайовича від
12.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2
виконавчого збору у розмірі 11028089 грн. 34
коп. - скасувати та закрити провадження
в цій частині скарги.

Ухвалу Бориспільсього міськрайонного
суду Київської області від 18 лютого 2014
року в частині зобов'язання Державної
виконавчої служби Відділу примусового
виконання рішень Головного державного
виконавця Бойка Олександа
Миколайовича вручити чи направити
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення ОСОБА_2 копію постанови
про відкриття виконавчого провадження
за № ВП 40456094 - скасувати та постановити
в цій частині нову ухвалу про відмову у
задоволенні скарги.

В іншій частині ухвалу залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів

Головуючий:

Судді: