Справа № 683/1201/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
м.
Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого-судді
Цішковського В.А.

при секретарі Сукманюк
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинові
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя, а
саме визнати за нею право власності на ?
частину житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами, що знаходиться
по АДРЕСА_1 та на ? частину земельної
ділянки площею 0,1540 га на якій
знаходиться вказаний будинок.

В обґрунтування позову позивачка
вказує, що з 12.08.2006 року по 06.04.2010 року
вона перебувала у шлюбі з відповідачем.
За час перебування у шлюбі сторони
придбали вказаний будинок, що
підтверджується договором купівлі від
22.05.2007 року. Будинок та земельну ділянку
було оформлено на відповідача ОСОБА_2
Добровільно поділити житловий будинок
та земельну ділянку, на якій він
розташований відповідач не бажає, тому
позивачка змушена звернутись до суду.

Представником Позивачки подано
до суду заяву про розгляд справи за
його відсутності, позовні вимоги
підтримує, проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач, незважаючи на те, що
був належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки не повідомив. За таких обставин
судом ухвалюється заочне рішення,
відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.08.2006 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

Встановлено, що 22.05.2007 року ОСОБА_2
придбав земельну ділянку площею 0,1540 га
та розташований на ній житловий
будинок з надвірними будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1.

Також, встановлено, що позивачка
ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із
заявою про згоду на укладення договору
купівлі її чоловіком ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 0,154 га та розташованого
на ній житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами, та підтвердила,
що гроші, які витрачаються на придбання
об'єкта нерухомості є їхньою спільною
сумісною власністю.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду від 06 квітня 2010 року
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
розірвано.

Вказані обставини
підтверджуються: паспортними даними
позивачки; копією свідоцтва про шлюб;
копією договору купівлі земельної
ділянки та житлового будинку на ній;
копією заяви ОСОБА_1 до нотаріуса про
згоду на купівлю ОСОБА_2 земельної
ділянки та житлового будинку; рішенням
Старокостянтинівського районного суду
від 06 квітня 2010 року про розірвання
шлюбу; інвентарною справою № 169 на
вказаний житловий будинок.

Згідно ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно ст. 63 СК України, дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 СК
України, дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Крім того, відповідно до п.23
Постанови пленуму Верховного суду
України "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" від 21.12.2007 №
11, спільною сумісною власністю
подружжя, що підлягає поділу,
відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК
можуть бути будь-які види майна, за
винятком тих, які згідно із законом не
можуть їм належати (виключені з
цивільного обороту), незалежно від
того, на ім'я кого з подружжя вони
були придбані чи внесені грошовими
коштами, якщо інше не встановлено
шлюбним договором чи законом.

Оцінивши усі надані докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя підлягає
задоволенню та вважає за необхідне
визнати за нею право власності на ?
частину житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами, що знаходиться
по АДРЕСА_1 та на ? частину земельної
ділянки площею 0,154 га на якій
знаходиться вказаний будинок.

При розподілі судових витрат суд
виходить із положень ст. 88 ЦПК України,
згідно яких, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215,
224-228 ЦПК України, на підставі ст.ст. 60,63,
68-71ЦК України, ст. 88 ЗК України, п.23
Постанови пленуму Верховного суду
України "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" від 21.12.2007 №
11, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на ? частину житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами, та
на ? земельної ділянки площею 0,154 га, що
знаходяться по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати у сумі 229 грн. 40
коп.

На рішення через суд першої
інстанції, який його ухвалив, позивачем
може бути подана апеляційна скарга
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. Лише у разі залишення заяви
про перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Суддя:
/підпис/

З оригіналом згідно: суддя
В.А.Цішковський