Рішення

Іменем України

10 листопада 2014 року Теребовлянський районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач не може отримати у державній нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на дане спадкове майно, а тому змушений звернутися з позовом до суду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, та просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 позову не визнала та заперечувала проти його задоволення, так як вважає, що позивач ОСОБА_1 на день смерті матері ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, не проживав разом з нею в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, так як вважає, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Домоволодіння, яке знаходиться АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належало ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 22 січня 2008 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що є часом відкриття спадщини на належне йому ? частини домоволодіння.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 залишилося спадщина, яку прийняли його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_1 успадкувавши по ? частині домоволодіння, так як вони проживали постійно в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1, частини 2 статті 549 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 14 листопада 2013 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що є часом відкриття спадщини на належне їй ? частину домоволодіння, як співвласника та ? як спадкоємця після смерті чоловіка.

Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина, яка складається з 3/4 частин, житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою АДРЕСА_1, яку прийняв її син ОСОБА_1, так як він проживав постійно в житловому будинку за вищевказаною адресою та вів спільне господарство з матір'ю ОСОБА_4, що підтверджується довідкою від 11 листопада 2013 року № 1397 виданою виконкомом Підгайчицької сільської ради.

Вказана обставина підтверджується показами свідка ОСОБА_6 та обставинами встановленими в рішенні апеляційного суду Тернопільської області від 29 квітня 2014 року.

В свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі «Батьки» батьком записано ОСОБА_5, матір'ю - ОСОБА_4.

Відповідачка ОСОБА_3 відмовилася від своєї частки в спадковому майні в користь ОСОБА_1.

Відповідно до частин 2 статті 1274 ЦК України Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Таким чином ОСОБА_1 у встановленому законом прийняв спадщину, вказана обставина була предметом дослідження апеляційного суду Тернопільської області, на підставі чого було винесено рішення від 29 квітня 2014 року у справі № 606/2680/13-ц за позовом ОСОБА_2 до Підгайчицької сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Зокрема в рішенні встановлено, що ОСОБА_1 фактично вступив в оперативне управління спадковим майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до спадкування за законом (першої черги) ст. 1261 ЦК України право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Підгайчицької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області № 131 від 25 квітня 2014 року, про те, що гр. ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав до дня смерті разом з мамою ОСОБА_4 в житловому будиноку з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1, так і на даний час проживає та зареєстрований за вищевказаною адресою.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, а також спадкоємцем першої черги, крім ОСОБА_2 є ОСОБА_1 - син померлої, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину.

ОСОБА_2 у визначений строк у ст.. 1270 ЦК України із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, тому в силу ст.. 1271 ЦК України, вважається такою, що не прийняла спадщину.

ОСОБА_2 звернулася до Теребовлянського районного суду з позовом до Підгайчиської сільської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Рішенням Теребовлянського районного суду від 09 грудня 2013 року позов задоволено та визначено додатковий строк два місяці для прийняття спадщини.

Однак, 29 квітня 2014 року апеляційним судом Тернопільської області рішення Теребовлянського районного суду від 09 грудня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Підгайчиської сільської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - відмовити.

В рішенні апеляційного суду Тернопільської області від 29 квітня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2 просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини посилаючись на те, що вона за своїм станом здоров'я, сімейними обставинами не змогла своєчасно звернутися до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини для подачі заяви про прийняття спадщини, однак ці обставини не підтвердилися, так як ОСОБА_2 не хворіла не знаходилася у лікарні не була позбавлена можливості своєчасно на протязі восьми років звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Будь - яких доказів поважних причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, які б свідчили про наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення цих дій, ОСОБА_2 не надавала.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Підгайчицької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області № 132 від 25 квітня 2014 року про те, що ОСОБА_2 на час смерті ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_2. На даний час ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за вищевказаною адресо.

Інших спадкоємців першої черги за Законом на вказане спадкове майно, що залишилась після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 немає.

Відповідно до довідки від 21 листопада 2013 року № 419 виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації ОСОБА_1 про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_4, але право власності не зареєстровано.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Підгайчицької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області від 11 листопада 2013 року про те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 під заставою та арештом не перебуває.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, так як їх пояснення викладені ними по суті позову мали надуманий характер.

Постановою виданої завідувачем Теребовлянської державної нотаріальної контори державного нотаріуса Хомутової О.М. № 74/02-14 від 25 січня 2014 року було відмовлено ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1, після смерті матері ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з тим, що право власності не зареєстроване.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 слід задовільнити, визнавши за ним право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1, після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1) та матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2).

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 179 ЦПК України, ст.ст. 392, 1261, 1268, 1270, 1271, 1274, ЦК України, ст. ст. 524, 525, 526, 527, 529, 549 ЦК Української РСР, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1, після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1) та матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий: