АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/821/14
І інстанції: Полив'яний В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 27 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П., Ігнатенко
П.Я.при секретарі:Калюжному О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною ОСОБА_5
на рішення Дніпровського районного
суду м. Херсона від 22 січня 2014 року в
справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_5 про
стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» звернулося до суду з
вказаним вище позовом, зазначаючи, що 18
червня 2008 року між банком та ОСОБА_5 був
укладений кредитний договір, за
умовами якого остання отримала кредит
у вигляді встановленого кредитного
ліміту в сумі 10 000 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки, при цьому прийнявши
на себе зобов'язання, повертати
кредитні кошти та сплачувати відсотки
за користування кредитом й інші
платежі в порядок та строки, визначені
договором та правилами.

Оскільки позичальником умови
кредитного договору належним чином не
виконуються, станом на 31 серпня 2013 року
у неї утворилася заборгованість в сумі
31 097,02грн., яка складається із:
заборгованості за кредитом в розмірі 8
581,78 грн., заборгованості по процентам
за користування кредитом в розмірі 17
845,59 грн., заборгованості по комісії за
користування кредитом в розмірі 2 950,74
грн., штрафу в розмірі 250 грн. (фіксована
частина) і 1 468,91 грн. (процентна
складова).

З огляду на викладене, позивач просив
суд стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором у вказаному вище
розмірі, а також понесені судові
витрати.

Рішенням від 22 січня 2014 року суд
задовольнив позов частково.

Стягнув з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором від 18 червня 2008
року, а саме: заборгованість по кредиту
в сумі 8 581,78 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитом в
сумі 17 845,59 грн., заборгованість по
комісії за користування кредитом в
сумі 2 950,74 грн., а всього на загальну
суму у розмірі 29 378,11 грн. та судові
витрати в сумі 293,78 грн.

В іншій частині позову відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на те, що суд першої
інстанції неповно розглянув справу, не
врахував усі обставини, що мають
значення для справи, і не звернув уваги
на те, що по певній частині позовних
вимог банком пропущено строк позовної
давності, просить рішення суду в
частині задоволення позовних вимог на
загальну суму 26 622,96 грн., з яких: 6 600,70
грн. основного боргу за кредитом, 16 059,11
грн. відсотків за користування
кредитом, 2 343,28 грн. комісії, штрафі,
пені, 250 грн. штрафу (фіксована частина)
та 1 468,91 грн. штрафу (процентна
складова), скасувати і ухвалити в цій
частині про відмову в задоволенні
вказаних позовних вимог.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходили.

Заслухавши доповідача, і осіб, які
з'явилися у судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи, 18 червня 2008 року
між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого є позивач, та
ОСОБА_5 був укладений кредитний
договір, який складається з Заяви
позичальника, Пам'ятки Клієнта, Умов та
Правил надання банківських послуг, а
також Тарифів.

За умовами вказаної кредитної угоди
банк відкрив вказаній фізичній особі
картковий рахунок і видав їй в
користування картку платіжної системи
«Універсальна» № 091058 строком дії
до 31 липня 2011 року, а також надав кредит
у вигляді встановленого кредитного
ліміту в сумі 10 000 грн. на платіжну
картку зі сплатою 2,5% на місяць на
залишок заборгованості.

Згідно п.9.12. Умов договір діє протягом 12
місяців з моменту підписання. Якщо
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично пролонгується на такий
же строк.

Пунктом 5.3 Правил встановлено, що строк
і порядок погашення по кредиту по
платіжним карткам з визначеним
мінімальним обов'язковим платежем
наведений у пам'ятці клієнта і включає
плату за користування кредитом,
передбачену Тарифами, і частину
заборгованості по кредиту.

За змістом розділу 2 Умов мінімальний
обов'язковий платіж розмір боргових
зобов'язань держателя картки, які
щомісячно підлягають сплаті протягом
строку дії картки. Даний платіж
розраховується як сума овердрафта і
суми щомісячного платежу, які
складаються з нарахованих до сплати
відсотків і частини заборгованості по
кредиту. Мінімальний обов'язковий
платіж є обов'язковим для держателів
платіжних карт, які здійснюють
операції по кредитним схемам.

Згідно наданих банком в ході розгляду
справи довідки про умови кредитування
та тарифів розмір щомісячних платежів
(які включають плату за використання
кредитних коштів у звітному періоді)
складає 7% від заборгованості, але не
менше 50 грн. і не більше залишку
заборгованості.

Крім того, тарифами передбачено сплату
комісії за кредитне обслуговування, а
саме: щомісячна комісія - 1% від
загальної суми заборгованості та
щорічне обслуговування - 500 грн.

За приписами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Частиною 1 статті 261 ЦК України
встановлено, що за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Разом з тим, задовольняючи вимоги банку
щодо стягнення заборгованості по
кредиту, заборгованості по процентам
за користування кредитом та
заборгованості по комісії за
користування кредитом у заявленому
позивачем розмірі, суд першої
інстанції не звернув уваги на те, що
умовами укладеного між сторонами
договору встановлені окремі
самостійні частини вказаних
зобов'язань, які деталізують обов'язок
позичальника сплачувати їх частинами у
певні строки, відтак початок позовної
давності для стягнення цих платежів
необхідно обчислювати з моменту
невиконання позичальником кожного із
цих зобов'язань.

Така ж правова позиція висловлена в
постанові Верховного Суду України від
06 листопада 2013 року, що відповідно до
ст. 360 -1 ЦПК України, є обов'язковою для
всіх судів України.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що стягненню з
ОСОБА_5 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк»
підлягає заборгованість за кредитним
договором лише в межах трирічного
строку позовної давності в сумі 15 510,32
грн., яка складається з: заборгованості
по кредиту в розмірі 1 981,08 грн.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом в розмірі 11 578,50
грн., заборгованості по комісії за
користування в розмірі 1 950,74 грн.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що відсотки за користування
кредитом, нараховані у межах строку
позовної давності, повинні
нараховуватися на суму заборгованості
по кредиту, яка також підлягає
стягненню з нею в межах вказаного
строку, до уваги колегії суддів не
приймаються, як безпідставні, оскільки
умовами договору визначено певний
порядок нарахування відсотків, і
застосування судом наслідків спливу
позовної давності цей порядок не
змінює.

Твердження апелянта про
безпідставність нарахування
відповідачем комісії спростовується
умовами укладеного між сторонами
договору, а тому також не можуть бути
прийнятими до уваги колегії суддів.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні позовних вимог банку про
стягнення з ОСОБА_5 штрафних санкцій
ніким не оскаржується, про що в судому
засіданні суду апеляційної інстанції
наголосила й сама апелянт, а тому за
правилами ст. 303 ЦПК України колегією
суддів не переглядається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія
суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 22 січня 2014 року в частині
стягнення з ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованості за кредитним договором
від 18 червня 2008 року змінити, зменшивши
розмір стягнутої судом суми
заборгованості по кредиту з 8 581,78 грн.
до 1 981,08 грн., суми заборгованості по
процентам за користування кредитом з 17
845,59 грн. до 11 578,50 грн., суми
заборгованості по комісії за
користування кредитом з 2 950,74 грн. до 1
950,74 грн., загальну суму заборгованості
з 29 378,11 грн. до 15 510,32 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно після його
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: