Справа №
Провадження № 2/477/465/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року Жовтневий районний
суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі Федоровській Л.А.,

за участю:

представника позивача - Ніконової В.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом Інституту
зрошуваного землеробства Національної
академії аграрних наук України,
поданої в інтересах державної установи
"Миколаївська державна
сільськогосподарська дослідна станція
Інституту зрошуваного землеробства
Національної академії аграрних наук
України" до ОСОБА_2 про стягнення шкоди,

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2014 року Інституту зрошуваного
землеробства Національної академії
аграрних наук України звернувся до
суду із вказаною позовною заявою, в
якій просить стягнути матеріальну
шкоду заподіяну установі її
працівником відповідачем ОСОБА_2 в сумі
4328, 50грн.

В обґрунтування своїх вимог вказував,
що актом позапланової ревізії
фінансово-господарської діяльності
державної установи "Миколаївська
державна сільськогосподарська
дослідна станція Інституту
зрошуваного землеробства Національної
академії аграрних наук України" від
13.06.2013 року №05-24/3 встановлено факт, що в
порушення умов колективних договорів
та Статуту дослідної станції, якими не
передбачено безоплатне харчування
працівників, в жовтні-грудні 2010 року на
суму 1166,49 грн., січні-листопаді 2011 року
на суму 13732,51 грн., березні-листопаді 2012
року на суму 11273,93 грн., та березні 2013
року на суму 627, 82 грн., а всього на
загальну суму 26800,75 грн. проведено
безоплатне харчування працівників.

Даний факт призвів до порушення діючих
нормативних документів дослідної
станції та видатків державних коштів
спеціального фонду на вказану суму по
вині директора ОСОБА_2

На підставі наказу від 19.08.2012 року
ОСОБА_2 переведений на посаду
завідуючого науково-технологічного
відділу рослинництва та землеробства,
де працює по теперішній час.

Мотивуючи тим, що ОСОБА_2 в
добровільному порядку відмовився
погасити спричинену матеріальну шкоду,
позивач просить стягнути з відповідача
матеріальну шкоду відповідно до ст. 133
КЗпП України обмежену у розмірі
середньомісячного заробітку тобто в
сумі 4328, 50 грн. та судові витрати по
справі.

Представник позивача Ніконова В.В. в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала та пояснила про
вищевикладене.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнав та пояснив, що організація
харчування була проведена за
попередньою практикою, а відсутність
таких умов у колективному договорі є
упущенням юриста підприємства, що
відповідальний за складання цього
договору. Крім того відповідач
зазначив, що для організації
харчування було використано власну
продукцію, а тому будь-якої
матеріальної шкоди завдано не було.

Представник відповідача також просив у
задоволенні позову відмовити як
безпідставному.

Вислухавши пояснення відповідача та
представників сторін, дослідивши
письмові докази по справі в межах
заявлених позовних вимог, судом
встановлено, що за даними акту
позапланової ревізії
фінансово-господарської діяльності
державної установи "Миколаївська
державна сільськогосподарська
дослідна станція Інституту
зрошуваного землеробства Національної
академії аграрних наук України" від
13.06.2013 року №05-24/3, проведеної
Врадіївською міжрайонною державною
фінансовою інспекцією встановлено, що
за ревізійний період на проведення
громадського харчування з віднесенням
до доходів та витрат використано
коштів на суму 26800,75 грн., в тому числі: IV
квартал 2010 року - 1166,49 грн., 2011- рік - 13732,51
грн., 2012 рік - 11273,93 грн., І квартал 2013року
- 627, 82 грн.

При цьому умовами Колективних
договорів дослідної станції на 2009-2011
роки, 2012-2014 роки у розділі УІІІ
«Житлово-побутове обслуговування»
власник зобов'язався організувати на
виробництві харчування працівників в
їдальнях. Проте умовами вказаних
колективних договорів не передбачено
безоплатне харчування працівників.

Однак, дослідною станцією за рахунок
коштів спеціального фонду плануються
щорічно видатки на харчування
працівників, які безпосередньо
працюють у полі. (а.с. 6-10).

В липні 2013 року державною фінансовою
інспекцією в Миколаївській області
директору вказаної дослідної станції
було направлено вимогу про усунення
порушень, виявлених в ході вказаної
перевірки, в тому числі щодо стягнення
з колишнього директора ОСОБА_2, з вини
якого допущено порушення в частині
покриття за рахунок бюджетних коштів
витрат фізичних осіб на загальну суму
26800,75 грн., шкоджу у порядку та розмірі,
визначених ст.ст. 133, 136 КЗпП України (а.с.
11-15).

Згідно наказу президента Української
академії аграрних наук № 81-к від 03.04.2009
року ОСОБА_2 було призначено на посаду
директора Миколаївського інституту
агропромислового виробництва УААН по
03.04.2010 року (а.с. 18).

Наказом президента національної
академії аграрних наук України від
15.03.2011 року № 114-к ОСОБА_2 призначено на
ту ж посаду без визначення терміну (а.с.
17).

Згідно наказу № 34 від 19.09.2012 року ОСОБА_2
було звільнено з посади директора
державної установи "Миколаївська
державна сільськогосподарська
дослідна станція Інституту
зрошуваного землеробства Національної
академії аграрних наук України" та
переведено на посаду завідуючого
науково-технологічного відділу
рослинництва та землеробства (а.с. 16).

За такого, ОСОБА_2 є відповідальним за
наслідки виявленого порушення лише за
період з 3 квітня 2009 року по 19 вересня 2012
року, за який використано кошти на
організацію безоплатного харчування
працівників в сумі 21177,06 грн.

За умовами колективних договорів між
адміністрацією та профспілковим
комітетом державної установи
"Миколаївська державна
сільськогосподарська дослідна станція
Інституту зрошуваного землеробства
Національної академії аграрних наук
України" на 2009-2010 роки та 2012-2014 роки не
передбачено організування та
забезпечення на виробництва
безоплатного харчування працівників
(а.с. 44-46).

Щодо пояснень ОСОБА_2 про відсутність
зазначених порушень згідно висновку
профспілкового комітету вказаної
дослідної станції, то останній не
спростовує висновків, викладених у
акті ревізії та суперечить змісту
вищевказаних колективних договорів,
які дійсно не містять положень щодо
безоплатного харчування працівників.

Відповідно до п. 2.14 Контракту від 15.03.2011
року, укладеного із ОСОБА_2 як
директором вказаної дослідної станції,
останній зобов'язався проводити
використання бюджетних коштів тільки
за цільовим призначенням. Згідно
Розділу 6-го Контракту, у випадку
невиконання чи неналежного виконання
обов'язків, передбачених контрактом,
сторони несуть відповідальність
згідно законодавства та цим контрактом
(а.с. 49-54).

Пояснення ОСОБА_2 щодо використання для
харчування працівників власної
продукції та відсутність будь-яких
витрат для вказаних цілей бюджетних
коштів спростовується вищевказаним
актом ревізії.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як підставу
своїх вимог чи заперечень. Натомість
ОСОБА_2 не надано будь-яких доказів на
спростування висновків вищевказаного
акту ревізії та останній відповідачем
не оскаржувався.

Відповідно до ч.3 ст. 233 КЗпП України, для
звернення власника або уповноваженого
ним органу до суду в питаннях стягнення
з працівника матеріальної шкоди,
заподіяної підприємству, установі,
організації, встановлюється строк в
один рік з дня виявлення заподіяної
працівником шкоди.

З наданих документів слідує, що
заподіяння відповідачем вищевказаної
шкоди встановлено в ході перевірки
податковою інспекцією, що мала місце в
червні 2013 року.

Відповідно до ч.4 ст. 136 КЗпП України,
стягнення з керівників підприємств,
установ, організацій та їх заступників
матеріальної шкоди в судовому порядку
провадиться за позовом вищестоящого в
порядку підлеглості органу або за
заявою прокурора.

За положеннями ст. 133 КЗпП України,
керівники підприємств, установ,
організацій та їх заступники, а також
керівники структурних підрозділів на
підприємствах, в установах,
організаціях та їх заступники несуть
обмежену відповідальність за завдану
матеріальну шкоду - у розмірі
заподіяної з їх вини шкоди, але не
більше свого середнього місячного
заробітку, якщо шкоду підприємству,
установі, організації заподіяно
зайвими грошовими виплатами,
неправильною постановкою обліку і
зберігання матеріальних, грошових чи
культурних цінностей, невжиттям
необхідних заходів до запобігання
простоям, випускові недоброякісної
продукції, розкраданню, знищенню і
зіпсуттю матеріальних, грошових чи
культурних цінностей.

Враховуючи наведене, встановивши,
що ОСОБА_2 як директор вказаної
дослідної станції та відповідно до
умов Контракту був відповідальним за
використання бюджетних коштів, в тому
числі видатків коштів спеціального
фонду, у перевіряємий період з 3 квітня
2009 року по 19 вересня 2012 року, за який
використано кошти на організацію
непередбаченого умовами договору та
Статуту дослідної станції
безоплатного харчування працівників в
сумі 21177,06 грн., та в добровільному
порядку завданих збитків не
відшкодував, у зв'язку з чим, та доказів
щодо розміру середнього заробітку
відповідача (а.с. 22) вищевказані позовні
вимоги обґрунтовані та підлягають
задоволенню в повному обсязі, з
урахуванням ст. 133 КЗпП України щодо
обмеженої матеріальної
відповідальності керівників.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК
України та Закону України «Про судовий
збір», з ОСОБА_2 належить стягнути на
користь державної установи
"Миколаївська державна
сільськогосподарська дослідна станція
Інституту зрошуваного землеробства
Національної академії аграрних наук
України", понесені нею судові витрати
по справі в сумі 243 грн. 60коп.

Керуючись ст.ст. 11, 212, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Інституту
зрошуваного землеробства Національної
академії аграрних наук України,
поданої в інтересах державної установи
"Миколаївська державна
сільськогосподарська дослідна станція
Інституту зрошуваного землеробства
Національної академії аграрних наук
України" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
державної установи "Миколаївська
державна сільськогосподарська
дослідна станція Інституту
зрошуваного землеробства Національної
академії аграрних наук України" у
погашення спричиненої матеріальної
шкоди 4328 (чотири тисячі триста двадцять
вісім) грн. 50 коп. та судові витрати по
справі в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60
коп.

Рішення може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Миколаївської області через Жовтневий
районний суд.

Суддя
Л.М. Семенова