АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2970/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Городецький Д. І. Доповідач -
Варенко О.П. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Григорченка Е.І., Лаченкової
О.В.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»

на ухвалу Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 05 липня 2013 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя,

В С Т А Н О В
И Л А:

Ухвалою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 05 липня 2013 року заяву
ОСОБА_2 про забезпечення позову
задоволено.

Забезпечено позов, шляхом накладення
арешту на нерухоме майно:

- нежитлову будівлю, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1;

- нежитлове приміщення, аптека АДРЕСА_2;

- квартиру АДРЕСА_3;

- виробничі будівлі, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_4;

- нежитлову будівлю, торгівельний
комплекс, що розташована за адресою:
АДРЕСА_5, що зареєстровані на ім'я
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, /ІПН: НОМЕР_1/,

Рухоме майно:

автомобіль AUDI, модель А8, чорного
кольору, 2005 року випуску, номер шасі
(кузова, рами) НОМЕР_2 реєстрацій НОМЕР_3,
що зареєстровано на ім'я ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, /ІПН: НОМЕР_4/.

З цією ухвалою не погодилося Публічне
акціонерного товариство «Альфа-Банк»
та звернулося до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу суду, посилаючись на те, що
ухвала постановлена з порушенням норм
процесуального права.

Вислухавши представника апелянта,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити, а
ухвалу суду першої інстанції скасувати
з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України - суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.

Частина 2 ст.151 ЦПК України передбачає,
що повинно бути зазначено у заяві про
забезпечення позову.

В силу ч. 3 ст. 151 ЦПК України -
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст.
153 ЦПК України - про вжиття заходів
забезпечення позову суд постановляє
ухвалу, в якій зазначає вид
забезпечення позову і підстави його
обрання, порядок виконання. Згідно ч.3
ст.152 ЦПК України, види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст.ст.151-153 ЦПК України та
роз'яснень Верховного Суду України,
викладених в п.1 та 4 постанови Пленуму
від 22.12.2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову»,- суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитись, зокрема, у тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог,
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
позивач позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Судом встановлено, що в провадженні
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області знаходиться
цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя.

Ухвалою Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 05 липня 2013 року заяву
ОСОБА_2 про забезпечення позову
задоволено.

Забезпечено позов, шляхом накладення
арешту на нерухоме майно:

- нежитлову будівлю, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1;

- нежитлове приміщення, аптека АДРЕСА_2;

- квартиру АДРЕСА_3;

- виробничі будівлі, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_4;

- нежитлову будівлю, торгівельний
комплекс, що розташована за адресою:
АДРЕСА_5, що зареєстровані на ім'я
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, /ІПН: НОМЕР_1/,

Рухоме майно:

автомобіль AUDI, модель А8, чорного
кольору, 2005 року випуску, номер шасі
(кузова, рами) НОМЕР_2 реєстрацій НОМЕР_3,
що зареєстровано на ім'я ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, /ІПН: НОМЕР_4/.

Рішенням Постійнодіючого Третейського
суду при Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» від 15.05.2012р. по справі
№ 754-12/189/12 позовні вимоги ПАТ
«Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості задоволено в
повному обсязі. Стягнуто солідарно з
відповідачів на користь позивача
заборгованість: за кредитом -26000000,00
грн., за відсотками - 394044,45 грн., по пені -
1297833,11 грн., з ОСОБА_3 стягнуто пеню у
розмірі 1221865,92 грн.

На підставі прийнятого рішення
Постійнодіючого Третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» від 15.05.2012р. по справі
№ 754-12/189/12 Новозаводський районний суд
м. Чернігова постановив ухвалу від
08.02.2013р. по справі № 2515/7738/2012, відповідно
до якої видав виконавчі листи на
виконання вказаного судового рішення.

На підставі виконавчих листів було
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання рішення суду,
відповідно до якого з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
проводиться стягнення заборгованості
за Договором про надання траншу №
8МЕ0024286 від 12.07.2011р.

В порядку виконавчого провадження
здійснювалась передбачена
законодавством процедура реалізації
нерухомого майна сторін, яке було
передане в іпотеку. Однак, на підставі
ухвали Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 05.07.2013р. по справі № 183/4910/13-ц
було накладено арешт на все нерухоме
майно, що належить на праві власності
ОСОБА_2, у зв'язку з чим було призупинено
виконавче провадження та порушено
права та інтереси ПАТ «Альфа-Банк» на
стягнення простроченої
заборгованості, відшкодування
завданих збитків у зв'язку з
невиконанням зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України
«Про іпотеку» майно, що є у спільній
власності, може бути передане в іпотеку
лише за нотаріально посвідченою згодою
усіх співвласників. Співвласник
нерухомого майна має право передати в
іпотеку свою частку в спільному майні
без згоди інших співвласників за умови
виділення її в натурі та реєстрації
права власності на неї як на окремий
об'єкт нерухомості.

На виконання вимог діючого
законодавства ОСОБА_3 надав письмову
згоду на укладання вищевказаних
Договорів іпотеки між ПАТ «Альфа-Банк»
та його дружиною ОСОБА_2, яка посвідчена
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 11.07.2011р. та
зареєстрована в реєстрі 4407.

Крім того, ОСОБА_2 надала письмову
згоду, яка посвідчена приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу
ОСОБА_411.07.2011р. та зареєстрована в
реєстрі за №4408, своєму чоловікові
ОСОБА_3 на укладання Договору поруки, за
яким ОСОБА_3 на добровільних засадах
бере на себе зобов'язання перед Банком
відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_2.

В ст. 23 Закону України «Про іпотеку»
зазначено, що у разі переходу права
власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності
на предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

Згідно ст. 73 СК України, за
зобов'язаннями одного з подружжя
стягнення може бути накладено лише на
його особисте майно і на частку у праві
спільної сумісної власності подружжя,
яка виділена йому в натурі. Стягнення
може бути накладено на майно, яке є
спільною сумісною власністю подружжя,
якщо судом встановлено, що договір був
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї і те, що було одержане
за договором, використано на її
потреби.

Отже, враховуючи те, що договірна
вартість переданого в іпотеку
нерухомого майна є значно меншою від
суми прострочених зобов'язань за
Договорами, укладеними між ОСОБА_2 та
ПАТ «Альфа-Банк», та наявні згоди обох
із подружжя на укладання Договорів
іпотеки та Договору поруки, Банк
набуває право звернення стягнення на
частку нерухомого майна, що буде
виділена кожному із подружжя при
поділі спільного сумісного майна.

06.06.2012 року ПАТ «Альфа-Банк» отримав за
своєю заявою виконавчі написи на
договорах іпотеки нерухомого майна,
які вчинені приватним нотаріусом КМНО
ОСОБА_5 та зареєстровані в реєстрі за №
3224,3325,3326.

За вказаними виконавчими написами
Державною виконавчою службою були
відкриті виконавчі провадження та
вчинені дії, направлені на виконання
виконавчого провадження.

Таким чином, суд при розгляді заяви про
забезпечення позову, не звернув увагу
на те, що право власності на майно яке є
предметом позову і на яке судом
накладено арешт оформлено на позивача -
ОСОБА_2. Будь-які дії відповідача -
ОСОБА_3 не можуть створити реальну
загрозу невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову.

В порушення вищезазначених вимог
процесуального закону, вирішуючи
питання щодо забезпечення позову та
постановлюючи 05 липня 2013 року ухвалу
про забезпечення позову, суд першої
інстанції не вказав на ті обставини,
які свідчать про те, що неприйняття
зазначених заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, не звернув увагу на те, що
забезпечення позову може вплинути на
права третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» підлягає задоволенню, а
ухвала суду від липня 2013 року -
скасуванню, як така, що не відповідає
вимогам процесуального права, в
задоволенні заяви ОСОБА_2 про
забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк» -
задовольнити.

Ухвалу Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 05 липня 2013 року - скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні її
заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий

Судді