Справа № 370/284/13-ц Головуючий у І
інстанції Тандира О.В.Провадження №
22-ц/780/154/14 Доповідач у 2 інстанції
Сержанюк А.С.Категорія 44
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого - судді Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Білоконь
О.В., Коцюрби О.П., із участю секретарів
Антіпова Я.А., Лопатюк В.Ю., розглянувши
у відкритому судовому засіданні у
місті Києві матеріали цивільної справи
за апеляційними скаргами ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на рішення Макарівського
районного суду Київської області від 19
серпня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Колонщинської сільської ради
Макарівського району Київської
області про визнання недійсним та
скасування рішень сільської ради,
визнання недійсними державних актів,
свідоцтва про право власності на
житловий будинок, договору
купівлі-продажу житлового будинку,
визнання права власності на майно у
порядку спадкування за законом,
витребування майна з чужого
незаконного володіння та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Колонщинської сільської ради
Макарівського району Київської
області про визнання права власності
на майно у порядку спадкування за
законом, витребування майна з чужого
незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

06 лютого 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду із первісним позовом, в якому,
із внесеними змінами та уточненнями,
просив визнати незаконним та скасувати
рішення №221-23-ІУ Колонщинської
сільської ради від 21.03.2006 року, в
частині передачі у власність ОСОБА_4
земельної ділянки, площею 0,18 га, що по
АДРЕСА_1, визнати недійсним державний
акт серії ЯЕ №814030 на земельну ділянку,
площею 0,18 га за вказаною адресою (
кадастровий номер :05:037:0108 ),
визнати незаконним та скасувати
рішення №46 виконкому Колонщинської
сільської ради від 20.07.2004 року про
оформлення права власності на житловий
будинок з надвірними будівлями і
спорудами АДРЕСА_2 за ОСОБА_5, визнати
недійним свідоцтво про право власності
на спірний житловий будинок, видане на
її ім'я, визнати недійсним договір
купівлі-продажу спірного житлового
будинку від 24.12.2005 року між ОСОБА_5 і
ОСОБА_4, визнати за ним право власності
в порядку спадкування за законом на
спірний будинок та земельну ділянку, на
якій він розташований, витребувати у
ОСОБА_4 належний йому на праві
приватної власності житловий будинок.

На обґрунтування заявлених вимог
вказав, що власником спірного майна
була ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Єдиним спадкоємцем після її
смерті був син - ОСОБА_7, який за
заповітом прийняв інше спадкове майно -
квартиру, та оформив право власності на
неї у встановленому законом порядку.

При цьому, він фактично вступив в
управління спірним спадковим майном,
однак не встиг оформити за собою право
власності, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер.

Після його смерті єдиним
спадкоємцем був його батько - ОСОБА_8,
який прийняв спадщину, проте свідоцтво
про право власності на спадкове майно
не отримував і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Його спадкоємцем є позивач по
справі - ОСОБА_2, який прийняв спадщину
після його смерті, отримав свідоцтво
про право на спадщину за заповітом від
15.10.2007 року.

Частина спадкового майна була
розподілена мировою угодою між
спадкоємцями, затвердженою ухвалою
Деснянського районного суду
м. Києва від 17.08.2011 року.

Спір же про назване майно між
сторонами не вирішено, оскільки воно
набуте у власність без законних на те
підстав іншими особами.

25 липня 2013 року від ОСОБА_3 до суду
надійшла зустрічна позовна заява,
згідно якої він просив визнати за ним,
як за утриманцем померлого ОСОБА_7,
право власності в порядку спадкування
за законом на ? частину садового
будинку АДРЕСА_1 та на ? частину
земельної ділянки, на якій він
розташований, а також витребувати
вказане майно з чужого незаконного
володіння ОСОБА_4.

На обґрунтування зустрічного
позову він послався на мирову угоду,
затверджену ухвалою Деснянського
районного суду м. Києва від 17.08.2011 року і
ту обставину, що як утриманець
померлого ОСОБА_7, має право також на
частину спадщини за законом на
підставі ст. 531 ЦК України, 1963 року.

Рішенням Макарівського районного
суду Київської області від 19 серпня 2013
року в заявлених позовних вимогах
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

На обґрунтування ухваленого
рішення суд першої інстанції зазначив,
що ОСОБА_6, на день смерті, не була
власником спірного майна, ОСОБА_7 не є
її спадкоємцем і він не клопотав про
його витребування, відсутні порушення
спадкових прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як і
докази на підтвердження цих обставин.

Не погоджуючись із рішенням, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 звернулись до суду із
апеляційними скаргами, посилаючись на
його незаконність та
необгрунтованість, невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
також порушення та неправильне
застосування судом норм матеріального
і процессуального права при його
ухваленні.

Просять рішення Макарівського
районного суду Київської області від 19
серпня 2013 року скасувати та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши
їх доказами у межах доводів
апеляційної скарги, вислухавши
учасників процесу у судових дебатах,
вважає за необхідне задовольнити
апеляційні скарги частково, керуючись
наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
ОСОБА_6 мешкала у м. Києві і померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ( а.с. 16 ).

За життя, їй на підставі
державного акту серії ІІІ-КВ №003676 від
29.08.2000 року належала на праві власності
земельна ділянка, площею 0,18 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та господарських споруд у с.
Миколаївка Макарівського району
Київської області ( а.с. 15 ).

Після смерті спадкодавця,
зокрема, 01.12.2000 року, на її ім'я видано
свідоцтво про право власності на
садовий будинок АДРЕСА_1 ( а.с. 11, 13-14 ).

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києві вд 15 березня 2004 року
встановлено факт, що відповідачка
ОСОБА_5, побудувала виключно за своєю
майновою та організаційною участю
спірний будинок, яке скасовано ухвалою
Апеляційного суду м. Києва 08 квітня 2010
року ( а.с. 8-9 ).

До цього періоду, рішенням
виконкому Колонщинської сільської
ради №46 від 20.07.2004 року житловий
будинок з надвірними будівлями і
спорудами АДРЕСА_2 передано у
власність ОСОБА_5 і видано свідоцтво
про право власності на нерухоме майно.

24.12.2005 року вона уклала з ОСОБА_4
договір купівлі-продажу зазначеного
майна ( а.с. 23-24 ).

На підставі рішення суду від 13
грудня 2005 року йому передана у
власність спірна земельна ділянка, а 22
жовтня 2007 року - видано державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯЕ №814030 ( а.с. 214-215 ).

Зазначене спірне майно уже було
предметом розгляду судових інстанцій.

Так, заявлені вимоги, в частині,
розглядались Деснянським районним
судом м. Києва за якими 11 квітня 2012 року
було ухвалено рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с.
93-102 ).

Рішенням Апеляційного суду м.
Києва від 09 серпня 2012 року, залишеним
без змін ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09 листопада 2012 року, в
задоволенні заявлених вимог названим
особам відмовлено ( а.с. 203-207, 208-213 ).

Предметом розгляду судів
зазначених інстанцій, як зазначено
були вимоги ОСОБА_2 про визнання
недійсними договору купівлі-продажу
житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_2,
укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 24
грудня 2005 року, державного акту серії
ЯЕ №814030 на земельну ділянку площею 0,180
га, що знаходиться в тому ж селі, на якій
знаходиться спірний будинок, визнання
права власності в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_7 на 3/5
частини будинку, що знаходиться в
садовому товаристві «Мрія» на
території Колонщинської сільської
ради Макарівського району Київської
області, визнання права власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7 на 3/5 частини
земельної ділянки, що знаходиться в
садовому товаристві «Мрія» на
території Колонщинської сільської
ради Макарівського району Київської
області, а ОСОБА_3 - про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_2,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 24
грудня 2005 року, права власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7 на 2/5 частин будинку з
надвірними будівлями та спорудами та
на 2/5 частин земельної ділянки ( там же ).

Окрім цього, касаційною
інстанцією зазначено, що ОСОБА_2
постійно мешкає в США, із спадкодавцем
ОСОБА_8 не проживав, заяви про прийняття
спадщини після його смерті до
нотаріальної контори не подавав, з
вимогою про встановлення додаткового
строку для прийняття спадщини не
звертався, відповідно, згідно положень
ст. 1272 ч. 1 ЦК України, у нього не виникло
прав на спірне спадкове майно і він не є
правонаступником прав померлого.

ОСОБА_4, у свою чергу є
добросовісним набувачем спірного
будинку, а ОСОБА_7 - не прийняв спадщину
за законом.

Таким чином, у відповідності до
положень п. 2 ст. 205, 310 ЦПК України суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне скасувати рішення суду
першої інстанції у зазначеній частині
та закрити провадження по цій частині
справи, оскільки набрало законної сили
рішення Апеляційного суду м. Києва від
09 серпня 2012 року, ухвалене з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

Окрім цього, судові рішення
апеляційної та касаційної інстанцій є
преюдиційними у частині встановлених
обставин необґрунтованості заявлених
позовних вимог, а тому, відповідно до
положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України, вони не
потребують доказування.

Відповідно, рішення суду першої
інстанції в іншій частині ухвалено з
додержанням матеріального та
процесуального права, а тому зміні чи
скасуванню не підлягає і має бути
залишено без змін на підставі вимог ст.
308 ЦПК України.

Тим паче, як встановив суд першої
інстанції, що підтверджується і
матеріалами справи, спірний будинок, у
відповідності до положень ст.ст. 1218, 1220
ЦК України, до складу спадщини не
входить.

Крім того, апелянти не є
власниками майна, яке просять
витребувати у добросовісного набувача.

Відповідно, їх вимоги не
ґрунтуються на положеннях ст.ст. 386-388
ЦПК України, які зазначені в заявлених
позовних вимогах.

А тому, доводи апелянтів про
незаконність та необґрунтованість
рішення, невідповідність висновків
суду обставинам справи, а також
порушення та неправильне застосування
судом норм матеріального і
процессуального права при його
ухваленні, в зазначеній частині, не
підтвердились у ході апеляційного
розгляду справи, унаслідок чого
рішення суду першої інстанції не
підлягає скасуванню.

Інші доводи апелянтів, зокрема, про
прийняття спадщини ОСОБА_7, ОСОБА_8,
наявність права вимоги у них щодо
спірного майна, на переконання
апеляційного суду, спростовуються
зазначеними належними та допустимими
доказами по справі і, відповідно, не є
підставою для задоволення як позовних
так апеляційних вимог.

Посилання зазначених осіб на наявність
мирової угоди щодо іншого спадкового
майна, з точки зору суду другої
інстанції, правового значення для
правильного вирішення справи в іншій
частині, що не підлягає закриттю, не
має.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 308, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити частково. Рішення
Макарівського районного суду
Київської області від 19 серпня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, Колонщинської
сільської ради Макарівського району
Київської області про визнання
недійсним та скасування рішень
сільської ради, визнання недійсними
державних актів, свідоцтва про право
власності на житловий будинок,
договору купівлі-продажу житлового
будинку, визнання права власності на
майно у порядку спадкування за законом,
витребування майна з чужого
незаконного володіння та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Колонщинської сільської ради
Макарівського району Київської
області про визнання права власності
на майно у порядку спадкування за
законом, витребування майна з чужого
незаконного володіння, у частині
відмови у задоволенні первісного
позову про визнання недійсними
договору купівлі-продажу житлового
будинку та державного акту на право
власності на земельну ділянку,
визнання права власності в порядку
спадкування за законом на 3/5 частини
будинку і земельної ділянки та
зустрічного - про визнання недійсним
договору купівлі-продажу житлового
будинку, визнання права власності в
порядку спадкування за законом на 2/5
частини будинку і земельної ділянки
скасувати і провадження у цій частині
справи закрити.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Головуючий
А.С. Сержанюк

Судді:
О.В. Білоконь

О.П. Коцюрба