інстанції Протасова О.М.Провадження №
22-ц/780/2423/14 Доповідач у 2
інстанції ФінагєєвКатегорія 19
УХВАЛА

Іменем України

15 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 21 січня 2014 року за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу автомобіля дійсним та
визнання права власності на
автомобіль, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року позивач
звернувся до суду з позовом та просив
визнати дійсним договір
купівлі-продажу автомобіля марки - MAZDA,
модель 6, рік випуску - 2003, колір -
бежевий, тип ТЗ - легковий СЕДАН,
номерний знак НОМЕР_1, № кузова (рами)
НОМЕР_2, об'єм двигуна - 1999 куб. см.,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та
визнати за ОСОБА_1 право власності на
вищезазначений автомобіль.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11
листопада 2011 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
купівлі-продажу автомобіля. Того ж дня
ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 кошти у розмірі 56
000 грн., про що останній написав
розписку. Таким чином, позивач набув
право власності на транспортний засіб.
Однак, відповідач не вжив необхідні
заходи щодо реєстрації транспортного
засобу за позивачем, чим порушив умови
договору купівлі-продажу. Органи
Державтоінспекції відмовляються без
відповідача реєструвати автомобіль та
не визнають позивача його власником.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 21 січня 2014 року у задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції через порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та ухвалення нового
рішення про задоволення позову. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що відповідач
ухилявся від нотаріального
посвідчення договору. Дану обставину
та позов ОСОБА_2 визнав.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що 11 листопада 2011
року було укладено договір
купівлі-продажу транспортного засобу,
згідно якого ОСОБА_1 придбав належний
ОСОБА_2 автомобіль марки - MAZDA, модель 6,
рік випуску - 2003, колір - бежевий, тип ТЗ -
легковий СЕДАН, номерний знак НОМЕР_1, №
кузова (рами) / НОМЕР_2, об'єм двигуна - 1999
куб. см.

Згідно акту приймання-передачі
транспортного засобу відповідач
передав позивачу вищезазначений
автомобіль та написав розписку про
отримання від останнього коштів у
розмірі 56 000 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу власником
автомобіля марки - MAZDA, номерний знак
НОМЕР_1 є ОСОБА_2 (а.с.7).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що договір
купівлі-продажу транспортного засобу
не є засвідченим в установленому
законом порядку документом, що
встановлює право власності на
автомобіль.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.Відповідно до ст.
328 ЦК України, право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. При цьому, право власності
вважається набути правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 328 ЦК
України правочини фізичних осіб між
собою на суму, що перевищує у 20 і більше
разів розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачений ч. 1 ст. 206
цього кодексу, належить вчиняти у
письмовій формі.

Згідно статті 220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним. Якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

В апеляційній скарзі позивач зазначає,
що відповідач визнає як позов, так і ті
обставини, на які посилається ОСОБА_1, а
саме що відповідач ухиляється від
нотаріального посвідчення договору.

Однак, зазначені доводи апелянта не
можуть бути прийняті колегією суддів з
наступних підстав. Відповідно до вимог
ч. 4 ст. 174 ЦПК України якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Чинне законодавство не вимагає
обов'язкового нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
автомобіля, а тому позивач помилково
вважає за можливе застосувати до
спірних правовідносин положення
частини другої статті 220 ЦК України та
визнати дійсним укладений між
сторонами договір купівлі-продажу
автомобіля.

Відповідно до вимог ст. 210 ЦК
України та п. 2 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 7 вересня 1998 року
за № 1388 (в редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 23 грудня 2009 року
за № 1371), договір купівлі-продажу
автомобіля підлягає державній
реєстрації в органах ДАІ і є вчиненим з
моменту такої реєстрації, а фактичне
виконання умов договору не є
підтвердженням переходу права
власності на автомобіль.

Так, з матеріалів справи
вбачається, що договір купівлі-продажу
автомобіля, укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 не було зареєстровано в органах
ДАІ. Виконання умов договору обома
сторонами, на що посилається ОСОБА_1, не
є підставою вважати, що позивач набув
право власності на транспортний засіб
в установленому порядку.

У зв'язку з тим, що задоволення позову
не відповідатиме вимогам ст. ст. 210, 220, 640
ЦК України та п. 2 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позову. Таким чином,
рішення суду є законним та
обґрунтованим, висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи і доводами апеляційної скарги
не спростовуються.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 21 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.