Справа № 761/2029/14-ц
Провадження №2/761/2247/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

01 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Михнюк
В.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
пояснив, що сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 1994
року. Від шлюбу сторони мають доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з
відповідачем не склалося через
непорозуміння та різні погляди на
сімейне життя. Також представник
позивача пояснив, що сторони з
листопада 2013 року не ведуть спільне
господарство та не підтримують
подружні стосунки, а з 01.01.2014 року не
проживають разом. Дитина висловила
бажання проживати разом з батьком.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, направив до суду нотаріально
посвідчену заяву, в якій просив
розглядати справу про розірвання шлюбу
без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, про час та місце слухання
справи повідомлялася належним чином, а
тому суд вважає за можливе розглядати
справу без її участі, ухваливши за
згодою представника позивача,
відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України,
заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

23.04.1994 року сторони вступили в шлюб та
зареєстрували його в відділі
реєстрації актів громадянського стану
Мінської районної державної
адміністрації м. Києва. Від шлюбу у
сторін є неповнолітня донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Причиною розпаду сім»ї сторін стало
те, що подружжя мають різні характери
та погляди на життя, сімейні та шлюбні
відносини, та не бажають зберігати
сім»ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд вважає, що сім»я
розпалася остаточно, підстав для
примирення подружжя суд не встановив, а
тому шлюб підлягає розірванню

Відповідно до ст.. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Оскільки відповідач в судове
засідання не з'явилася, суд вважає за
можливе залишити відповідачу
прізвищем «ОСОБА_2».

Керуючись ст.110, 112, 113 СК України, 10, 59,
60, 88, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 23 квітня 1994 року в
відділі реєстрації актів
громадянського стану Мінської
районної державної адміністрації м.
Києва, за актовим записом № 605,
розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити
ОСОБА_2 прізвище «ОСОБА_2».

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили
на загальних підставах, визначених ЦПК
України.

Суддя