РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді Галущенко Ю.А., при
секретарі Вертелецькому М.О., розглянув
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа відділ служби
управління у справах дітей Запорізької
міської ради по Шевченківському
району, про усунення перешкод у
спілкуванні з онуком та його вихованні,
-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 р.ОСОБА_1звернулася до суду
з позовом,в якому зазначає, що вона є
бабусею ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,матір*ю
якого є відповідачка ОСОБА_2

В зв*язку з тим,що відповідачка
перешкоджає спілкуватися з онуком та
брати участь у його
вихованні,позивачка зверталася до
органу опіки і піклування з заявою про
визначення способів участі у вихованні
дитини та спілкуванні з ним.

За її зверненням було надано
роз*яснення про вирішення спірних
питань в судовому порядку.

Оскільки відповідачка категорично
відмовила позивачці бачитися з
онуком,проте спілкування з бабусею є
корисними для його розвитку та є
бажаними для дитини,просить суд
усунути перешкоди у спілкуванні з
онуком ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1та участі у
його вихованні,зобов*язати ОСОБА_2
надавати можливість ОСОБА_1
спілкуватись з онуком
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,кожної п*ятниці
протягом 3-х годин та кожної суботи
протягом 2-х годин за місцем його
проживання.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1підтримала позовні вимоги в
повному обсязі з посиланням на те,що
відповідачка після припинення шлюбних
відносин з її сином ОСОБА_4в вересні 2013
р.через незрозумілі обставини
перешкоджає позивачці спілкуватись з
онуком та брати участь у його
вихованні. Таке ставлення відповідачки
і до спілкування батька дитини з
сином,що також було предметом розгляду
органів опіки та суду.За станом
здоров*я ані позивачка,ані дитина не
мають перешкод для спілкування між
собою,між ними є взаємна
прихильність,бабуся з народження брала
участь у вихованні онуки,а в період
тривалого захворювання матері
дитини,навіть забирала онука до себе на
постійне проживання. Відвідування
онука є корисними для його
розвитку,сприяють всебічному та
повноцінному усвідомленню кола рідних
осіб.Просила суд позов задовольнити в
повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2в судове засідання
не з*явилася,викликалася шляхом
направлення судової повістки,яку
отримала завчасно особисто під
підпис,про що у справі є поштове
повідомлення.

Про зміну свого місця
проживання(перебування)під час
судового провадження ,причини неявки у
судове засідання відповідачка суд не
повідомила.

Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України
відповідач вважається такою,що
повідомлена належним чином та не
з*явилася в судове засідання без
поважних причин.

Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд за
згодою позивача ухвалює заочне рішення
на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа надала письмову заяву про
розгляд справи без участі їхнього
представника через службову
зайнятість,позов ОСОБА_1підтримали.

Всебічно вивчивши обставини
справи,заслухавши пояснення позивача
,дослідивши надані письмові докази у
сукупності,суд дійшов висновку, що
позов є законним та
обґрунтованим,підлягає задоволенню на
підставі встановлених фактичних
обставин справи та відповідних їм
правовідносин.

Судом встановлено,що ОСОБА_1є матір*ю
ОСОБА_4та відповідно бабусею ОСОБА_3,2012
р.,що підтверджено копіями свідоцтв про
народження.

За поясненнями позивача,з вересня 2013
р.її син ОСОБА_4не проживає спільно з
матір*ю дитини ОСОБА_2,з цього ж часу
вона як бабуся дитини не має можливості
бачитися з онуком та брати участь у
його вихованні.

На теперішній час онук мешкає разом з
матір*ю по пров.Сторожевому 7 в
м.Запоріжжі.

Відповідно до положень ч.1 ст.3
Конвенції про права дитини,ч.7,8 ст. 7
СК України при вирішенні будь-яких
питань щодо дітей, суд повинен виходити
з якнайкращого забезпечення інтересів
дітей.

Згідно положень Декларації прав
дитини, проголошеної Генеральною
Асамблеєю ООН 20 листопада 1959
року,дитина повинна зростати в умовах
турботи,та згідно ст.9,18 Конвенції про
права дитини, має право регулярно
підтримувати особисті стосунки й прямі
контакти з обома батьками та їх
рідними.

В судовому засіданні суд встановив,що
між сторонами справи виникли
розбіжності щодо права позивачки як
бабусі на спілкування з онуком та
участь у його вихованні.

Листом № К-0016 від 28.01.2014 р.районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Шевченківському району
повідомила позивачку про судовий
порядок вирішення спірного питання
усунення перешкод у спілкуванні з
онуком.

З пояснень позивачки суд встановив,що
вона не має можливості ні в який спосіб
реалізувати свої права як бабуся
дитини через перешкоди,які чинить
відповідачка без жодних для того
об*єктивних підстав.

Відповідно до ст.257 СК України бабуся
дитини є суб'єктом сімейних відносин з
правом не лише на спілкування, а й брати
участь у вихованні онуки.

При вирішенні порядку і способу
спілкування позивачки з онуком,суд на
підставі вимог закону та з урахуванням
обставин справи дійшов до наступного
висновку.

З пояснень позивачки суд встановив,що
до припинення шлюбних відносин між
батьками онука,вона з народження
допомагала у його вихованні,дитина
знає позивачку як свою бабусю,вона не є
для дитини сторонньою або незнайомою
людиною,бабуся бажає спілкуватися з
онуком та його виховувати,має з
дитиною особисту прихильність.

Позивачка є медичним працівником,
характеризується позитивно,має
постійне місце проживання.

Жодних негативних даних про особу
позивачки або її неадекватне ставлення
до онука,стан здоров'я, зловживання
алкогольними напоями або наркотичними
засобами не встановлено.

Ніяких об*єктивних обставин про те,що
спілкування дитини із бабусею буде
шкодити її розвитку,здоров*ю або матиме
інші негативні наслідки,суд не
встановив ,а відповідачка ніяких
доказів або заперечень на спростування
доводів позивачки не надала.

З урахуванням віку дитини та окремого
проживання від бабусі,спілкування її з
онуком має відбуватися за попередньою
домовленістю із матір*ю дитини та у її
присутності.

Підстав відмовити позивачці у праві на
спілкування з онуком у вказаний нею
спосіб суд не вбачає.

На підставі ч.1 ст.3,9,18 Конвенції про
права дитини,ч.7,8 ст.7, 257 СК
України,ст.3,10,11,57,60,212-215,218 ЦПК
України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у спілкуванні з онуком та його
вихованні -задовольнити.

Зобов*язати
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2,проживае в
АДРЕСА_1,дати можливість
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4,проживає в
АДРЕСА_2,ІПН НОМЕР_1,спілкуватись з
онуком ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,кожної
п*ятниці протягом 3-х годин та кожної
суботи протягом 2-х годин за місцем
проживання дитини за адресою
АДРЕСА_1,за попередньою домовленістю з
матір*ю дитини ОСОБА_2 та у її
присутності.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому цим
Кодексом. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватись з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
протягом 10 днів після його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Ю.А.Галущенко