РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2014

м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючої-судді - Бенца К.К.,

при секретарі - Надь Н.Ю.,

з участю представника позивача -
ОСОБА_2,

представника третьої особи
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції в Закарпатській
області - Мага Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгород
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_4 до Пацканівської сільської
ради, треті особи - Ужгородське
міськрайонне управління юстиції в
Закарпатській області, приватний
нотаріус УРНО ОСОБА_5 про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до Ужгородського
міськрайонного суду з позовом до
Пацканівської сільської ради, третя
особа Ужгородське міськрайонне
управління юстиції в Закарпатській
області в особі реєстраційної служби,
приватний нотаріус УРНО ОСОБА_5 про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування.

Мотивуючи свої позовні вимоги вказує
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько
ОСОБА_6 Після його смерті відкрилася
спадщина на належне йому майно,
зокрема на житловий будинок з
належними до нього господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. При зверненні до
нотаріуса із усною заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом на вищевказаний житловий
будинок, нотаріусом було відмовлено у
видачі такого свідоцтва мотивуючи тим,
що відсутні правовстановлюючі
документи, щодо належності цього майна
спадкодавцеві. Оскільки
правовстановлюючі документи на
будинок відсутні, а оформлення та
реєстрація права власності на будинок
не можливі, а тому просить визнати за
нею право власності в порядку
спадкування після смерті батька -
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на
житловий будинок з надвірними
спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги позову підтримав,
просив суд їх задовольнити в повному
обсязі з підстав та мотивів
викладених у позові. Зокрема вказав на
те, що позивач ОСОБА_4 прийняла
фактично спадщину за померлим батьком
оскільки проживали з ним в житловому
будинку на момент смерті та продожує
проживати у вказаному будинку.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, однак надіслав
на адресу суду заяву в якій просив
розглянути справу без їх участі, а
проти задоволення позовних вимог не
заперечують.

Представник третьої особи
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції в Закарпатській
області в особі реєстраційної служби в
судовому засіданні не заперечувала
проти задоволення позовних вимог.

Третя особа приватний нотаріус УРНО
ОСОБА_5 не з'явилась в судове засідання,
хоча належним чином була повідомлена
про час та місце розгляду справи,
причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника третьої особи,
вивчивши та перевіривши в судовому
засіданні матеріали справи, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті суд приходить
до наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.
Пацканьово, Ужгородського р-ну,
Закарпатської області помер ОСОБА_6, що
стверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 26.11.2012 року видане
виконавчим комітетом Пацканівської
сільської ради Ужгородського району,
копія якого долучена до матеріалів
справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є
донькою померлого ОСОБА_6, що
стверджується свідоцтвом про
народження від 23.09.1963 року серії
НОМЕР_2, копія якого приєднана до
матеріалів справи.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась
спадщина до складу якої в тому числі
входить житловий будинок з належними
до нього господарськими будівлями та
спорудами, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Як встановлено судом, забудівником
дворогосподарства за адресою АДРЕСА_1
був ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що
стверджується довідкою виданою
виконавчим комітетом Пацканівської
сільської ради народних депутатів
Ужгородського р-ну № 665 від 29.10.2013 року,
приєднаної до матеріалів справи.

За життя ОСОБА_6 залишив на ім'я своєї
доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіт
посвідчений секретарем Пацканівської
сільської ради Ужгородського району та
зареєстрованого в реєстрі за №38 від
24.11.2005 року.

Згідно довідки виданої виконавчим
комітетом Пацканівської сільської
ради народних депутатів Ужгородського
р-ну № 465 від 06.09.2013 року на день смерті
ОСОБА_6, разом з ним у будинку АДРЕСА_1
проживали та були зареєстровані
наступні особи: донька - ОСОБА_4, онук -
ОСОБА_8, онука - ОСОБА_9

Відповідно до ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку
встановленого ст. 1270 ЦК України не
заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1261 ЦК України право першої
черги на спадкування за законом мають
діти спадкодавця та той з подружжя який
його пережив та батьки.

Таким чином, за померлим ОСОБА_6
відкрилась спадщина на житловий
будинок, який за заповітом
успадкувала його донька - ОСОБА_4

Тобто, позивач ОСОБА_4 являється єдиним
спадкоємцем на спадкове майно за
заповітом.

У відповідності до ст. 1223 право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття спадщини
(ч. 1, 5)

При цьому судам слід враховувати, що
свідоцтво про право на спадщину
видається нотаріусом на підставі
письмової заяви спадкоємців після
закінчення шести місяців з дня
відкриття спадщини, а у випадках,
передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК, - не
раніше зазначених у цих статтях
строків. Свідоцтво про право на
спадщину видається спадкоємцям, що
прийняли спадщину, тобто тим, які
постійно проживали разом зі
спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу
про прийняття спадщини (п. 3 листа
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування»).

Таким чином, аналіз норм права що
регламентують порядок оформлення
права на спадщину, що відкрилась після 1
січня 2004 року передбачає звернення
спадкоємця як за законом так і за
заповітом до нотаріуса і видачі ним
відповідного свідоцтва.

Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови
пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у
справах про спадкування», свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до п. 3.1 Роз'яснень, що
містяться у листі Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування» визнання права власності
на спадкове майно в судовому порядку є
винятковим способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку, в тому
числі й у випадку визначення судом за
позовом спадкоємця додаткового строку
для прийняття спадщини. Право
власності спадкоємця на спадкове майно
підлягає захисту в судовому порядку
шляхом його визнання у разі, якщо таке
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності (ст. 392 ЦК).

Приватним нотаріусом позивачу
відмовлено у видачі свідоцтва про
спадщину за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_6, оскільки спадкоємцем не надано
правовстановлюючих документів на
спадкове майно - житловий будинок
АДРЕСА_1

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 та ст. 392 ЦК
України способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути визнання
права.

В ході судового розгляду встановлено,
що ОСОБА_4, що є спадкоємцем майна
померлого

ОСОБА_6 у видачі свідоцтва відмовлено
з підстав відсутності
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, тобто порушено її
цивільне право на отримання спадщини,
яке згідно до ст.16 ЦК України підлягає
судовому захисту шляхом визнання права
на спадкове майно, що узгоджується із
правовою позицією Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ викладеному у листі від 16.05.2013 №
24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування».

Відповідно до ст.19 Закону України "Про
реєстрацію речових прав" державна
реєстрація прав може проводитися на
підставі рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 16, 392, 1223, 1261, 1268,1270, 1297 ЦК України,
ЗУ "Про реєстрацію речових прав",
Постанова Пленуму ВСУ №7 від 30 травня
2008 року «Про судову практику у справах
про спадкування», ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 294
ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_4 до Пацканівської
сільської ради Ужгородського району,
треті особи - Ужгородське міськрайонне
управління юстиції в Закарпатській
області, приватний нотаріус УРНО
ОСОБА_5 про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування-
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в
порядку спадкування за заповітом ,
після смерті батька ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на
житловий будинок з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
який знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
К.К. Бенца