Справа № 203/6321/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року Кіровський районний
суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді -
Казака С.Ю.

при секретарі -
Місюра К.А.

за участю позивачки -
ОСОБА_1

представника позивачки -
ОСОБА_2

представника відповідача -
ОСОБА_3

прокурора -
Третельницької О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,
Приватного підприємства «Валекса»,
третя особа - Дніпропетровська міська
рада, ОСОБА_5, про заборону вчиняти
певні дії, відшкодування моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого посилалась на те,
що виконавчі органи всупереч діючому
законодавству дозволили в їх житловому
будинку по АДРЕСА_1, без згоди
мешканців, функціонувати
розважальному закладу «Гриль-бар
«ІНФОРМАЦІЯ_2», де включається музика з
високим інфразвуком, що порушує права
мешканців та призводить будинок до
руйнування та обвалу. Із звернення до
Головного архітектурно-планувального
управління вони дізнались, що будинок
АДРЕСА_1 відноситься до категорії
«Цінна історична забудова». Згідно
рішення виконавчого комітету
Кіровської районної ради №42 від 16.01.1981
року квартира АДРЕСА_1 є підвалом,
повторне заселення якого недопустимо,
а згідно рішення №1366 від 28.10.1988 року
будинок визнано ветхим та таким, що не
підлягає капітальному ремонту. Згідно
відповіді Інспекції
Дніпропетровського
архітектурно-будівельного контролю
приміщення кафе експлуатується без
прийняття державної комісією в
експлуатацію. Дозвіл на початок роботи
закладу органами державного пожежного
нагляду не надавався. В зв'язку з цим,
посилаючись на те, що приміщення, яке
використовується відповідачами для
здійснення підприємницької
діяльності, не введено в експлуатацію,
заклад функціонує без дозвільних
документів та з порушенням
санітарно-епідемічних норм, чим
порушуються права позивачки та її
дитини-інваліда, як мешканців будинку
АДРЕСА_1, завдає моральних страждань, що
полягають у негативних емоціях та
психічних переживаннях, внаслідок
протиправних дій відповідачів,
погіршення стану здоров'я дитини,
позивачка просила суд заборони
відповідачам експлуатацію кафе, а
також стягнути з останніх на її користь
у рахунок відшкодування завданої
моральної шкоди по 35000 грн. з кожного з
відповідачів.

В судовому засіданні позивачка
та її представник позов підтримали та,
посилаючись на викладені в ньому
підстави, просили задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача -
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов не визнав та
просив відмовити в його задоволенні в
повному обсязі. Посилалась на те, що
необхідні дозвільні документи для
початку роботи кафетерію були отримані
та є дійсними. З боку відповідачів мав
місце єдиний випадок перевищення рівня
шуму від роботи музичного обладнання
кафе. Будь-яких інших доказів щодо
перевищення рівня шуму та порушення
санітарних норм позивачкою не надано.

Представник відповідача -
Приватного підприємства «Валекса»
приймав участь в судових засіданнях
18.11.2013 року, 11.12.2013 року та 15.01.2014 року, в
яких висловив думку підприємства з
приводу заявленого позову, проти
задоволення якого заперечував. В
подальші судові засідання не з'явився,
про причини неявки не повідомив.

Представник третьої особи -
Дніпропетровської міської ради, просив
вирішити питання по суті позовних
вимог на розсуд суду.

Треті особи - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в
судові засідання не з'явились.
Повідомлень про вступ до участі у
справі відповідно до ч.3 ст.36 ЦПК
України не надавали.

Представник прокуратури в
судовому засіданні підтримав позов
ОСОБА_1 в частині заборони відповідачам
експлуатації закладу. В частині
заявлених позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди, просив
вирішити питання на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається
з матеріалів справи, що позивачка є
власником квартири АДРЕСА_2, в якій
постійно проживає разом із своєю
малолітньою дитиною ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Кіровського районного
суду м.Дніпропетровська від 09.02.2006 року
було задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6
про визнання дійсним договору
купівлі-продажу нежитлового
приміщення та визнання права власності
на нежитлові приміщення. Зокрема,
останнім було визнано дійсним договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
цокольного поверху в будинку АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 29.10.2005
року, а також визнано за ОСОБА_4 право
власності на нежитлове
приміщенняАДРЕСА_1, загальною площею
176,9 кв.м. (а.с.93-94 т.1).

На підставі вказаного рішення
суду 03.03.2006 року КП «ДМБТІ» за ОСОБА_4
було зареєстровано право власності на
зазначене вище нежитлове приміщення,
яке до теперішнього часу не скасоване
(а.с.95 т.1).

Рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10.05.2011
року, що набрало чинності, рішення
Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 09.02.2006 року було
скасоване та в задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовлено в повному обсязі,
оскільки самовільно збудоване та
переобладнане ОСОБА_6 нежитлове
приміщення АДРЕСА_1 було здійснено без
відповідних дозвільних документів, у
тому числі на земельну ділянку під
прибудовою та не введено в
експлуатацію (а.с.78-80 т.1).

26.03.2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4
повторно було укладено договір
купівлі-продажу приміщення АДРЕСА_1
(а.с.162-163 т.3).

На теперішній час в нежитловому
приміщення АДРЕСА_1 відповідачами
здійснюється підприємницька
діяльність та функціонує стаціонарний
об'єкт торгівлі «гриль-бар
«ІНФОРМАЦІЯ_2», що не заперечувалось
сторонами по справі.

Приватним підприємством
«Валекса» вказане приміщення
використовується на підставі договору
суборенди №01/12-4 від 03.01.2012 року,
укладеного між останнім та приватним
підприємцем ОСОБА_5, що діяла на підстав
договору позички від 25.12.2011 року між
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.96,178 т.1).

Також судом встановлено, що
внаслідок чисельних скарг мешканців
будинку АДРЕСА_1 щодо порушення їх прав,
пов'язаних з функціонуванням
«гриль-бару «ІНФОРМАЦІЯ_2», було
проведено дослідження в квартирі
АДРЕСА_2, де мешкає позивачка та
встановлено перевищення допустимого
рівня шуму від музичного супроводження
в кафе. За вказаним фактом головним
державним санітарним лікарем
Кіровського району м.Дніпропетровська
було винесено постанову №105 від 28.07.2010
року про тимчасове припинення
музичного супроводження в кафе (а.с.45
т.1).

Крім того, внаслідок скарг
мешканців будинку наказом Управління
торгівлі, харчової промисловості та
сфери послуг департаменту споживчого
ринку і сфери послуг Дніпропетровської
міської ради №2 від 30.06.2010 року режим
роботи кафе було змінено до 22-00 г.
(а.с.168,169 т.1).

Згідно інформації Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
дозвільні документи щодо введення в
експлуатацію приміщення АДРЕСА_1
Інспекцією не видавалось (а.с.42,,136 т.1, 20
т.4).

Після скасування Апеляційним
судом Дніпропетровської області
рішення Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 09.02.2006 року
наказом №149 від 13.11.2012 року
Департаментом споживчого ринку і сфери
послуг Дніпропетровської міської ради
було припинено дію карток обліку
стаціонарного об'єкту торгівлі - кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_2» приватного підприємця
ОСОБА_4 та Приватного підприємця
«Валекса» (а.с.111,121,163-164 т.1).

Також головним лікарем міської
санітарно-епідеміологічної станції
м.Дніпропетровська №2-7/4697 від 26.08.2011
року було скасовано дію висновків
державної санітарно-епідеміологічної
експертизи №214 та №215 від 07.02.2007 року на
«гриль-бар «ІНФОРМАЦІЯ_2» та бар в кафе
по АДРЕСА_1, виданих фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4 та Приватному
підприємству «Валекса» (а.с172 т.1).

Вказане рішення від 26.08.2011 року
було визнано протиправним та скасоване
постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
09.04.2013 року, що набрало чинності, з
посиланням на відсутність
передбачених ч.7 ст.4-1 Закону України
«Про дозвільну систему в сфері
господарської діяльності» підстав для
анулювання дозвільних документів
(а.с.166-169 т.3).

Згідно інформації
Дніпропетровського міського
управління Головного управління
Держсанепідслужби у Дніпропетровській
області, останнє створено та
функціонує з 02.01.2013 року та не є
правоприємником інших СЕС
м.Дніпропетровська, що були
ліквідовані в 2012 році. В 2013 році та
поточному періоді 2014 року на об'єкт по
АДРЕСА_1 висновки державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 не
видавались (а.с.22 т.4).

Відповідно до п.5 Постанови
Кабінету Міністрів України №833 від
15.06.2006 року «Про затвердження Порядку
провадження торговельної діяльності
та правил торговельного
обслуговування населення» суб'єкт
господарювання провадить торговельну
діяльність після його державної
реєстрації, а у випадках, передбачених
законодавчими актами, за наявності
відповідних дозвільних документів
(ліцензії, торговельного патенту тощо).

Відповідно до п.34 вказаного Порядку
торговельний об'єкт обладнується
відповідно до вимог
нормативно-правових актів з питань
охорони праці, здоров'я та
навколишнього природного середовища,
протипожежної безпеки, а також
санітарних норм.

Як передбачено п.1.6 Правил роботи
закладів (підприємств) громадського
харчування, затверджених наказом
Мiнiстерства економіки та з питань
європейської iнтеграцiї України від
24.07.2002 року №219, відкриття закладу
(підприємства) ресторанного
господарства узгоджується з органами
місцевого самоврядування, установами
державної санітарно-епідеміологічної
служби в установленому законодавством
порядку.

Судом встановлено, що дія висновків
державної санітарно-епідеміологічної
експертизи №214 та №215 від 07.02.2007 року на
«гриль-бар «ІНФОРМАЦІЯ_2» та бар в кафе
по АДРЕСА_1, виданих фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4 та Приватному
підприємству «Валекса» у
передбаченому п.7 ст.4-1 Закону України
«Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» не
поновлювалась та новоутвореним
органами Держсанепідслужби нові
висновки не видавались.

Наказом №149 від 13.11.2012 року
Департаментом споживчого ринку і сфери
послуг Дніпропетровської міської ради
було припинено дію карток обліку
стаціонарного об'єкту торгівлі - кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_2» приватного підприємця
ОСОБА_4 та Приватного підприємця
«Валекса».

Приміщення АДРЕСА_1 перебудоване без
відповідних дозвільних документів, у
передбаченому законом порядку в
експлуатацію не введено та є
самочинним будівництвом.

В той час, як згідно ч.8 ст.39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

З урахуванням вищезазначеного,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 щодо заборони
експлуатації кафе відповідачами, слід
задовольнити частково та заборонити
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 та
Приватному підприємству «Валекса»
експлуатацію приміщення АДРЕСА_1
(гриль-бар «ІНФОРМАЦІЯ_2»), загальною
площею 176,9 кв.м, розташованому в будинку
АДРЕСА_1, як закладу громадського
харчування, до введення вказаного
нежитлового приміщення в експлуатацію
у передбаченому законом порядку та до
виконання власником та/або орендарем
зазначеного закладу вимог
законодавства, що регулює діяльність
закладів громадського харчування.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1
про відшкодування моральної шкоди, суд
враховує, що останньою у відповідності
до ст.ст.10,60 ЦПК України не надано суду
належних доказів, які підтверджували
наявність причинного зв'язку між діями
відповідачів та погіршенням стану
здоров'я дитини позивачки - ОСОБА_7

Разом з тим, суд вважає
доведеним ОСОБА_1, що внаслідок
порушення відповідачами вимог ст.24
Закону України «Про забезпечення
санітарного та епідемічного
благополуччя населення» щодо
додержання тиші, здійснення діяльності
в кафе, що розташоване в житловому
будинку, без забезпечення умов щодо не
проникнення шуму в інші приміщення,
зокрема квартиру, де мешкає позивачка,
вчинення вказаних дій на протязі
тривалого часу, це завдало позивачці
моральних страждань, що полягають в
негативних емоціях та стресі, які вона
переживала під час повсякденного
життя, через позбавлення можливості
для відпочинку та спокою у вечірній
час, додатковому емоційному
навантаженні та необхідності
витрачати додатковий час з метою
відновлення порушених прав.

Враховуючи вказані обставини,
ступінь та тривалість моральних
страждань, виходячи з принципу
розумності та справедливості, суд
вважає, що позовні вимоги в частині
відшкодування моральної шкоди
підлягають частковому задоволенню та
на користь позивачки з відповідачів
слід стягнути моральну шкоду в сумі 10000
грн. - по 5000 грн. з кожного з
відповідачів.

В іншій частині в задоволенні
позову відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідачів на користь держави слід
стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20
коп. (по 243 грн. 60 коп. за кожну з двох
задоволених вимог немайнового
характеру), а саме: по 243 грн. 60 коп. з
кожного з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.16.22,23,1167 ЦК України, ст.24 Закону
України «Про забезпечення санітарного
та епідемічного благополуччя
населення», п.1.6 Правил роботи закладів
(підприємств) громадського харчування,
затверджених наказом Мiнiстерства
економіки та з питань європейської
iнтеграцiї України від 24.07.2002 року, пп.5,34
Постанови Кабінету Міністрів України
№833 від 15.06.2006 року «Про затвердження
Порядку провадження торговельної
діяльності та правил торговельного
обслуговування населення»,
ст.ст.3,10,11,27,31, 33,36,58-61,88,169,212-215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, Приватного
підприємства «Валекса», третя особа -
Дніпропетровська міська рада, ОСОБА_5,
про заборону вчиняти певні дії,
відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Заборонити фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4 та Приватному
підприємству «Валекса» експлуатацію
приміщення АДРЕСА_1 (гриль-бар
«ІНФОРМАЦІЯ_2»), загальною площею 176,9
кв.м, розташованому в будинку АДРЕСА_1,
як закладу громадського харчування, до
введення вказаного нежитлового
приміщення в експлуатацію у
передбаченому законом порядку та до
виконання власником та/або орендарем
зазначеного закладу вимог
законодавства, що регулює діяльність
закладів громадського харчування.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 у рахунок відшкодування
моральної шкоди 5000 грн.

Стягнути з Приватного
підприємства «Валекса» на користь
ОСОБА_1 у рахунок відшкодування
моральної шкоди 5000 грн.

В іншій частині в задоволенні
позову відмовити.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 на користь
держави судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп.

Стягнути з Приватного
підприємства «Валекса» на користь
держави судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги.

Рішення суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
С.Ю.
Казак