РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18909/13-ц

пр. № 2/759/975/14

17 березня 2014 року року Святошинський
районний суд м. Києва

у складі головуючого судді
Макаренко В.В.

при секретарі
Копчук Р.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди
завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26.11.2013 року звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, яким просить
стягнути з ОСОБА_2 на його користь
збитки в сумі 18028,54 грн. та судовий збір
в сумі 229,40 грн., посилаючись на те, що
14.04.2012 року о 12 год. 45 хв. сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «ВАЗ 2110», д.н.з. НОМЕР_1 під
його керуванням та автомобіля «ДЕУ
Ланос», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням
водія ОСОБА_2 Відповідно до протоколу
про адміністративне правопорушення №
225363 від 14.04.2012 року провадження у
адміністративній справі відносно мене
за ст. 124 КпАП України закрито в зв'язку
з відсутністю в моїх діях складу
адміністративного правопорушення.
Проте з матеріалів справи про
адміністративне правопорушення в діях
ОСОБА_2 вбачається порушення правил
дорожнього руху, що призвело до
пошкодження транспортних засобів та
завдання матеріальних збитків в
зв'язку з пошкодженням автомобіля «ВАЗ
2110», д.н.з. НОМЕР_1. Крім того, зазначив,
що цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 застрахована згідно полісу
АВ 2446782 від 01.03.2012 року в ПрАТ «Страхова
компанія «ТАС», проте остання
відмовляється відшкодовувати
матеріальні збитки внаслідок ДТП, що
сталося 14.04.2012 року в зв'язку з тим, що в
постанові Святошинського районного
суду м. Києва від 07.06.2012 року не вказано,
що саме ОСОБА_2 порушив правила
дорожнього руху України.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, просив задовольнити
позов, посилаючись на мотиви викладені
в заяві.

ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав, заперечував проти
задоволення позову, посилаючись на те,
що відсутня постанова про притягнення
його до адміністративної
відповідальності за порушення ст. 124
КпАП України, а тому не має правових
підстав для задоволення позову.

Суд, вислухавши позивача,
відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає за необхідне
задовольнити заявлені вимоги, виходячи
з наступного.

Як встановлено судом, відповідно до
протоколу № 225363 від 14.04.2012 року про
адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1 14.04.2012 року о 12 год. 45 хв. керуючи
автомобілем «ВАЗ 2110», д.н.з. НОМЕР_1, на
регульованому перехресті по пр-ту
Палладіна - вул. Уборевича в м. Києві, у
разі ввімкнення сигналу світлофора, що
дозволяє рух, не надав дорогу
автомобілю «ДЕУ Ланос», д.н.з. НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_2, що завершував
рух через перехрестя, внаслідок чого
сталося зіткнення, що призвело до
пошкодження транспортних засобів (а.с.
6).

Відповідно до постанови
Святошинського районного суду м. Києва
від 07.06.2012 року провадження по
адміністративній справі відносно
ОСОБА_1 за ст. 124 КпАП України, закрито в
зв'язку з відсутністю в його діях
складу адміністративного
правопорушення.

Відповідно до полісу № АВ/2446782 від
01.03.2012 року обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, укладеного між ПрАТ «Страхова
компанія «ТАС» та ОСОБА_2, об'єктом
страхування якого є автомобіль «ДЕУ
Ланос», д.н.з. НОМЕР_2, строком дії з по
01.03.2013 року, лімітом відповідальності
50000,00 грн. (а.с.11).

Відповідно до висновку № 7117 від 14.05.2012
року ЗАТ «Український центр після
аварійного захисту «Експерт-Центр»,
матеріальний збиток завданий власнику
автомобіля «ВАЗ 211040», д.н.з. НОМЕР_1,
становить 18028,54 грн. (а.с. 14-18).

Відповідно до ст. 22 п. 22.1. Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини. Шкода,
завдана каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров"ю або смертю фізичної особи
внаслідок непереборної сили,
відшкодовується у випадках,
встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку, а згідно пункту 4
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27.03.92 року № 6 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»
вказано, що під володільцем джерела
підвищеної небезпеки розуміється
юридична особа або громадянин, що
здійснюють експлуатацію джерела
підвищеної небезпеки в силу права
власності, повного господарського
відання, оперативного управління або з
інших підстав (договору оренди,
довіреності тощо).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ» № 4 від 01.03.2013 року, розглядаючи
позови про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, суди повинні мати на увазі,
що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК
України шкода, завдана особі чи майну
фізичної або юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з
ОСОБА_2 підлягає стягненню матеріальні
збитки завдані в результаті ДТП в сумі
18028,54 грн., відповідно до висновку № 7117
від 14.05.2012 року, оскільки дії ОСОБА_2
були неправомірними, між ними і шкодою
є безпосередній причинний зв'язок.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь
позивача сплачений судовий збір в сумі
229,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 10, 15, 57-60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер в матеріалах
справи відсутній, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
матеріальну шкоду завдану в результаті
ДТП у розмірі 18028,54 грн. та судовий збір
в сумі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги на рішення
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

С У Д Д Я: