АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1601/6996/12
Номер провадження 22-ц/786/924/14
Головуючий у 1-й інстанції Зємцов В. В.
Доповідач Дорош А. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Бондаревської С.М.,
Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представника позивача Моги М.В.

відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 01 жовтня 2012
року

по цивільній справі за позовом ПрАТ
«Авіакомпанія «Українські вертольоти»
до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2012 року ПрАТ
«Авіакомпанія «Українські вертольоти»
звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу. Свої вимоги
мотивує тим, що ОСОБА_2 звернувся з
проханням про навчання за рахунок
компанії, взявши на себе зобов'язання
відпрацювати в ЗАТ «Українські
вертольоти» не менше трьох років. З
урахуванням досягнутих домовленостей
05.02.2009 р. між сторонами укладено
договір. При цьому сторони досягли
згоди, що у випадку розірвання договору
до закінчення трьох років з моменту
початку роботи, робітник зобов'язаний
відшкодувати витрати, пов'язані з
навчанням англійської мови та
професіональної майстерності.
Відповідач взятих на себе зобов'язань
не виконав, тому з нього на користь ПрАТ
«Авіакомпанія «Українські вертольоти»
підлягають стягненню 55 098,94 грн.
основного боргу та 551,00 грн. судового
збору.

Заочним рішенням Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 01 жовтня 2012
року позов ПАТ «Авіакомпанія
«Українські вертольоти» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ПАТ «Авіакомпанія «Українські
вертольоти» 55 098,94 грн. основного боргу
та 551,00 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ПАТ «Авіакомпанія «Українські
вертольоти» компенсацію витрат,
пов'язаних з явкою представника
позивача до суду, у сумі 816,00 грн.

Ухвалою Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 13 грудня 2012
року заяву представника ПрАТ «АК
«Авіакомпанія «Українські вертольоти»
про виправлення помилки у заочному
рішенні суду - задоволено.

У заочному рішенні
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
01.10.2012 року виправлено помилку у
першій-третій частинах резолютивної
частини рішення, і читати як:

«Позов ПрАТ «АК «Авіакомпанія
«Українські вертольоти» -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ПрАТ «АК «Авіакомпанія
«Українські вертольоти» 55 098,94 грн.
основного боргу та 551,00 грн. судового
збору.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ПрАТ «АК «Авіакомпанія
«Українські вертольоти» компенсацію
витрат, пов'язаних з явкою представника
позивача до суду у сумі 816,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2 просить вищевказане рішення
місцевого суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити. Свої доводи
обгрунтовує тим, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають істотне значення для справи,
та невірно застосовано норми
матеріального та процесуального права.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Згідно п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи; неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
29.01.2009 року до ЗАТ «Українські
вертольоти» звернувся ОСОБА_2 із
заявою про прийняття на роботу на
посаду другого пілота.

На момент прийняття на роботу у ОСОБА_2
були відсутні документи, які б
підтверджували його кваліфікацію,
достатню для виконання посадових
обов'язків, його рівень знань та вмінь
не відповідав встановленим нормам, у
нього був відсутній медичний
сертифікат.

ОСОБА_2 звернувся з проханням про
навчання за рахунок компанії, взявши на
себе зобов'язання відпрацювати в ЗАТ
«Українські вертольоти» не менше трьох
років. З урахуванням досягнутих
домовленостей 05.02.2009 року між сторонами
було укладено договір. При цьому
сторони досягли згоди, що у випадку
розірвання договору до закінчення
трьох років з моменту початку роботи,
робітник зобов'язаний відшкодувати
витрати, пов'язані з навчанням
англійської мови та професіональної
майстерності.

На навчання було витрачено 55 098,94 грн.,
в тому числі: 12 55,78 грн. - витрати на
навчання; 340,00 грн. - витрати на медичну
сертифікацію; 8 569, 08 грн. - витрати на
відрядження та витрати на проживання (
на період навчання);11 651,18 грн. -
навчальні польоти бортпровідників (0:37
год.); 21 986,90 грн. - практична підготовка
за програмою «Поновлення кваліфікації
пілота після перерви».

Відповідно до наказу № 09/537 від 06.09.2010 р.
ОСОБА_2 був відряджений до Республіки
Судан терміном на 5 місяців.

04.01.2011 р. ОСОБА_2 не з'явився до виконання
роботи на визначене місце та покинув
місце роботи в Республіці Судан, чим
розірвав укладений трудовий договір. У
зв'язку з прогулом його було звільнено
з роботи 04.02.2011 р. за пунктом 4 статті 40
КЗпП України.

Задовольняючи позов, місцевий суд
виходив з того, що укладений між
сторонами трудовий договор від 05.02.2009 р.
є змішаним договором, у якому
врегульовані питання трудових
відносин між робітником та
роботодавцем, а також відносини щодо
надання послуг відповідно до
цивільного законодавства, саме на
виконання цього договору
відповідачеві надавалися послуги з
проведення навчання, виконання послуг
прийнято відповідачем, він пройшов
навчання та отримав відповідні
сертифікати Пропозиція щодо надання
послуг з навчання була акцептована
ОСОБА_2 шляхом підписання договору, в
якому викладено умову про
відшкодування витрат у випадку
розірвання трудового договору до
закінчення п»ятирічного терміну, всі
його подальші дії були направлені на
отримання послуг з навчання.

Проте, з таким висновком місцевого суду
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи,
05.02.2009 р. між ЗАТ «Українські
вертольоти» та ОСОБА_2 укладено
трудовий договір, за яким відповідач
був прийнятий на посаду другого пілота
та зобов»язувався виконувати роботу,
передбачену трудовим договором,
завданнями роботодавця та посадовою
інструкцією (а.с.13-14).

Згідно п.п.2.1.5., 5.4. цього договору
передбачено, що у випадку розірвання
трудового договору за ініціативою
працівника до спливу п»яти років з
моменту початку роботи в авіакомпанії,
працівник зобов»язується
відшкодувати роботодавцю витрати,
пов»язані з його навчанням професійній
майстерності та англійській мові.

ПрАТ «Авіакомпанія «Українські
вертольоти» на навчання відповідача
було витрачено 55 098,94 грн. (а.с. 57-130).

Наказом № 29ок від 04.02.2011 р. ОСОБА_2,
другого пілота (з правом виконання
обов»язків бортпровідника) льотної
служби, звільнено з 04 лютого 2011 р. за
прогули без поважної причини, п.4 ст.40
КЗпП України (а.с. 15).

П.4 ст.40 КЗпП України передбачає
розірвання трудового договору з
ініціативи власника або
уповноваженого органу, а саме трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим органом у
випадку прогулу без поважних причин.

Ухвалюючи рішення у справі, місцевий
суд не звернув увагу на підставу
розірвання трудового договору між
сторонами, належним чином не з»ясував
хто є ініціатором звільнення та не дав
оцінки тому чи зобов»язаний працівник
у разі звільнення за ініціативою
власника відшкодовувати роботодавцю
витрати, пов»язані з його навчанням.

Отже, як встановила колегія суддів,
трудовий договір розірваний з
відповідачем не з його ініціативи, а з
ініціативи позивача, що не тягне за
собою відшкодування роботодавцю
витрат, пов»язаних з навчанням
позивача. Посилання позивач на
застосування п.5.4. трудового договору
при покладанні на відповідача
обов»язку по відшкодуванню витрат на
навчання є безпідставним.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
місцевий суд допустив невідповідність
висновків суду обставинам справи,
рішення місцевого суду ухвалене з
порушенням вимог матеріального права,
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п.
3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Заочне рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 01 жовтня 2012
року скасувати та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог.

У задоволенні позову ПрАТ
«Авіакомпанія «Українські вертольоти»
до ОСОБА_2 про стягнення боргу
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

С У Д Д І :