АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:
головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Перевузнику
П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Деснянського районного суду
міста Києва від 04 лютого 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, заподіяної джерелом підвищеної
небезпеки,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року позивач звернувся із
зазначеним позовом, на обґрунтування
якого зазначив, що 23 червня 2012 року
відповідач залишив автомобіль
«Шевроле» р/н НОМЕР_1, не вживши всіх
заходів, щоб не допустити його
самовільного руху, що призвело до
наїзду на припаркований поблизу
будинку №?32 по пр-ту Маяковського в м.
Києві належний позивачу автомобіль
«ЗАЗ» р/н НОМЕР_2.

Внаслідок пригоди належний позивачу
автомобіль зазнав механічних
пошкоджень.

Постановою Деснянського районного
суду міста Києва від 03 серпня 2012 року
ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні цієї
пригоди.

Враховуючи викладене просив стягнути
на свою користь із відповідача 6582,52 грн.
завданої матеріальної шкоди, 1500,00 грн.
грошової компенсації спричиненої
моральної шкоди та 229,40 грн. судових
витрат. (а.с.1-5)

Рішенням Деснянського районного суду
міста Києва від 04 лютого 2014 року позов
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в
розмірі франшизи 1000,00 грн., моральну
шкоду в розмірі 1500,00 грн. та 229,41 грн.
судових витрат. (а.с.75-80)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції, просив його скасувати в
частині стягнення з нього моральної
шкоди в розмірі 1500,00 грн. та ухвалити в
цій частині нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог. На обґрунтування скарги
зазначив, що позивачем не зазначено в
чому саме полягає завдана моральна
шкода, а районним судом не перевірено
докази та обставини, на які посилається
позивач щодо стягнення моральної
шкоди. (а.с.88-91)

Від ОСОБА_2 апеляційна скарга на
рішення районного суду не надходила.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_3 підтримав скаргу і просив її
задовольнити.

Інші особи до суду не прибули, про час
та місце розгляду справи були
сповіщені належним чином про що у
справі є докази. (а.с.107-109)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305
ЦПК України, колегія суддів визнала
повідомлення належним, а неявку такою,
що не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Оскільки рішення суду першої інстанції
в частині задоволення позовних вимог
про стягнення матеріальної шкоди та
судових витрат сторони не оскаржували,
зважаючи на вимоги ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевірила законність
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Винність ОСОБА_1 в тому, що він 23 червня
2012 року об 17 год. 30 хв. в м. Києві
по пр. Маяковського, 32, в порушення п. 15.12
Правил дорожнього руху, залишив
автомобіль «Шевроле» р/н НОМЕР_1, не
вжив всіх заходів, щоб не допустити
його самовільного руху, що призвело до
наїзду на стоячий автомобіль «ЗАЗ» р/н
НОМЕР_2 та механічних пошкоджень
належного позивачу транспортного
засобу, підтверджується матеріалами
справи, постановою Деснянського
районного суду міста Києва від 03 серпня
2012 року в адміністративній справі.
(а.с.35)

За вимог ст. 61 ЦПК України, обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Постанова у
адміністративній справі, що набрала
законної сили є обов'язковою для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено постанову суду,
з питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Внаслідок пригоди автомобіль позивача
«ЗАЗ» р/н НОМЕР_2, зазнав ушкоджень за
переліком, визначеним протоколом
огляду транспортного засобу. За
висновком товарознавчого дослідження
належному позивачу автомобілю завдано
матеріальної шкоди на суму 6082,52 грн.
(а.с.9-34)

Цих обставин сторони не заперечували і
в судовому засіданні.

Судом встановлено, що внаслідок
пошкодження автомобіля позивач зазнав
моральних переживань, необхідність
звернення до відповідача і суду за
захистом порушених прав примушували
його порушити звичайний порядок
організації свого життя та докладати
додаткових зусиль для захисту своїх
прав, як власника автомобіля і
відновлення попереднього стану, тому
колегія суддів вбачає наявність
причинного зв'язку між винними діями
відповідача ОСОБА_1 і наслідками про
які зазначав позивач.

При цьому колегія суддів враховує і
відсутність доказів вжиття
відповідачем заходів спрямованих на
відшкодування завданої ним шкоди або
зменшення її розміру.

Страховим договором не передбачено
обов'язку страхової компанії
відшкодувати моральну шкоду, яка
полягає у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.
(а.с.61)

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Тому, колегія суддів погоджується із
розміром 1500,00 грн. грошової компенсації
на відшкодування моральної шкоди,
визначеної районним судом з
урахуванням і виходячи із засад
розумності, виваженості і
справедливості.

Інші доводи скарги цих висновків суду
не спростовують, тому колегія суддів їх
відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст.
314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду
міста Києва від 04 лютого 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/4728/2014

Головуючий у першій інстанції Таран
Н.Г.

Доповідач Левенець Б.Б.