АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №611/1174/13-ц
Провадження № 22-ц/790/2131/14
Головуючий 1-ї ін-т. - Мороз О.І.
Категорія - відшкодування шкоди,
Доповідач - Тичкова О.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

головуючого -
судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії -
Піддубного Р.М., Даниленка В.М.

при секретарі -
Доля О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на заочне рішення Близнюківського
районного суду Харківської області від
20 січня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
Богодарівської сільської ради
Барвінківського району Харківської
області про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року позивач звернувся до
суду з дійсним позовом, після
уточнення якого просив стягнути з
відповідачів солідарно на його користь
50 117 грн. 48 коп. на відшкодування шкоди,
завданої його автомобілю, 20 000 грн. на
відшкодування завданої йому моральної
шкоди та 1 500 грн. витрат, пов'язаних із
наданням правової допомоги. В
обґрунтування позову посилався на те,
що 26 квітня 2013 року на вул. 50 років
Радянської України в м. Барвінкове
Харківської області сталася ДТП за
участю належного йому автомобілю MITSUBISI
LANCER HB, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1 та автомобілю марки ЗАЗ 110307,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
що належить на праві власності
Богодарівській сільській раді
Барвінківського району Харківської
області, що знаходився під керуванням
ОСОБА_5

Постановою Барвінківського районного
суду Харківської області від 01 серпня
2013 року провадження по справі про
адміністративне правопорушення
ОСОБА_4 було закрито.

Внаслідок вказаного ДТП автомобілю
позивача була завдана матеріальна
шкода, оцінена автотоварознавчим
дослідженням на суму 49 411 грн 81 коп.
Власне автотоварознавче дослідження
коштувало 705, 60 грн.

Також внаслідок протиправних дій
ОСОБА_5 та незручностей пов'язаних із
пошкодженням його транспортного
засобу, ОСОБА_4 була завдана моральна
шкода у розмірі 20 000 грн.

Заочним рішенням Близнюківського
районного суду Харківської області від
20 січня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено, стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_5 витрати на правову
допомогу у розмірі 1376 грн. 40 коп.

Не погодившись з зазначеним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, у якій
просить його скасувати та ухвалити
нове, яким його позовні вимоги
задовольнити. В обґрунтування
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішенню суду - зміні з
наступних підстав.

Як було встановлено у суді першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 26 квітня 2013 року на
вул. 50 років Радянської України в м.
Барвінкове Харківської області
сталася ДТП за участю автомобіля MITSUBISI
LANCER HB, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, що належить позивачу та під
керуванням останнього та автомобіля
марки ЗАЗ 110307, державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, що належить на праві
власності Богодарівській сільській
раді Барвінківського району
Харківської області під керуванням
ОСОБА_5 Внаслідок ДТП автомобілю ОСОБА_4
було завдано матеріальної шкоди, що
була оцінена автотоварознавчим
дослідженням від 07 серпня 2013 року у 49
411 грн. 88 коп. (а.с.10-22).

Постановою Барвінківського районного
суду Харківської області від 01 серпня
2013 року провадження по справі ОСОБА_4
про притягнення до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП було
закрито. (а.с. 7).

Відмовляючи позивачу у задоволенні
позову, суд першої інстанції правильно
керувався ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, ч. 4
ст. 61 ЦПК України та обґрунтовано
виходив з того, що згідно даних
вищезазначеної постанови причиною ДТП
, що сталася за участю сторін у справі,
було порушення ОСОБА_4 пункту 14.2.
Правил дорожнього руху, а провадження
у справі про адміністративне
правопорушення ОСОБА_4 було закрито
через закінчення строків притягнення
особи до адміністративної
відповідальності, що є нереабілітуючою
підставою.

Оскільки постанова від 01 серпня 2013 року
та дії працівників ДАІ позивачем не
оскаржені, відсутні підстави вважати,
що відомості викладені у цій постанові
не відповідають дійсності.

В супереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України
будь - яких доказів на підтвердження
відсутності своєї вини у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди позивач
суду першої та апеляційної інстанції
не надав.

Інші доводи апеляційної скарги не є
суттєвими та рішення суду не
спростовують.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитись із висновком суду про
наявність підстав для стягнення із
позивача витрат на правову допомогу, що
були понесені ОСОБА_5 у розмірі 1376, 40
грн.

Відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом. Стаття 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20 грудня
2011 року N 4191-VI передбачає, що розмір
компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому
засіданні, під час вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Відповідач не надав суду належних
доказів на підтвердження кількості
часу, що витратив його представник у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза
судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, а наданий ним розрахунок (а.с. 45)
свідчить про здійснення його
представником не процесуальних дій. За
таких обставин у суду першої інстанції
були відсутні підстави застосовувати
вимоги ст.ст. 79, 84, 88 ЦПК України, а саме
вважати здійснені відповідачем
витрати на оплату наданих адвокатом
ОСОБА_6 послуг судовими витратами у
справі та здійснювати їх розподіл.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.3 ст.309 ЦПК
неправильне застосування норм
процесуального права є підставою для
зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

У зв'язку з чим рішення суду в частині
стягнення з позивача на користь
відповідача судових витрат на правову
допомогу підлягає скасуванню та у
стягненні понесених відповідачем
витрат на правову допомогу належить
відмовити.

Керуючись Законом України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20 грудня
2011 року N 4191-VI, ст.ст.10, 60, ч.2 ст. 84, ст.ст.
303, 304, п.4 ч.1, ч.3 ст.309, 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст.
316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Заочне рішення Близнюківського
районного суду Харківської області від
20 січня 2014 року в частині стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 витрат на
правову допомогу у розмірі 1376 (одна
тисяча триста сімдесят шість) гривень 40
(сорок) копійок скасувати та у
стягненні витрат на правову допомогу
відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: