Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/842/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Кривохижа В. І.
УХВАЛА

Іменем України

26.03.2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Голованя А.М.

Фомічова С. Є.

при секретарі Дімановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом Кіровоградського
обласного комунального виробничого
підприємства «Дніпро-Кіровоград»,
виробничий структурний підрозділ -
Знам'янське
водопровідно-каналізаційне
господарство, до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за надані послуги з
централізованого водопостачання, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 24 січня 2014
року, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року Кіровоградське
обласне комунальне виробниче
підприємство «Дніпро-Кіровоград»,
виробничий структурний підрозділ -
Знам'янське
водопровідно-каналізаційне
господарство, звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за надані послуги з
централізованого водопостачання.

Позивач зазначав, що ОСОБА_3 є
абонентом ЗВКГ ОКВП
«Дніпро-Кіровоград», має свій
абонентський рахунок НОМЕР_1, та
користується послугами водопостачання
на загальних підставах. Шляхом
створення особового рахунку, видачі
абонентської книжки та специфікою
діяльності підприємство обласного
комунального виробничого підприємства
«Дніпро-Кіровоград» в особі
структурного підрозділу ЗВКГ ОКВП
«Дніпро-Кіровоград» та відповідач
вступили в фактичні договірні
відносини.

24 листопада 2003 року ОСОБА_3 в
Знам'янському міському виробничому
управлінні водоканалізаційного
господарства, правонаступником якого є
ОКВП «Дніпро-Кіровоград», зареєстрував
лічильник холодної води типу СГВ
діаметром 15 мм № 2571663 з показником 000002
м., де була вказана дата наступної
повірки - 1 травня 2005 року, про що було
складено відповідний акт, підписаний
відповідачем. Однак на порушення вимог
чинного законодавства в термін до 1
травня 2005 року засіб обліку води
відповідачем повірений не був, у
зв'язку з чим з 1 серпня 2012 року на
підставі наказу №131 від 13 квітня 2012
року відповідача було переведено на
норму споживання 7,3 м, виходячи з
кількості зареєстрованих осіб - 3 особи,
тариф 4,416 грн. та нараховано за надані
послуги з централізованого
водопостачання 924,16 грн. Оскільки
відповідач до цього часу не
розрахувався за надані послуги та має
борг перед підприємством позивач і
просив стягнути з нього зазначену суму
боргу.

Рішенням Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 24 січня 2014 року позовні
вимоги задоволено. Стягнуто з
відповідача на користь позивача
заборгованість в розмірі 924 грн. 16 коп.
та судові витрати. Ухвалою цього ж суду
від 29 січня 2014 року виправлено описку у
зазначеному рішенні суду.

В апеляційній скарзі відповідач
ставить питання про скасування рішення
суду, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права
та ухвалення нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.
Зазначає, зокрема, що договором про
надання населенню послуг з
водопостачання та водовідведення не
передбачені будь-які його дії щодо
заміни лічильника, а виконавець
зобов'язаний контролювати установлені
міжповіркові інтервали, проводити
періодичну повірку квартирних засобів
обліку води, забезпечувати їх
обслуговування та ремонт.

У письмових запереченнях проти
доводів апеляційної скарги позивач
посилався, зокрема, на те, що, не
дивлячись на попередження
підприємства з зазначенням дати
повірки лічильника до 1 травня 2005 року
та врученням припису від 14 червня 2008
року, на порушення вимог чинного
законодавства засіб обліку води
абонентом повірений не був, у зв'язку з
чим нарахування стало здійснюватися по
нормі водопостачання, а не по
показникам лічильника.

Позивач належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, про що свідчить повідомлення
про вручення поштового відправлення
(а.с. 82), представника в судове засідання
не направив, що відповідно до ч.2 ст.305
ЦПК України не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
відповідача, який підтримував доводи
скарги, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону
України «Про метрологію і метрологічну
діяльність» засоби вимірювальної
техніки, на які поширюється державний
метрологічний нагляд, дозволяється
застосовувати, випускати з
виробництва, ремонту та у продаж і
видавати напрокат лише за умови,
якщо вони пройшли повірку або
державну метрологічну атестацію.

Засоби вимірювальної техніки,
що перебувають в експлуатації,
підлягають періодичній повірці через
міжповірочні інтервали, порядок
встановлення яких визначається
нормативно-правовим актом ЦОВМ.

Підприємства, організації та
фізичні особи зобов'язані своєчасно
(з урахуванням установлених
міжповірочних інтервалів) подавати
засоби вимірювальної техніки на
повірку.

Порядок подання фізичними
особами, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності, -
власниками засобів вимірювальної
техніки (результати вимірювань
якими використовуються для
здійснення розрахунків за спожиті для
побутових потреб електричну і теплову
енергію, газ і воду) на періодичну
повірку цих засобів та оплати за
роботи, пов'язані з повіркою,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України (ч.ч.2,3 ст.28 цього Закону).

Пунктом.15 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила),
засоби обліку води і теплової енергії,
встановлені у квартирі (будинку
садибного типу) та на вводі у
багатоквартирний будинок, підлягають
періодичній повірці.

Періодична повірка засобів
обліку води і теплової енергії
проводиться у строк, що не перевищує
одного місяця. За цей час споживач
оплачує послуги з централізованого
постачання холодної та гарячої води
згідно із середньомісячними
показаннями засобів обліку за
попередні три місяці.

Судом встановлено і матеріалами
справи підтверджується, що відповідач,
який проживає: АДРЕСА_1 (кількість осіб
3), відповідно до особового рахунку
НОМЕР_1 і виданої абонентської книжки є
абонентом ОКВП Дніпро-Кіровоград», що
свідчить про фактичні договірні
відносини, у відповідності до яких
позивач зобов'язався надавати
споживачеві та членам його сім'ї, а
також іншим особам, які проживають у
будинку, послуги з водовідведення та
водопостачання, а споживач взяв на себе
зобов'язання своєчасно здійснювати
оплату за надані господарством послуги
(а.с. 5).

Також із матеріалів справи
вбачається, що згодом 1 грудня 2006 року
між сторонами був укладений договір
про надання послуг з водопостачання та
водовідведення (а.с.38,39).

Матеріалами справи
підтверджується та не заперечується
відповідачем, що згідно акту від 24
листопада 2003 року ним у Знам'янському
міському виробничому управлінні
водоканалізаційного господарства,
правонаступником якого є позивач, було
зареєстровано лічильник холодної води
типу СГВ діаметром 15 мм №2571663 з
показниками 000002 та було належним чином
його повідомлено про необхідність
пройти наступну повірку лічильника до 1
травня 2005 року. У зв'язку з її
непроведенням йому вручено припис 14
червня 2008 року про необхідність
повірки або заміни лічильника (а.с.11).

Рішенням виконкому Знам'янської
міської ради від 30 травня 2008 року №192,
продовженим рішеннями Знам'янської
міської ради №570 від 14 жовтня 2011 року,
№35 від 25 січня 2013 року, визначено норми
витрат води при визначенні
водоспоживання та водовідведення у
жилих будинках, які не мають приладів
обліку води (а.с.17-21).

Відповідно до постанови
Національної комісії, що здійснює
регулювання у сфері комунальних послуг
№ 126 від 16 березня 2012 року, наказом № 36
від 1 квітня 2012 року ОКВП
«Дніпро-Кіровоград» з 1 квітня 2012 року
введено в дію тарифи на послуги
централізованого водопостачання та
водовідведення в розмірі 4,416 грн./куб.м
для всіх категорій споживачів (а.с.13).

З метою виконання вимог ст.ст.11,28
вищезазначеного Закону та п.15 Правил
наказом ОКВП « Дніпро-Кіровоград» № 131
від 13 квітня 2012 року встановлено, що у
разі відсутності у абонента
водолічильника, або якщо сплив термін
повірки водолічильника і він не
пройшов чергової повірки, проводиться
облік води згідно з встановленими
нормативами (а.с.12).

Оскільки засіб обліку води
абонентом повірений не був,
відповідачу нарахування стало
здійснюватися по нормі споживання 7,3
куб.м з 1 серпня 2012 року, а не по
показникам лічильника (п.21 Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення).

Повірений лічильник у будинку
відповідача було опломбовано
представником позивача 12 вересня 2013
року (а.с.40).

Суд першої інстанції належним
чином встановив обставини справи, дав
правильну оцінку наданим доказам і
відповідно до ст.ст.11, 28 Закону України
«Про метрологію і метрологічну
діяльність», ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», ст.32
Закону України «Про питну воду та питне
водопостачання» дійшов обґрунтованого
висновку про те, що позивачем належним
чином і у повному обсязі виконувались
договірні зобов'язання по наданню
послуг з водопостачання, відповідача
було попереджено про необхідність
повірки лічильника, однак лічильник
холодної води повірено не було, а тому
позивач мав підстави нараховувати
відповідачеві оплату за спожиту воду з
1 серпня 2012 року за встановленими
нормативами.

Тому не ґрунтуються на законі та є
безпідставними доводи скарги, які не
містять посилань на докази, які б
спростовували висновки суду першої
інстанції, вони були предметом
розгляду в судовому засіданні і їм дана
належна оцінка.

Твердження відповідача відносно
того, що періодична повірка засобу
обліку проводиться за рахунок
виконавця висновків суду не
спростовує, оскільки такі вимоги до
суду не пред»являлися. До того ж
положеннями п.11.10 укладеного між
сторонами договору про надання послуг
з водопостачання та водовідведення від
1 грудня 2006 року, на який посилався саме
відповідач, передбачено, що споживач
має право на укладення з виконавцем
договору на повірку, ремонт та зміну
будинкового лічильника,
обслуговування мереж (взяття їх на свій
баланс) сантехнічних приладів,
обладнання та пристроїв. Точка
розподілу між виконавцем та споживачем
у будинку садибного типу- місце
підключення мереж будинку до мереж
споживача (п.16.1 договору).

Не ґрунтується на доказах і
посилання щодо неправильного терміну
нарахування по нормі у зв'язку з
розпломбуванням лічильника, оскільки
розпломбування та повірка лічильника
мали місце у вересні 2013 року (а.с.40,41), а
нарахування по нормі - з 1 серпня 2012 року
по вересень 2013 року (а.с.5).

Надані сторонами докази оцінені
судом відповідно до вимог ст.ст.10, 60, 212
ЦПК України. Інші доводи скарги також
не дають підстав для висновку про
порушення або неправильне
застосування судом норм матеріального
або процесуального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, вимоги
матеріального і процесуального права
при розгляді справи додержано, а доводи
апеляційної скарги не є істотними. В
межах доводів апеляційної скарги
підстав для його скасування або зміни
не встановлено (стаття 308 ЦПК).
Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313,
315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити, а
рішення Знам'янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 24
січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуюча:

Судді: