Справа №484/5441/13-ц 31.03.2014 31.03.2014 31.03.2014
Провадження №22-ц/784/615/14
інстанції-Мельничук О.В.
апеляційної інстанції- Кутова Т.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року

м. Миколаїв

Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючої -
Кутової Т.З.,

суддів -
Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового
засідання: Свіщуком О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 13 грудня 2013 року у
цивільній справі за скаргою

ОСОБА_1 на дії посадових осіб
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції,

ВСТАНОВИЛА :

В листопаді 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду зі скаргою на дії
посадових осіб Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції в якій просила визнати дії
держаного виконавця щодо
передчасного поверненням виконавчого
документу неправомірними, скасувати
постанову від 1 січня 2013 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження та зобов'язати Ленінський
ВДВС Харківського ГУЮ прийняти
виконавчий лист від 29 червня 2011 року.

Свою скаргу ОСОБА_1 мотивує тим, що
держаний виконавець Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, своїми діями призвів до
невиконання рішення суду, а тому просив
визнати його дії незаконними.

Ухвалою Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 13 грудня 2013 року відмовлено
в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
Ленінського відділу державної
виконавчої служби.

В апеляційній скарзі скаржниця
ставить питання про скасування ухвали,
посилаючись на невідповідність ухвали
вимогам закону.

Заслухавши доповідь судді, судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Згідно абзацу 2 частини 1 ст. 385 ЦПК
України скаргу на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця,
може бути подано до суду в десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк
для подання скарги може бути поновлено
судом (ч.3 ст.385, ст.73 ЦПК України). Скарга,
подана після закінчення відповідного
строку, залишається без розгляду, якщо
суд за клопотанням заявника не знайде
підстав для його поновлення (ст. 72 ЦПК
України.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що рішенням
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 29 червня 2011
року з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
шкоди стягнуто на користь ОСОБА_1 33828
грн. На виконання даного рішення 10
жовтня 2010 року Первомайським
міськрайонним судом Миколаївської
області видано виконавчий лист № 2-867/11
(а.с.49-50).

8 листопада 2011 року державним
виконавцем ВДВС Первомайського МУЮ
відкрито виконавче провадження з
виконання даного виконавчого листа
(а.с.51).

8 листопада 2012 року, вказане
виконавче провадження направлено до
Ленінського ВДВС Харківського МУЮ за
місцем фактичного проживання
боржника.

7 серпня 2013 року постановою
старшого державного виконавця
Ленінського ВДВС Харківського МУЮ
повернуто виконавчий документ
стягувачці у зв'язку з відсутністю у
боржника майна, на яке може бути
звернуто стягнення.

10 вересня 2013 року вказана
постанова була направлена стягувачці,
яка того ж місяця 2013 року направила
повторно виконавчий лист до виконання
(а.с. 82 об,85).

Таким чином, ОСОБА_1 була обізнана
щодо наявності постанови про
повернення їй виконавчого документу у
вересні 2013 року, однак в суд із даною
скаргою звернулася лише 6 листопада
2013 року. Враховуючи наведене, суд
правильно зазначив в оскаржуваній
ухвалі, що в даній частині скарга
ОСОБА_1 пропустила десятиденний строк
та не просила в своїй скарзі про його
поновлення (а.с.90). Однак в
резолютивній частині ухвали суд про
таке не зазначив, що відповідно до
положень п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України є
підставою для скасування
оскаржуваної ухвали в цій частині, з
постановленням нової про залишення без
розгляду скарги ОСОБА_1 в частині
неправомірності дій державного
виконавця щодо невиконання рішення
суду та повернення виконавчого
документу .

Постановою старшого державного
виконавця Ленінського ВДВС
Харківського МУЮ від 1 жовтня 2013 року
стягувачці відмовлено у відкритті
виконавчого провадження (а.с.119).

Відповідно ч.1 ст.20 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавчі
дії провадяться державним виконавцем
за місцем проживання, перебування,
роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна.

Так в виконавчому листі, виданому
Первомайським міськрайонним судом
Миколаївської області місце
проживання боржника зазначено м.
Первомайськ Миколаївської області.

В заяві ОСОБА_1 до Ленінського
ВДВС Харківського МУЮ від 19 вересня
2013 року про відкриття виконавчого
провадження на підставі вказаного
виконавчого документу, зазначено
місце проживання АДРЕСА_1 (а.с. 85).
Однак, ні з тексту заяви ні з
додатків до неї (додано лише оригінал
виконавчого документу) не вбачається
чим підтверджується місце проживання
боржниці вказане в даній заяві, тоді
як воно різниця з місцем її
реєстрації вказаним в виконавчому
документі.

Відповідно до положень ст. 25
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа для виконання, він
відповідає вимогам передбаченим цим
законом, і пред'явлений до виконання
до відповідного органу державної
виконавчої служби.

З огляду на викладені обставини та
положення закону суд правильно прийшов
до висновку про відмову у задоволенні
скарги ОСОБА_1 в частині оскарження
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження, оскільки
вказана постанова винесена в межах
компетенції державного виконавця
відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону, а
стягувач реалізуючи своє право
вибору місця виконання не за місцем
реєстрації боржника, на підставі ст. 20
Закону, в заяві про примусове
виконання виконавчого документа, не
зазначив необхідну інформацію та не
подав документи щодо знаходження
боржника, його місця роботи, майна на
території Ленінського ВДВС
Харківського МУЮ. Таке унеможливило
зробити висновок державному
виконавцю про пред'явлення
виконавчого документу за належним
місцем виконання до відповідного
органу державної виконавчої служби.

З огляду на викладені обставини та
положення закону суд правильно прийшов
до висновку про відмову у задоволенні
заяви ОСОБА_1 в частині оскарження
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Ухвалу Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 13 грудня 2013 року в частині
визнання дій державного виконавця
щодо невиконання рішення суду та
повернення виконавчого документа
скасувати, в цій частині
постановити нову ухвалу.

Скаргу ОСОБА_1 в частині визнання дій
державного виконавця щодо невиконання
рішення суду та повернення виконавчого
документа залишити без розгляду.

В іншій частині вказану ухвалу
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але з цього часу на протязі двадцяти
днів може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: