Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/1557/14
Головуючий у 1-й інстанції: Леусенко В.М.
Суддя-доповідач: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» на заочне рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 04 лютого 2014 року у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення
боргу, -

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулось до суду з позовом, який в
процесі розгляду справи уточнили, до
ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що ЗАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_4 11 липня 2006 року уклали кредитний
договір № ZPJ0AK10170019.

На підставі рішення загальних зборів
акціонерів від 30 квітня 2013 року змінено
найменування Позивача з ЗАТ КБ
«ПриватБанк» на ПАТ КБ «Приватбанк».
Відповідно до умов кредитного договору
Позивач надав ОСОБА_4 кредит у розмірі
152 000,00 грн.

11 липня 2006 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ
«Приватбанк» було укладено договір
застави рухомого майна № ZPJ0AK10170019,
згідно якого в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
ОСОБА_4 надала в заставу рухоме майно, а
саме транспортний засіб.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла. Грошові
кошти, які були запозичені, вона
повернула не у повному обсязі.

ПАТ КБ «Приватбанк» було направлено
претензію кредитора до Третьої
Запорізької державної нотаріальної
контори про включення кредиторських
вимог до спадкової справи. До Позивача
надійшла відповідь з Третьої
Запорізької державної нотаріальної
контори, в якій зазначалося, що в
провадженні контори знаходиться
спадкова справа № 456 від 2008 року.
Спадкоємцями ОСОБА_4 є: чоловік - ОСОБА_5,
дочка - ОСОБА_3, ОСОБА_6

ПАТ «Приватбанк» просив визнати
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 такими, що
прийняли спадщину; стягнути на користь
ПАТ КБ «Приватбанк» з ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 115 832,45
грн.

При розгляді справи позивач уточнив
позовні вимоги, та зазначив, що 12 жовтня
2011 року ухвалою Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя по справі №
2-54/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті
особи: сьома Запорізька державна
нотаріальна контора, філія ЗРУ ЗАТ
«ПриватБанк», філія АКБ «Райфайзен
Банк Аваль» в м. Запоріжжя; ОП ЗМБТІ;
Філія ОТП банк у м. Запоріжжі про
розподіл спадкового майна була визнана
мирова угода, що укладена між ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, згідно якої на ОСОБА_3 покладено
виконання боргових зобов'язань за
кредитним договором № ZPJ0AK10170019 від 11
липня 2006 року.

На підставі викладеного, позивач
просив стягнути на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» з ОСОБА_3 заборгованість у
розмірі 115 832,46 грн., а також судові
витрати.

Заочним рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 04
лютого 2014 року позовні вимоги
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
„Приватбанк" заборгованість за
кредитним договором від 11 липня 2006 року
у розмірі 115 832, 45 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
„Приватбанк" витрати по сплаті
судового збору у розмірі 1176,83 грн.

Визначено порядок виконання
рішення суду: розстрочено його
виконання шляхом стягнення
заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ
КБ „Приватбанк" 919, 47 грн. в перший
місяць, після набрання чинності
рішення суду, та по 2000 грн. в другий та
наступні місяці після набрання
чинності рішенням суду до повного
погашення боргу.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду ПАТ КБ «Приватбанк» подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду змінити в
частині визначення розстрочки
виконання, в іншій частині залишити без
змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції і обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,якщо
визнає,що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи між
ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 11 липня
2006 року було укладено кредитний
договір № ZPJ0AK10170019, за яким позивачем
надано ОСОБА_4 кредит у розмірі 152 000,00
грн.

11 липня 2006 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ
«Приватбанк» було укладено договір
застави рухомого майна № ZPJ0AK10170019,
згідно якого в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
ОСОБА_4 надала в заставу рухоме майно, а
саме транспортний засіб.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла. Грошові
кошти, які були запозичені, вона
повернула не у повному обсязі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя по справі № 2-54/11 за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи:
сьома Запорізька державна нотаріальна
контора, філія ЗРУ ЗАТ «ПриватБанк»,
філія АКБ «Райфайзен Банк Аваль» в м.
Запоріжжя; ОП ЗМБТІ; Філія ОТП банк у м.
Запоріжжі про розподіл спадкового
майна була визнана мирова угода, що
укладена між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, згідно
якої на ОСОБА_3 покладено виконання
боргових зобов'язань за кредитним
договором № ZPJ0AK10170019 від 11 липня 2006
року.

Районний суд розглянувши справу
помірно пройшов до висновку про
необхідність стягнення на користь ПАТ
КБ «Приватбанк» з ОСОБА_3
заборгованості у розмірі 115 832,46 грн., а
також судових витрат. Рішення в цієї
частині сторонами не оскаржено.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України,
суд, який ухвалив рішення, може
визначити порядок його виконання,
надати відстрочку або розстрочити
виконання, вжити заходів для
забезпечення його виконання, про що
зазначає в рішенні.

Статтею 373 ЦПК України передбачено,
що за наявності обставин,що утруднюють
виконання рішення хвороба боржника або
членів його сім"ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ у
виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання рішення.

Згідно до п. 37 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року №2 «Про осування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» відповідно до статті 217 ЦПК
визначення порядку виконання рішення
суду, надання відстрочки або
розстрочки виконання, вжиття заходів
для забезпечення його виконання за
наявності для цього підстав
зазначається безпосередньо в рішенні
суду при його ухваленні. У разі
задоволення заяви, крім відомостей,
передбачених статтею 210 ЦПК, при
наданні розстрочки зазначається
розмір періодичних платежів, які
підлягають стягненню для погашення
присудженої суми. Межі дії відстрочки
(розстрочки) можуть бути визначені не
лише датою, але й настанням якоїсь
події (зміна матеріального становища
відповідача, ,видужання тощо). Якщо
обставини, через які особі була надана
відстрочка (розстрочка), відпали
раніше, ніж було зазначено в ухвалі
суду, суд за заявою заінтересованої
особи або державного виконавця може
вирішити питання про припинення дії
відстрочки (розстрочки). Заява про
надання відстрочки (розстрочки)
виконання рішення суду на новий строк
або про припинення її дії повинна
розглядатися в такому ж порядку, як і
первинна заява.

За матеріалами справи
встановлено ,що відповідач ОСОБА_3 має
скрутне матеріальне становище, а саме:
вона мати-одиночка, сама виховує двох
дітей ОСОБА_9, який є студентом першого
курсу Бердянського університет
менеджменту і бізнесу та навчається
платній основі, та неповнолітню доньку
ОСОБА_10 , яка є дитиною-інвалідом за
зором та потребує постійного догляду
та лікування, її заробітна плата ОСОБА_3
становить дві тисячі гривень.

На думку судової колегії, суд
першої інстанції при вирішені питання
про надання розстрочки виконання
рішення суду обґрунтовано визначився з
тяжким матеріальним та сімейним
становищем відповідачки, а також з
урахуванням того факту, що вона
особисто не вступала в кредитні
правовідносини з позивачем і не мала
можливості розраховувати свої дії по
поверненню коштів ,а повинна
виконувати обов"язки по поверненню
кредитних ресурсів в порядку
спадкування ,і тому по справі існують
виняткові обставини для можливості
застосування розстрочки виконання
рішення суду.

На підставі
вищенаведеного,судова колегія
вважає,що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права,які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» - відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 04
лютого 2014 року у цій справі - залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: