Справа № 218/577/14-ц
№ провадження 2/218/275/14
РІШЕННЯ

ім'ям України

07 квітня 2014 року
Амвросіївський районний суд Донецької
області

в складі: головуючого судді
Смольнякова О.О.

при секретарі Хімченко
С.В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Амвросіївка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу,

в с т а н о в и в:

13.03.2014 року ОСОБА_1 звернулася
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
в розмірі 4160 гривень, мотивуючи тим, що
10.10.2013 року вона передала у борг
відповідачу 16000 рублів Російської
Федерації, що було оформлено розпискою.
Відповідач зобов'язався повернути
кошти до 10.11.2013 року. До теперішнього
часу ОСОБА_2 суму боргу позивачці не
повернув. На неодноразові вимоги
позивача повернути борг, відповідач не
реагує. Просить суд винести рішення,
яким стягнути з відповідача на її
користь суму неповернутого боргу, що в
еквіваленті на гривні України складає
4160 гривень, а також судовий збір в
розмірі 243,60 гривень.

У судовому засіданні
позивачка підтримала позовні вимоги та
надала пояснення відповідно до
позовної заяви. Крім того, позивачка
пояснила, що відповідач працював у
ОСОБА_3, який мешкає в Росії. Оскільки
ОСОБА_2 мав заборгованість по
аліментам, йому було заборонено виїзд з
України. ОСОБА_3 вирішив надати ОСОБА_2
кошти, щоб він здійснив розрахунок по
заборгованості. Щоб не передавати
кошти через кордон, ОСОБА_4 попросив її
надати ОСОБА_2 16000 рублів Росії. Вона
надала кошти, про що ОСОБА_2 написав їй
розписку. Як він договорювався з
ОСОБА_3, їй не відомо, але ж він повинен
кошти саме їй, а не ОСОБА_3, що
підтверджено розпискою. Просила
задовольнити позовні вимоги.

ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та
суду пояснив, що він працював в Росії у
ОСОБА_3. Коли його не пропустили через
кордон до Росії, у зв'язку з наявністю
заборгованості за аліментами, ОСОБА_3
сказав, що допоможе виплатити
заборгованість. Він передав своїй
знайомій ОСОБА_1 16000 рублів, які вона
отримала на кордоні. Цими коштами була
погашена його заборгованість по
аліментам. За домовленістю ОСОБА_2
повинен був відробити вказану суму у
ОСОБА_3. Однак, коли гроші були отримані,
ОСОБА_3 попросив його, на всяк випадок,
написати на ім'я позивачки розписку, що
він і зробив. В подальшому він
відпрацював у ОСОБА_3 вказані кошти, але
розписку йому не повернули. Вважає, що
він ніяких коштів позивачці не повинен.
Він не має будь-яких письмових доказів
того, що відробив вказану суму у ОСОБА_3,
а також того, що між ним, позивачкою та
ОСОБА_3 була така домовленість.

Суд, дослідивши вимоги та
обґрунтування позову, надані докази,
вважає, що позов є обґрунтованим та
таким, що підлягає задоволенню.

За розпискою від 10.10.2013 року
відповідач ОСОБА_2 отримав
безпосередньо у ОСОБА_1 кошти в розмірі
16000 рублів Російської Федерації, з
зобов'язанням їх повернути 10.11.2013 року.

Судом встановлено, що до
теперішнього часу відповідач не
виконав умови розписки та борг не
повернув.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів(суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, що засвідчує
передачу йому позикодавцем певної
грошової суми.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти) у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст.57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

За ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Суд не може прийняти доводи
відповідача, щодо того, що він суму
позики відпрацював у ОСОБА_3, оскільки
будь-яких доказів наявності
правовідносин між ним, позивачкою та
ОСОБА_3 стосовно порядку повернення
суми позики, відповідачем не надано.

У відповідності до ст. 527 ЦК
України, боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту. Кожна із
сторін у зобов'язанні має право
вимагати доказів того, що обов'язок
виконується належним боржником або
виконання приймається належним
кредитором чи уповноваженою на це
особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до ст.545 ЦК України
прийнявши виконання зобов'язання,
кредитор повинен на вимогу боржника
видати йому розписку про одержання
виконання частково або в повному
обсязі. Якщо боржник видав кредиторові
борговий документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає. Наявність
боргового документа у боржника
підтверджує виконання ним свого
обов'язку.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 є законними та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачки
підлягає стягненню витрати по сплаті
судового збору в сумі 243,60 гривень.

Керуючись ст.ст.8 ,14, 15, 57, 60,
212-215 ЦПК України, ст.ст.23, 527, 545, 1046, 1047, 1049
ЦК України суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 4160 (чотири
тисячі сто шістдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору в розмірі 243(двісті
сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Амвросіївський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

СуддяО.О. Смольняков