№ 274/5532/13-ц
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2014 року
м.
Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області в складі:
головуючого - судді Замеги О.В., при
секретарі - Павлюк-Жук А.В., за участю
представника позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2, його представника
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_5, про визначення порядку
користування квартирою,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про встановлення
порядку користування квартирою
АДРЕСА_1, що перебуває у спільній
частковій власності, та просить суд
виділити йому кімнату розміром 19,4
кв.м., а також йому і ОСОБА_5 кімнату
розміром 13.6 кв.м., а ОСОБА_2 кімнату
розміром 10.6 кв.м., підсобні приміщення
квартири - коридор, туалет, ванну
кімнату, кухню залишити в спільному
користуванні.

Мотивуючи тим, що ОСОБА_2 є його
батьком, а ОСОБА_5 його братом. Згідно
свідоцтва про право власності на житло
від 28.02.1995 року вони, та їх покійна мати
ОСОБА_6 являлись власниками
трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1.
Кожному належало по 1/4 частині
квартири. 07.10.2011 року мати подарувала
йому належну їй 1/4 частину квартири.
Таким чином йому належить 1/2 частина
квартири, а братові ОСОБА_5 та батькові
ОСОБА_2 по 1/4 частині. Він
зареєстрований у спірній квартирі
разом з батьком, а брат ОСОБА_5
зареєстрований в м. Києві. В даний час в
квартирі проживає тільки відповідач,
який їх в квартиру не впускає. Загальна
площа квартири становить 76,5 кв.м., а
житлова площа - 43,6 кв.м. 1/2 частина
квартири, що йому належить, становить
21,8 кв.м. Братові та відповідачу
належить по 10.9 кв.м..

У відкритому судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_1 позов
підтримала.

У відкритому судовому засіданні
відповідач і його представник ОСОБА_3
позовні вимоги не визнали, зазначили,
що відповідачу необхідно виділити в
користування кімнату 13.6 кв.м., оскільки
він є інвалідом 2 групи, та проживає в
квартирі зі своює співмешканкою.

В судове засідання третя особа
ОСОБА_5 не з"явився надав суду заяву про
розгляд справи в його відсутності,
задоволення позовних вимог вважає за
доцільним.

З"ясувавши обставини справи, на
засадах змагальності, як того вимагає
ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з
ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень шляхом надання належних та
допустимих доказів; доказування не
можу ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4
належало по 1/4 частині квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
свідоцтва про право власності від
28.02.1995 року(а.с.5).

Згідно договору дарування від
07.10.2011 року ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_4
належну їй 1/4 частину квартири(а.с.8).
Таким чином ОСОБА_4 належить 1/2 частина
квартири, а братові ОСОБА_5, та батькові
ОСОБА_2 по 1/4 частині.

Загальна площа квартири
становить 76,5 кв.м., а житлова площа - 43,6
кв.м.(а.с.7).

ОСОБА_4 зареєстрований у спірній
квартирі разом з батьком, а брат ОСОБА_5
зареєстрований в м. Києві, що
підтверджується довідками(а.с. 11, 13).

В даний час в квартирі проживає
тільки відповідач, даний факт сторони
не оспорюють.

Квартира складається: з
кімнати розміром 19,4 кв.м., кімнати
розміром 13.6 кв.м., кімнати розміром 10.6
кв.м., підсобних приміщень квартири -
коридору, туалету, ванної кімнати,
кухні, що позначені на плані технічного
паспорту(а.с.7).

На даний час сторони перебувають в
неприязних відносинах, даний факт
сторони не оспорюють.

Відповідно до ст. 312 ЦК України
право власності є непорушним, ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Отже користування майном є однією
із складових права власності (ст.ст. 317,
319 ЦК України), яке гарантоване ст. 41
Конституції України.

Статтею 358 ЦК України передбачено,
що співвласники майна у спільній
частковій власності володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними, а
при відсутності згоди спір вирішується
судом, при цьому кожний співвласник має
право отримати в користування ту
частку спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.

Пленум Верховного Суду України в
п. 20 Постанови №20 від 22 грудня 1995 року
„Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності" роз'яснив, що квартира, яка є
спільною сумісною чи спільною
частковою власністю, на вимогу
учасника(учасників) цієї власності
підлягає поділу в натурі, якщо можливо
виділити сторонам ізольовані жилі та
інші приміщення з самостійними
виходами, які можуть використовуватися
як окремі квартири або які можна
переобладнати в такі квартири. У
протилежному випадку може бути
встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

При встановленні порядку
користування спірною квартирою суд
врахував, що між сторонами вже склався
історично порядок користування
квартирою, оскільки будь-яких угод,
щодо встановлення порядку
користування квартирою, між
співвласниками квартири не укладалося.

Загальна площа квартири
становить 76,5 кв.м., а житлова площа - 43,6
кв.м. 1/2 частина квартири, становить 21,8
кв.м, а 1/4 частина квартири становить 10.9
кв.м..

Тому суд вважає, що необхідно
встановити наступний порядок
користування квартирою АДРЕСА_1, що
перебуває у спільній частковій
власності та виділити ОСОБА_4 кімнату
розміром 19,4 кв.м., ОСОБА_4 і ОСОБА_5
кімнату розміром 13.6 кв.м.( оскільки вони
самі цього бажають), а ОСОБА_2 виділити
кімнату розміром 10.6 кв.м..

Підсобні приміщення квартири -
коридор, туалет, ванну кімнату, кухню
залишити в спілному користуванні.

А тому суд вважає, що встановлений
ним порядок користування спірною
квартирою буде максимально
відповідати визначеним часткам
співвласників у праві власності на
квартиру.

Що стосується доводів
відповідача, що йому необхідно надати
кімнату розміром 13.6 кв.м, оскільки він
проживає в квартирі зі співмешканкою,
то на думку, суду дана обставина не є
підставою для надання кімнати, яка буде
за розміром значно більшою, з наступних
підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 156 ЖК
України, члени сім"ї власника житлового
будинку(квартири), які проживають разом
з ним у будинку( квартирі), що йому
належить користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку( квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку(
квартири) член його сім"ї вправі
вселяти в займане ним жиле приміщення
інших членів сім"ї.

Згідно з ч. 2. ст. 64 ЖК України до
членів сім"ї наймача належить дружина
наймача, їх діти і батьки.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212,
214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 358, 383, 391
Цивільного Кодексу України, ст.ст. 47, 50,
155, 156 Житлового Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4
задоволити.

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 виділивши ОСОБА_4
кімнату розміром 19,4 кв.м., ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 кімнату розміром 13.6 кв.м., а
ОСОБА_2 виділити кімнату розміром 10.6
кв.м..

Підсобні приміщення квартири -
коридор, туалет, ванну кімнату, кухню
залишити в спілному користуванні.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його оголошення.
Особам, які брали участь у справі, але
не були присутнім у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подавати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримння копії
цього рішення.

Суддя: