Справа № 446/555/13
Головуючий у 1 інстанції: Горошко Л.Б.
Провадження № 22-ц/783/1320/14
Доповідач в 2-й інстанції: Левик
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі представника відповідача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5
в інтересах ОСОБА_2 та Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА» на
рішення Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 18 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» про
відшкодування матеріальних та
моральних збитків, заподіяних
злочином, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 18 грудня 2013
року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА» про
відшкодування матеріальних та
моральних збитків, заподіяних злочином
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
в користь ОСОБА_4 29600 грн. матеріальної
шкоди. Стягнуто з Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА» в
користь ОСОБА_4 51000, як шкоду, заподіяну
життю і здоров'ю потерпілого ОСОБА_6 та
25500 грн. за шкоду заподіяну майну
потерпілого ОСОБА_6 В решті позову
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 296 грн.
судового збору в користь держави та з
Приватного акціонерного товариства
«Українська акціонерна страхова
компанія АСКА» 765 грн. судового збору в
користь держави.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_5 в
інтересах відповідача ОСОБА_2 та ПАТ
«УАСК АСКА».

ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 в своїй
апеляційній скарзі просить рішення
скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4 29600грн. матеріальної
шкоди та прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 в цій частині відмовити в
повному обсязі. Так, на їхню думку,
оскаржуване рішення є необґрунтованим
та таким, що підлягає скасуванню. Так
судом не було витребувано у
відповідності до вимог закону доказів
із кримінальної справи та не було
долучено до цивільної, а тому посилання
суду на такі докази, що містяться у
матеріалах кримінальної справи можна
вважати недопустимими доказами. Крім
цього, вважає, що у відповідності до
вимог закону могла б йти мова про
стягнення з ОСОБА_2 945,27 грн. для
відшкодування майнової шкоди, а саме
знищення автомобіля, однак таке мало б
місце у випадку наявності звіту про
оцінку майна (автомобіля) як належного
доказу розміру заподіяної шкоди, однак
такого суду представлено не було.
Також, судом не враховано, що витрати на
поховання, відповідно до закону,
повинен нести страховик, а не він, а
крім цього належних доказів для
відшкодування 1800 грн. витрат на
придбання та встановлення тротуарної
плитки на могилі чоловіка позивача -
немає. Також, суд не звернув увагу на
відсутність належних доказів, що
підтверджували б витрати позивача на
правову допомогу.

ПАТ «УАСК АСКА» в своїй апеляційній
скарзі просять рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 до ПАТ «УАСК АСКА» в повному
обсязі. Так, на їх думку судом неповно
встановлено обставини, які мають
значення для справи, неправильно та
неповно досліджені та оцінені докази,
що призвело до невідповідності
висновків суду обставинам справи, а
також невірно застосовано норми
матеріального права. Зазначають, що
ОСОБА_4 не було обґрунтовано, які саме
витрати були понесені на суму 25500 грн.
та 51000грн., оскільки всі перелічені нею
видатки, позивачка просила стягнути з
ОСОБА_2 Незважаючи на стягнення з
відповідача ОСОБА_2 майнової шкоди за
винятком транспортних витрат та
знищеного майна потерпілого у
задоволенні чого відмовлено, суд
помилково вирішив стягнути ще
додатково з них 25500 грн. як шкоду
заподіяну майну та 51000 грн. як шкоду
заподіяну життю і здоров'ю потерпілого,
хоч такі витрати нічим не підтверджені
та доказів оцінки шкоди не
представлено.

В судове засідання представник
відповідача ПАТ «УАСК АСКА» та
відповідач ОСОБА_2 не з'явилися. Однак
суд вважав за можливе проводити
розгляд справи у їх відсутності,
враховуючи, що такі особи належним
чином були повідомлені про час та місце
розгляду справи, причин неявки (неявки
свого представника) не повідомили,
клопотань про відкладення розгляду
справи від них не надійшло, зважаючи на
вимоги ст. 305 ЦПК України та те, що
інтереси відповідача ОСОБА_2 у судовому
засіданні захищав представник.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача ОСОБА_2 на
підтримання скарги від імені ОСОБА_2 та
часткове підтримання скарги ПАТ «УАСК
АСКА» та позивача в заперечення
апеляційних скарг, дослідивши
матеріали справи в межах доводів
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають до часткового задоволення з
таких підстав.

Перевіряючи рішення суду першої
інстанції в межах задоволених позовних
вимог, оскільки рішення оскаржене лише
в цій частині, колегія суддів вважає, що
у цій частині рішення ухвалене з
порушенням норм як матеріального так і
процесуального права, обставини, які
суд вважав встановленими недоведені, а
висновки суду не відповідають дійсним
обставинам справи.

Як вбачається із матеріалів справи,
зокрема, вироку Кам'янка-Бузького
районного суду Львівської області від
16.07.2012 року у справі №1-7/11 за
обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні
злочину передбаченого ч.3 ст. 286 КК
України та ухвали колегії суддів
судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області
від 19.02.2013 року (Т.2 кримінальної справи
1-7/11 а.с. 180-183, 234-238), було встановлено
судом першої інстанції та особами, що
беруть участь у справі не оспорюється, -
відповідач ОСОБА_2 згаданим вироком
засуджений за те, що 5.02.2008 року о 16 год. 50
хв. він, керуючи вантажним автомобілем
«МАЗ-437041» реєстраційний номер НОМЕР_1
та рухаючись ним в напрямку м.Києва на 52
км + 520 м автодороги М-06 «Київ-Чоп» в смт.
Запитів Кам'янка-Бузького району
Львівської області порушив вимог
Розділу 1 п.п.1.2, 1.5, 2.3 (б), 8.1, 10.1, 11.2 та
вимоги горизонтальної розмітки 1.1
(вузька суцільна лінія) розділу 34
«Дорожня розмітка» чинних Правил
дорожнього руху України, які
виразилися в тому що він проявив
неуважність до дорожньої обстановки та
її змін, на ділянці дороги, де нанесена
суцільна лінія горизонтальної
дорожньої розмітки, пересікши її,
виїхав на смугу зустрічного руху де
вчинив зіткнення із мікроавтобусом
«КІА-Беста» реєстраційний номер НОМЕР_2
під керуванням водія ОСОБА_6, який
рухався у зустрічному йому напрямку. У
результаті зіткнення водій автомобіля
«КІА-Беста» ОСОБА_6 на місці пригоди
помер, пасажир ОСОБА_7 на місці пригоди
помер, пасажири ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
та ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження
різного ступеня тяжкості.

На час ДТП ОСОБА_2 був належним
володільцем вантажного автомобіля
«МАЗ-437041» реєстраційний номер НОМЕР_1,
яким керував, оскільки здійснював
підприємницьку діяльність як СПД ФОП
та діяв на підставі договору оренди
вантажного автомобіля від 1.03.2007 року
укладеного між ним та власником
автомобіля ПП «Майя». Крім цього, його
цивільно-правова відповідальність
була застрахована полісом №ВВ/3259959 від
19.12.2007 року, виданого відповідачем ПАТ
«УАСК АСКА». Вказане вбачається із
полісу обов'язкового страхування,
свідоцтва про реєстрацію СПД ФО ОСОБА_2,
договору оренди вантажного автомобіля,
тощо (Т.1 кримінальної справи 1-7/11 а.с.
82-83, Т.2 кримінальної справи 1-7/11 а.с. 56-84,
94-96).

Внаслідок вказаного ДТП позивачу була
заподіяна шкода, зокрема, майнова,
спричинена знищенням автомобіля та
шкода у зв'язку із смертю потерпілого
ОСОБА_6, її чоловіка.

Факт фізичного знищення автомобіля
«КІА-Беста» реєстраційний номер НОМЕР_2
зареєстрованого на ОСОБА_6
підтверджується висновком спеціаліста
№2224 експертного автотоварознавчого
дослідження спеціаліста з оцінки
транспортного засобу від 16.09.2008 року (Т.2
кримінальної справи 1-7/11 а.с. 15) з якого
вбачається, що автомобіль пошкоджений
в результаті ДТП, відновлювальний
ремонт економічно недоцільний. Проти
фізичного знищення автомобіля не
заперечує і позивач.

Відповідно до висновку №2766 судової
авто товарознавчої експертизи від
30.11.2011 року (Т.2 кримінальної справи 1-7/11
а.с. 107-117) середня ринкова вартість
автомобіля «КІА-Беста» реєстраційний
номер НОМЕР_2 на 5.02.2008 року (час ДТП)
становила 30542 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (чинної на час виникнення
спірних правовідносин) транспортний
засіб вважається фізично знищеним,
якщо його ремонт є технічно неможливим
чи економічно необґрунтованим та
власник транспортного засобу згоден з
визнанням його фізично знищеним.
Ремонт вважається економічно
необґрунтованим, якщо передбачені
згідно з експертизою, проведеною
відповідно до законодавства, витрати
на ремонт транспортного засобу
перевищують вартість транспортного
засобу до дорожньо-транспортної
пригоди. Якщо власник транспортного
засобу не згоден з визнанням
транспортного засобу фізично знищеним,
йому відшкодовується різниця між
вартістю транспортного засобу до та
після дорожньо-транспортної пригоди, а
також витрати по евакуації
транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди. Якщо
транспортний засіб визнано фізично
знищеним, відшкодування шкоди
виплачується у розмірі, який
відповідає вартості транспортного
засобу до дорожньо-транспортної
пригоди та витратам по евакуації
транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди. Право
на залишки транспортного засобу
отримує страховик чи МТСБУ.

Жодних доказів про те, що залишки
автомобіля КІА-Беста» реєстраційний
номер НОМЕР_2, (що належав позивачу та її
загиблому чоловіку на праві спільної
сумісної власності), утилізаційна
вартість яких становить згідно
згаданого висновку спеціаліста 4096,73
грн., були отримані позивачем у
матеріалах справи - немає, а сама
позивач утримання таких у себе -
заперечує.

Враховуючи вказане суду першої
інстанції слід було в межах ліміту
відповідальності страховика (25500 грн.),
з врахуванням франшизи (510 грн.),
стягнути з відповідача ПАТ «УАСК АСКА»
на користь позивача 24990 грн. від
вартості автомобіля, решту ж із
необхідної до відшкодування вартості
автомобіля (на час ДТП) у розмірі 5552 грн.
(30542 грн. - 24990 грн.) слід було стягнути з
винної особи відповідача ОСОБА_2

Такий висновок відповідає, також,
вимогам п. 15, 16 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» №4 від 1.03.2013 року .

Вказані вимоги закону судом першої
інстанції дотримані не були, а тому
рішення суду в частині стягнення
майнової шкоди в інший спосіб та інших
розмірах підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення в цій
частині вимог про задоволення позову
частково та стягнення з кожного з
відповідачів майнової шкоди у зв'язку
із знищенням автомобіля у згаданих
розмірах.

Що стосується стягнення шкоди у зв'язку
із смертю потерпілого, чоловіка
позивача, то до такої слід віднести:
витрати позивача на поховання чоловіка
у розмірі 1829 грн., що підтверджені
відповідними фіскальним чеком та
договором - замовленням на організацію
та проведення поховання (Т.2
кримінальної справи 1-7/2011 а.с. 168-169) та
товарним чеком на придбання
надмогильного пам'ятника та стели (Т.2
кримінальної справи 1-7/2011 а.с. 167) та з
врахуванням стягнутої судом та не
оспореної позивачем суми становить 4233
грн. Загальну суму шкоди у зв'язку зі
смертю потерпілого, що складає 6062 грн.
слід стягнути з ПАТ «УАСК АСКА»,
враховуючи, що така не перевищує ліміту
їх відповідальності (51000 грн.), без
вирахування франшизи, оскільки така
при стягненні шкоди заподіяної смертю
не вираховується.

Враховуючи вказане висновки суду і у
частині стягнення шкоди у зв'язку із
смертю потерпілого закону не
відповідають, а тому і в цій частині
рішення суду підлягає скасуванню з
ухвалення нового про задоволення
позову частково та стягнення із
страховика згаданої суми шкоди,
заподіяної смертю потерпілого.

Що стосується стягнутих сум 51000 грн.
шкоди заподіяної смертю потерпілого із
страхової компанії та врахування судом
при стягненні з винної особи 1800 грн.
сплачених позивачем коштів за
встановлення тротуарної плитки на
могилі загиблого чоловіка, то
стягнення таких сум не відповідає
вимогам закону. Стягнення 51000 грн.
жодним чином не обґрунтовано ні
позивачем ні судом першої інстанції.
Так, не вказано в чому полягає така
шкода (враховуючи, що шкода у зв'язку із
смертю може полягати у відшкодуванні
витрат на поховання або у
відшкодуванні шкоди у зв'язку із смертю
годувальника) та в чому необхідність її
стягнення.

Що стосується стягнення вартості
встановленої на могилі потерпілого
тротуарної плитки, то такі витрати не
можна віднести до витрат у зв'язку із
смертю потерпілого, оскільки такі не є
витратами на поховання або
встановлення надмогильного пам'ятника,
а відносяться до витрат понесених для
облагородження території довкола
встановленого надмогильного
пам'ятника і тому, відшкодуванню не
підлягають.

Крім цього, не підлягають
відшкодуванню витрати на правову
допомогу у розмірі 8000 грн., про що
просила позивач.

Дійсно під час розгляду кримінальної
справи у якій був заявлений і цивільний
позов позивачу надавалась правова
допомога адвокатом ОСОБА_12, і у зв'язку
із розглядом цивільного позову у
кримінальній справі Вказане
підтверджується наявними в матеріалах
кримінальної справи угодами та
свідоцтвом про право на заняття
адвокатською діяльністю адвоката
(кримінальна справа №1-7/2011 Т.1 а.с. 222, Т.2
а.с. 160-161). Однак по-перше, за такими
угодами було передбачено оплату послуг
адвоката у розмірах відповідно 1 тис.
грн. (угода від 6.11.2008 року) та 4 тис. грн.
(угода від 18.01.2011 року), а по-друге
доказів оплати таких послуг у згаданих
сумах вказаному адвокату із
розшифруванням розміру витрат
позивачем не представлено. Натомість у
матеріалах справи наявні дві квитанції
до прибуткового касового ордера від
17.05.2012 року, за якими позивач сплатила
певній ТзОВ «Українська об'єднана
консалтингова група» 8 тис. грн. за
надання юридичних послуг. Доказів про
те, що вказана ТзОВ надавала позивачу
правову допомогу при розгляді справи
за її цивільним позовом про стягнення
шкоди - немає. Тому у суду першої
інстанції і не було підстав для
стягнення витрат на правову допомогу,
які суд помилково стягнувши, всупереч
вимогам закону відніс їх до
матеріальної шкоди.

Враховуючи вказане у стягненні
вказаних сум шкоди та витрат на правову
допомогу слід відмовити.

Такі висновки суду апеляційної
інстанції відповідають вимогам ст.ст. 9,
12, 23, 27, 28-30 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (чинної на час виникнення
спірних правовідносин), ст.ст. 11, 15, 16, 22,
979-999, 1166, 1187, 1194, 1200, 1201 ЦК України,
вимогам Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» №4 від 1.03.2013 року та ЦПК
України.

Тому доводи апеляційних скарг у
вказаних частинах слід визнати
обґрунтованими та такими, що
підлягають до часткового задоволення,
рішення ж суду у згаданій частині
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення за яким слід позов
задовольнити частково. Стягнути з
відповідача ОСОБА_2 в користь позивача
5552 грн. заподіяної майнової шкоди,
стягнути з ПАТ «УАСК АСКА» в користь
позивача 24990 грн. заподіяної майнової
шкоди. Стягнути з ПАТ «УАСК АСКА» в
користь позивача 6062 грн. шкоди
заподіяної у зв'язку із смертю
потерпілого. Крім цього, у
відповідності до вимог процесуального
закону слід стягнути судові витрати,
пропорційно до задоволених позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 1-4,
313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційні скарги ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_2 та Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» - задовольнити
частково.

Рішення Кам'янка-Бузького районного
суду Львівської області від 18 грудня 2013
року - в частині часткового задоволення
позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА» та
стягнення судових витрат - скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 5552
грн. заподіяної майнової шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» в користь
ОСОБА_4 24990 грн. заподіяної майнової
шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» в користь
ОСОБА_4 6062 грн. шкоди заподіяної у
зв'язку із смертю потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 243,6
грн. судового збору.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» в користь
держави 310,52 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 140,72
грн. сплаченого судового збору за
подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Приватного
акціонерного товариства «Українська
акціонерна страхова компанія АСКА» 454,48
грн. сплаченого судового збору за
подання апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено
протягом двадцяти днів з дня набрання
цим рішенням законної сили шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
Я.А. Левик

Судді:
В.Я. Бакус

Т.А. Гірник