АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2819/14
інстанції - Ілюшик І.А.
Справа № 174/1224/13
Доповідач - Гайдук В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського
А.Б., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від 23
грудня 2013 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про
зменшення розміру аліментів на
утримання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому
посилався на те, що з нього за рішенням
Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 04 лютого
2010 року на користь ОСОБА_2 стягуються
аліменти на утримання малолітньої
дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
1/4 частини від всіх видів доходу, але не
менше ніж 30% від прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку. Зазначав,
що його сімейне та матеріальне
становище змінилось: з вересня 2010 року
він перебуває у зареєстрованому шлюбі
з ОСОБА_3, з якою вони мають спільну
дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, тому на
даний час він повинен утримувати двох
дітей, а також утримувати дружину, яка
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною. У зв'язку з чим просив змінити
розмір стягнутих з нього аліментів на
1/6 частину від щомісячного доходу
(заробітку), але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку (а.с. 2-3).

Рішенням Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від 23
грудня 2013 року в позові відмовлено (а.с.
41-42).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилається на неповне з'ясування
судом обставин у справі, неправильне
застосування судом норм матеріального
права при ухваленні судового рішення, у
зв'язку з чим ставить питання про його
скасування з прийняттям нового про
задоволення позовних вимог (а.с. 46-48).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позову, виходив з того, що зі зміною
сімейного стану та народження другої
дитини у позивача не погіршився
матеріальний стан, разом з тим
матеріальний стан відповідачки та стан
здоров'я дитини, на користь якою ОСОБА_1
сплачує аліменти не покращився, та
дійшов висновку що відсутні правові
підстави для зменшення розміру
стягуваних аліментів та задоволення
позову.

З таким висновком суду першої
інстанції погодить не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, що
на підставі рішення Вільногірського
міського суду Дніпропетровської
області від 04 лютого 2010 року ОСОБА_1
виплачує на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від
всіх видів доходу, але не менше ніж 30%
від прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи стягнення
з 14 жовтня 2009 року до досягнення
дитиною повноліття (а.с. 5).

24 вересня 2010 року ОСОБА_1 зареєстрував
шлюб із ОСОБА_3 (третя особа у справі),
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в них народилась
дитина ОСОБА_5, при цьому дружина
позивача не працює, вказані обставини
підтверджуються письмовими доказами
(а.с. 6-9).

Відповідно з ч. 1 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; 2) стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; 3) наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне
значення для справи.

Згідно з ч. 1 ст.192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

При цьому для збільшення або зменшення
розміру аліментів достатньо однієї з
вказаних обставин, визначених у ст. 182
СК України.

Суд першої інстанції не врахував, що
після стягнення з позивача аліментів
на користь відповідачки за рішенням
Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 04 лютого
2010 року, змінився сімейний стан
останнього у зв'язку з народженням
другої дитини.

Таким чином, при ухваленні рішення суд
першої інстанції порушив вимоги
матеріального права і тому, рішення
суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 23 грудня
2013 року - скасувати та прийняти нове,
яким позовні вимоги задовольнити.

Зменшити розмір аліментів та стягнути
з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 1/6
частини з усіх видів його заробітку
(доходу), але не менш ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи стягнення
з 20 березня 2014 року до досягнення
дитиною повноліття.

Рішення набирає законної сили з
моменту оголошення і протягом двадцяти
днів може бути оскаржено шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: