АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1 інстанції - Набудович
Доповідач - Корчевний
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2013 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого Корчевного Г.В.,

Суддів Лапчевської О.Ф.,
Слободянюк С.В.

при секретарі Охневській Т.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 14 лютого 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
колегія суду, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року представник ПАТ
«Дельтат Банк» - Кушнаренко Марина
Миколаївна звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

З урахуванням уточнення до позовних
вимог від 26.07.2013р. просила стягнути
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
в сумі 1 263 573 грн. 67 коп. та судовий збір у
розмірі 3 441 грн. 00 коп.

Обгрунтовувала свої вимоги тим, що
01.12.2006 р. між АКІБ «УнкСиббанк», яке
згідно договору купівлі продажу прав
вимоги за кредитами, передало його ПАТ
«Дельта Банк» та відповідачкою ОСОБА_1
було укладено кредитний договір №
0, відповідно до якого на умовах
строковості, платності, забезпеченості
та цільового характеру було надано
кредитні кошти у сумі 109 000 ( сто дев»ять
тисяч) доларів США на строк до 01.12.2016 р.
під 9,3% річних.

З метою забезпечення виконання
зобов»язання між позивачем та ОСОБА_2
було укладено договір поруки від 01.12.2006
року.

Вказує, у зв»язку з тим, що відповідач
умови кредитного договору належним
чином не виконує, не погашає кредит і не
сплачує нараховані проценти за
користування кредитними коштами,
станом на 14.05.2013 р. загальна
заборгованість за кредитним договором
складає суму 1 263 573 грн. 67 коп., з яких:
заборгованість по поверненню кредиту -
968 786 грн. 51 коп.; за процентами - 294 787 грн.
16 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 14 лютого 2013 року позов
задоволено, стягнуто солідарно із
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 1 263 573 грн. 67 коп.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» витрати по
сплаті судового збору в сумі по 1720 грн.
50 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1,
ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу та
просили суд апеляційної інстанції
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 14 лютого 2014 року скасувати та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Пославшись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
закону.

В апеляційній скарзі посилаються на
скрутне фінансове становище, у зв»язку
з чим в змозі виплатити меншу частину
кредитної заборгованості.

Зазначають, що у зв»язку із
неможливістю виплати всю суму
заборгованість, банк буде мати право на
звернення стягнення на квартиру,
згідно договору іпотеки від 01.12.2006 року
№ 35144, в якій зареєстровані діти 2005 року
та 2007 рокународження.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції було
встановлено, що 01.12.2006 р. між АКІБ
«УнкСиббанк», яке згідно договору
купівлі продажу прав вимоги за
кредитами, передало його ПАТ «Дельта
Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № 0,
відповідно до якого на умовах
строковості, платності, забезпеченості
та цільового характеру було надано
кредитні кошти у сумі 109 000 ( сто дев»ять
тисяч) доларів США на строк до 01.12.2016 р.
під 9,3% річних.

Відповідачка умови кредитного
договору належним чином не виконує, не
погашає кредит і не сплачує нараховані
проценти за користування кредитними
коштами у зв»язку з чим станом на 14.05.2013
р. загальна заборгованість за
кредитним договором складає суму 1 263 573
грн. 67 коп., з яких: заборгованість по
поверненню кредиту - 968 786 грн. 51 коп.; за
процентами - 294 787 грн. 16 коп.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Дельта Банк» суд першої інстанції
вірно керувався нормами матеріального
та процесуального закону, а саме ч. 2 ст.
1050 ЦК України якщо договором
встановлений обов'язок: позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 11.1 кредитного договору №
0 передбачено право банку
достроково стягувати заборгованість
за кредитом, нараховані проценти за
користування кредитом та штрафні
санкції, у випадку невиконання
позичальником умов кредитного
договору.

Відповідно до ст. ст. 610-611 ЦПК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: .. 3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків.

Відповідно до умов кредитного
договору, відповідачка зобов'язалась
належним чином виконувати зобов'язання
за кредитним договором, повернути
кредит, вчасно сплачувати проценти за
користування кредитом, сплачувати
штрафні санкції, у строки та на умовах,
визначених договором.

У разі невиконання або неналежного
(несвоєчасного) виконання
позичальником взятих на себе
зобов'язань по погашенню основної суми
кредиту та сплаті процентів за
користування кредитом, банк має право
вимагати додатково сплатити пню,
передбачену п. 7.1 кредитного договору №
0.

Посилання апелянта на скрутний
матеріальний сімейний стан,
неможливість сплатити заборгованість
за кредитним договором, і що у разі
задоволення позову буде продана
квартира, передана у іпотеку, яка є
єдиним житлом, оскільки відповідно до
ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, колегія суду не приймає
до уваги, так як застосування положень
ч. 3 ст. 551 ЦК України апелянти не
обгрунтували, відповідної заяви про
наявність обставини, які мають істотне
значення, не подавали.

Крім того, підписавши спірний договір,
сторони встановили факт досягнення
згоди між собою щодо всіх істотних умов
кредитного договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Укладати кредитний договір із банком
це право клієнта, який може вибрати як
будь - який банк - надавача кредиту, так
і вибрати умови отримання кредиту
згідно ст. 627 ЦК України сторони є
вільними в укладанні договору, виборі
контрагента та визначені умов договору
з урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Крім того, колегія суду зазначає, що
посилання апелянтів не можуть бути
взяті до уваги так як, відповідно до п. 15
Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року
передбачено, що при вирішенні спорів
щодо розірвання кредитного договору з
посиланням, зокрема, на світову
фінансову кризу чи інші суттєві
обставини суд має враховувати
положення частини другої статті 652 ЦК і
виходити з того, що закон пов'язує
можливість розірвання договору
безпосередньо не з наявністю істотної
зміни обставин, а з наявністю одночасно
чотирьох умов, визначених частиною
другою цієї статті, при істотній зміні
обставин.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків в рішенні суду не
спростовують та містяться лише на
формальних міркуваннях.

Тому колегія суду вважає, що рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
14 лютого 2014 року обґрунтоване та
законне і скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 14 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді