Справа №127/2-1715/10
Провадження № 6/127/723/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області

у складі: головуючого судді
Дернової В.В.,

при секретарі
Тронт М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Вінниці подання
державного виконавця Староміського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Жовмір Ю.П. про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Староміського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Жовмір Ю.П. звернулася до суду з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_2, зазначивши, що на виконанні у
Староміському відділі державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції перебуває
виконавче провадження № 24562914 з
виконання виконавчого листа №2-1715/10,
виданого 10.11.2010 року Староміським
районним судом м. Вінниці, про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліментів у розмірі ? частини всіх
видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з 13.10.2010 року. Боржник
ухиляється від добровільного
виконання рішення суду, в зв'язку з чим
станом на 01.03.2014 року виникла
заборгованість по сплаті аліментів у
розмірі 13101,90 грн. Дані обставини стали
підставою для звернення до суду з даним
поданням.

У судовому засіданні державний
виконавець Староміського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Жовмір Ю.П. подання підтримала
та просила його задовольнити.

Дослідивши матеріали подання,
вислухавши пояснення державного
виконавця, суд вважає, що подання
необґрунтоване та не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на
виконанні у Староміському відділі
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції перебуває виконавче
провадження № 24562914 з виконання
виконавчого листа №2-1715/10, виданого
10.11.2010 року Староміським районним судом
м. Вінниці, про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у
розмірі ? частини всіх видів заробітку,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
щомісячно, до досягнення дитиною
повноліття, починаючи з 13.10.2010 року.

17.02.2011 року було відкрито
виконавче провадження з виконання
вищезазначеного виконавчого листа.
Однак достатніх доказів, з яких би
вбачалося вжиття державним виконавцем
заходів, спрямованих на виконання
виконавчого листа №2-1715/10 від 10.11.2010
року, суду не надано (так, не надано
доказів виходу державного виконавця за
місцем проживання боржника:
АДРЕСА_1, отримання відомостей щодо
наявності чи відсутності у боржника
будь - якого нерухомого майна,
одержання відомостей щодо доходів
боржника від органів УПФ України та
податкових органів, відомостей МРЕВ
УДАІ щодо реєстрації за боржником
транспортних засобів тощо).

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадку, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань; громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак, як вбачається з матеріалів
подання, державним виконавцем не вжито
вичерпних заходів, спрямованих на
виконання судового рішення. При цьому,
державним виконавцем не надано до суду
жодних доказів, які б давали підстави
вважати, що боржник може виїхати за
межі України, не виконавши вказане
зобов'язання, та доказів, які б
свідчили, що боржник ОСОБА_2 умисно
ухиляється від виконання рішення суду.

Крім того, суд звертає увагу, що норма
ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України» кореспондується з фактом
наявності паспорту для виїзду за
кордон. При цьому, державний виконавець
не надав суду жодних доказів того, що
боржник ОСОБА_2 має паспорт для
виїзду за кордон або звернувся до
відповідних органів з метою одержання
паспорту для виїзду за кордон, що
об'єктивно свідчило б про намір
боржника залишити межі України.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
подання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України», ст.
3771 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання
державного виконавця Староміського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Жовмір Ю.П. про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України.

Апеляційна скарга на
ухвалу суду першої інстанції
подається протягом п'яти днів з дня
її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

СУДДЯ:
ДЕРНОВА
В.В.