Головуючий суду 1 інстанції - Ткач О.В.
Доповідач - Туренко С.І.
Справа № 406/5488/13
Провадження № 22ц/782/4676/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

Головуючого судді - Туренка С.І.,

Суддів: Авалян Н.М., Максюта І.О.,

при секретарі: Аліханян Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» на рішення Алчевського
міського суду Луганської області від 15
жовтня 2013 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» про визнання окремих
пунктів кредитного договору
недійсними, -

в с т а н о в и
л а:

19 липня 2010 року ПАТ «Укрсоцбанк»
звернувся до Алчевського міського суду
Луганської області із зазначеним
позовом, який в уточнених позовних
вимогах просив визначити розмір
заборгованості ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Укрсоцбанк» за договором кредиту
№580-3/1-38 від 22.03.2007 року в сумі 270559,53 грн.,
та звернути стягнення у межах цієї суми
на предмет іпотеки за іпотечним
договором від 23.03.2007 року, посвідченого
приватним нотаріусом Алчевського
нотаріального округу Луганської
області ОСОБА_4, та зареєстрованого за
№ 1536, - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, та
належить на праві приватної власності
ОСОБА_3, шляхом продажу вказаної
квартири на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження;
зобов'язати Відділ громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Алчевського МВ УМВС України в
Луганській області примусово зняти з
реєстрації мешканців квартири АДРЕСА_1;
виселити мешканців з квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилався на те, що згідно
кредитного договору № 580-3/1-38 від 22.03.2007
року, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк»
правонаступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, останньому був
виданий кредит в сумі 150000 грн., на
споживчі цілі, з кінцевим строком його
погашення 17.03.2017 року, з щомісячною
сплатою відсотків за користування
кредитом згідно до п.п. 11 та п. 2.4
Договору та погашенням кредиту до 10
числа кожного місяця за графіком, що є
Додатком до Договору. В забезпечення
виконання умов кредитного Договору
ОСОБА_2, ПАТ «Укрсоцбанк» 23.03.07 року було
укладено з відповідачкою ОСОБА_3
нотаріально посвідчений договір
іпотеки, предметом якого стала
трикімнатна квартира, що належить на
праві власності ОСОБА_3. ОСОБА_2
зобов'язань за кредитним договором не
виконував, в наслідок чого виникла
заборгованість станом на 19.07.2013 року у
сумі 270559,53 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, 10
березня 2010 року звернувся до позивача
із зустрічним позовом, у якому просив
визнати недійсними п. 2.6; 2.6.1; 2.6.2; 2.6.3;
3.3.13; 2.7.3; 3.16; 6.2; 7.6. Кредитного Договору №
580-3/1-38, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ
«Укрсоцбанк» 22.03.2007 року.

Рішенням Алчевського міського суду
Луганської області від 15 жовтня 2013 року
було відмовлено у задоволені позовних
вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки. Зустрічний позов
ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк» про
визнання окремих пунктів кредитного
договору недійсним було залишено без
розгляду.

Не погодившись із зазначеним рішенням
ПАТ «Укрсоцбанк» подав апеляційну
скаргу, у якій посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
просив змінити рішення Алчевського
міського суду Луганської області від
15.10.2013 року, скасувавши його у частині
відмови ПАТ «Укрсоцбанк» у задоволенні
позову та задовольнити уточнені
позовні вимоги. В іншій частині рішення
залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів апеляційного
суду прийшла до наступного.

Згідно з вимогами ст.303 ч.1 ЦПК України,
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

З огляду на положення наведеної норми
права оскаржуване рішення підлягає
перегляду в частині заявлених позовних
вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
законним і обґрунтованим є рішення,
коли суд виконав всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом на основі повного і всебічного
з'ясування обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Згідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, та в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи наступне.

22.03.2007 року між ПАТ (АКБ СР) «Укрсоцбанк»
та ОСОБА_2 було укладено кредитний
договір № 580-3/1-38 (т.1 а.с. 27-34), згідно
якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі
150 000,00 грн., зі сплатою 16,50 % річних за
перший рік, із щорічним переглядом
процентів за користування кредитом
згідно з умовами п.2.6. зазначеного
Договору.

23.03.2007 року, в забезпечення виконання
кредитних зобов'язань ОСОБА_2 за
кредитним договором № 580-3/1-38 від 22.03.2007
року, між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3,
був укладений договір іпотеки,
посвідчений приватним нотаріусом
Алчевського міського нотаріального
округу Луганської області ОСОБА_4 за
реєстраційним № 1536 (т.1 а.с. 20-26),
предметом іпотеки стала трикімнатна
квартира, розташована по АДРЕСА_1, що є
приватною власністю ОСОБА_3, згідно
витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно № 13988344 від 23.03.2007 року
виданого КП «Алчевське БТІ».

Згідно додаткової угоди № 580-3/1-38/01 від 31
липня 2008 року про внесення змін до
Договору кредиту № 580-3/1-38 від 22 березня
2007 року (т.1 а.с.90), встановлено процентну
ставку за користування кредитом на
рівні 21,0 % річних.

Згідно розрахунку уточнених вимог
банку у зв'язку із неповерненням ОСОБА_2
кредитної заборгованості за кредитним
договором № 580-3/1-38 від 22.03.2007 року
станом на 19.07.2013 року, загальна сума
заборгованості становить 270559,53 грн., із
якої 125 553,25 грн. - сума заборгованості за
кредитом, у т.ч. прострочена
заборгованість - 70553,25; 119622,30 грн. - сума
заборгованості за відсотками; 9484,57 грн.
- розмір пені за несвоєчасне повернення
кредиту; 15899,41 грн. - розмір пені за
несвоєчасне повернення відсотків.

У спірній квартирі, згідно довідки про
склад сім'ї, виданої Паспортним
відділом ЖЕД №8 КП «Алчевське
житлово-експлуатаційне єднання» (т.1
а.с. 209) зареєстровані: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.12.2011 року та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.12.2011 року.

Відмовляючи у задоволені позову, суд
першої інстанції виходив із того що
змінились обставини, що впливають на
права та обов'язки сторін за іпотечним
договором, оскільки за часи його дії
народилась малолітня дитина, не
зареєструвати котру в квартирі
відповідачка не мала підстав, оскільки
малолітня дитина повинна мешкати та
бути зареєстрованою за місцем мешкання
одного з батьків. Зверненням стягнення
на предмет іпотеки, його реалізація,
виселення та зняття з реєстрації
порушується право малолітньої дитини
на житло. Крім того, суд першої
інстанції послався на те, що позивач не
скористувався правом звернення
стягнення з позовом про відшкодування
суми заборгованості з боржника за
кредитним договором - ОСОБА_2

Проте, з вказаним висновком суду
погодитись не можна, оскільки він не
відповідає нормам матеріального та
процесуального права.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом, як передбачено ст. 590 ЦК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основними зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Статтею 35 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. У цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцяти денний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Відповідно до п. 3.1. договору іпотеки,
укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ
«Укрсоцбанк» у випадку невиконання
іпотекодавцем зобов'язань за
договором, іпотекодержатель має право
звернути стягнення на предмет іпотеки.
Вартість предмета іпотеки погоджена
сторонами у п. 1.2. договору іпотеки і
складає 156 944,00 грн.

Згідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про
іпотеку» якщо рішення суду або договір
про задоволення вимог
іпотекодержателя передбачає право
іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві,
іпотекодержатель зобов'язаний за 30
днів до укладення договору
купівлі-продажу письмово повідомити
іпотекодавця про свій намір укласти
цей договір. У разі невиконання цієї
умови іпотекодержатель несе
відповідальність перед такими особами
за відшкодування завданих збитків.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що у разі задоволення
судом позову про звернення стягнення
на предмет іпотеки в рішенні суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;
пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
при розгляді позову іпотекодержателя
про виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке. Згідно з частиною
четвертою ст. ст. 9, 109 ЖК України,
ст.ст.39-40 Закону України «Про іпотеку»
виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення, яке є
предметом іпотеки, проводиться в
порядку, встановленому законом. При
цьому суд за заявою іпотекодержателя
одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
наявності підстав, передбачених
законом, ухвалює рішення про виселення
мешканців цього житлового будинку чи
житлового приміщення.

При цьому примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

Судом встановлено, що іпотекодержатель
07.04.2010 року направив іпотекодавцю
вимогу повернути заборгованість за
кредитним договором у тридцятиденний
строк та попередив про можливість
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі не виконання вимог договору (т.1
а.с.36).

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей.

Виселення проводиться у порядку,
встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Таким чином, доводи апелянта про
необхідність звернення стягнення на
предмет іпотеки судова колегія вважає
обґрунтованими, а тому позовні вимоги в
цій частині підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо виселення всіх
мешканців з квартири АДРЕСА_1 не
підлягають задоволенню, оскільки
позивачем, який є іпотекодержателем не
дотримано порядку передбаченого
діючим законом та не направлено
письмову вимогу на адресу відповідачки
ОСОБА_3 добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Доказів зворотнього позивачем
суду не надано.

Також, колегія судів приходить до
висновку про необґрунтованість
заявлених позовних вимог у частині
зобов'язання Відділ громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Алчевського МВ УМВС України в
Луганській області примусово зняти з
реєстрації мешканців квартири АДРЕСА_1
в зв'язку з їх необґрунтованістю. Крім
того, вказана особа не є стороною по
справі.

Оскільки договір іпотеки від 23.03.2007
року, в забезпечення виконання
кредитних зобов'язань ОСОБА_2 було
укладено між ПАТ «Укрсоцбанк» та
ОСОБА_3, то саме вказана особа є
належним відповідачем за даним
позовом.

Відповідно до ст.. 89 ЦПК України з
відповідачки ОСОБА_3 підлягає
стягненню на користь позивача
сплачений судовий збір у розмірі 1700
гривень та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 120 гривень.

Підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення згідно зі ст.
309 ЦПК України є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Керуючись ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, судова колегія -

в и р і ш и л
а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
задовольнити частково.

Рішення Алчевського міського суду
Луганської області від 15 жовтня 2013 року
змінити.

Скасувати його в частині відмови у
задоволенні позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалити в цій частині нове рішення,
яким позов Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме на трьох кімнатну квартиру,
загальною площею - 64,90 кв.м., житловою
площею - 38,2 кв.м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу від 09.06.2003 року № 808791
посвідченого приватним нотаріусом
Алчевського міського нотаріального
округу Луганської області ОСОБА_7, № 690
в рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним
товариством «Укрсоцбанк» за кредитним
договором № 580-3/1-38 від 22.03.2007 року
станом на 19.07.2013 року, в розмірі 270559,53
гривень, яка складається із:
заборгованості за кредитом у розмірі
125553,25 гривень, простроченої
заборгованості за кредитом у розмірі
70553,25 гривень, заборгованості по
нарахованих процентах у розмірі 119622,30
гривень, пені за несвоєчасну сплату
кредиту у розмірі 9484,57 гривень, пені за
несвоєчасну сплату процентів за
користування кредитом у розмірі 15899,41
гривень, шляхом продажу вказаної
квартири на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження за
ціною продажу на підставі оцінки майна
суб'єктом оціночної діяльності, на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 1700
гривень та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 120 гривень.

У задоволенні іншої частини
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
відмовити за необгрунтованістю.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно
після його проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: