Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/3623/13-ц

31 березня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

з уч.прокурора Римарука В.В.,

представника позивача - служби
у справах дітей: Лацко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Надвірна
справу за позовом служби в справах
дітей Надвірнянської районної
державної адміністрації як
представник органу опіки та піклування
до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів ,-

В С Т А Н О В И В:

Служба в справах дітей Надвірнянської
районної державної адміністрації, як
представник органу опіки та
піклування, звернулася в суд з позовом
до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що
відповідач ОСОБА_2 є матір'ю
неповнолітньої дитини -ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька
дитини зареєстровані відповідно до ст.
135 СК України. Неповнолітня дитина
обділена материнською турботою,
відповідачка фактично не займається її
вихованням, здоров'ям та розвитком,
мали місце непоодинокі випадки
залишення дитини без догляду. Зі слів
сусідів відповідачка разом зі своїм
співмешканцем зловживають спиртними
напоями, між ними постійно виникають
сварки та суперечки, які негативно
впливають на розвиток дитини. Житловий
будинок, в якому проживає відповідачка
з дочкою, в занедбаному стані, в дитини
не створені належні умови для
проживання, сну, розвитку. Оскільки
відповідачка неналежно виконує свої
материнські обов'язки по відношенню до
своєї дитини, практично самоусунулася
від її виховання, служба в справах
дітей надала висновок про доцільність
позбавлення відповідачки ОСОБА_2
батьківських прав стосовно
неповнолітньої дитини -дочки ОСОБА_3.

В судовому засіданні
представник служби у справах дітей
Надвірнянської РДА позов підтримала,
вважає, що є всі підстави позбавити
ОСОБА_2 материнських прав по відношенню
до її неповнолітньої дитини - дочки
ОСОБА_3, суду пояснила, що мати дитини не
приділяє належної і необхідної дочці
уваги, не піклується про неї і,
незважаючи на неодноразові
профілактичні бесіди, належних
висновків для себе не зробила, а тому
просить суд постановити рішення, яким
позбавити відповідача ОСОБА_2
батьківських прав по відношенню до
неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача
на утримання дитини аліменти в розмірі
по 100 грн. щомісячно до досягнення
дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в останнє
судове засідання не з'явилася з
невідомих суду причини, однак будучи
допитаною в попередніх судових
засіданнях заявлений позов не визнала,
заперечує обставини, на які
посилається позивач, суду ствердила, що
вона по мірі можливого займається як
вихованням, так і утриманням дитини. Її
дочка ОСОБА_3 є розвиненою дівчинкою,
допомагає їй, слухається у всьому, а
вона в свою чергу займається її
вихованням та матеріально утримує -
купує одяг, продукти харчування, лікує
по мірі необхідності. Тому вважає позов
безпідставним і просила в його
задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши пояснення
сторін, прокурора, свідків та
дослідивши докази, представлені
сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК
України і які сторони вважають
достатніми для обґрунтування і
заперечення позовних вимог та
з'ясувавши фактичні обставини справи,
приходить до висновку, що позов в
задоволенні позову слід відмовити з
таких підстав.

Згідно ст.164 Сімейного кодексу
підставами для позбавлення
батьківських прав батьків є: якщо мати,
батько не забрали дитину з пологового
будинку або іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявили щодо
неї батьківського піклування;
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини;
жорстоко поводяться з дитиною; є
хронічними алкоголіками або
наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини; засуджені
за вчинення умисного злочину щодо
дитини.

В судовому засіданні
достовірно встановлено, що ОСОБА_2 є
матір'ю неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька
дитини записані відповідно до ст. 135
Сімейного кодексу України.

Відповідно до наказу начальника служби
у справах дітей Надвірнянської
райдержадміністрації
Івано-Франківської області № 65 від
02.10.2008 року малолітню ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, взято на облік, як дитину,
яка опинилася у складних життєвих
обставинах.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права
дитини батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом
їх основного піклування. А ст. 150
Сімейного Кодексу України прямо
передбачено, що батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, зобов'язані забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60
ЦПК України.

В даному випадку служба у справах
дітей, як особа, що подала даний позов
про позбавлення ОСОБА_2 батьківських
прав з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.164
СК України, повинна довести, що мати
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по виханню дитини.

Пленум Верховного Суду України в
п.п.15,16 постанови від 30.03.2007 року №3 "Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на вихання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно їх
утримують та інше), що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення матері до дітей.

Особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнадцяти років, і тільки
з підстав, передбачених ст. 164 СУ
України.

Ухилення батьків від виконання
своїх обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема :не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних чи інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Однак, в судовому засіданні
будь-яких належних доказів умисного
ухилення ОСОБА_2 від виконання
обов'язків по вихованню дитини не
надано і не здобуто.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому
засіданні пояснили, що в силу своїх
обов'язків добре знають сім'ю ОСОБА_2 і
вважають, що мати дитини не належним
чином займається її вихованням та
піклуванням про неї, оскільки
господарство, в якому проживає мати з
дитиною є досить запущеним, брудним,
житловий будинок потребує ремонту.
Разом з тим свідки ствердили в суді, що
коли вони провідували дану родину,
дитина була здорова, на свій вік добре
розвинена, не закомплексована, легко
йде на контакт з людьми.

Свідок ОСОБА_7 також підтвердив в
судовому засіданні, що він як сільський
голова, також знає родину відповідачки,
як не зовсім благополучну, а
відповідачка не в належному рівні
утримує свою малолітню дочку, їх сім'я є
недостатньо забезпеченою, хоча
відповідачка намагається виконувати
свої материнські обов'язки.

Судом по справі надавався термін
відповідачці для налагодження і
покращення умов для проживання дитині,
та зобов'язано службу у справах дітей
вести регулярний контроль за родиною
відповідачки ОСОБА_2 з приводу
належного виконання нею своїх
батьківських (материнських) обов'язків
по відношенню до дочки ОСОБА_3.

З наданих суду актів обстеження
умов проживання вбачається, що
представники служи тільки двічі
провідували родину відповідачки і
констатували факт незадовільних умов
проживання родини в цілому. Однак суд
вважає, що недостатність матеріальних
коштів в родині не є підставою для того,
щоб позбавляти відповідачку ОСОБА_2
батьківських прав.

Також не знайшов в судовому
засіданні свого підтвердження факт
нанесення тілесних ушкоджень дитині та
факт її алкогольного отруєння,
оскільки в ході проведення
прокуратурою Надвірнянського району
перевірки по даному питанню, такі факти
не підтвердилися, а інших доказів
протилежного в суді не здобуто.

В зв'язку з цим суд не
погоджується з висновком органу опіки
та піклування Надвірнянської РДА від
13.06.2013 року № 04-33/48 про доцільність
позбавлення батьківських
(материнських) прав ОСОБА_2 щодо дитини
ОСОБА_3, оскільки він є недостатньо
обґрунтованим, суперечить інтересам
дитини.

Таким чином, оцінюючи здобуті
докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов є передчасним,
недостатньо обґрунтованим, а тому до
задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, ст. ст. 164, 165, 166
Сімейного кодексу України, Керуючись
ст. ст. 213- 215, 218 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову служби в справах
дітей Надвірнянської районної
державної адміністрації як
представника органу опіки та
піклування, до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом 10 днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд.

Суддя
Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 04.04.2014
року.