Справа № 447/3429/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

03.02.2014 року Миколаївський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Березюк
Г. М.

при секретарі Котулі В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору довічного
утримання ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання договору
довічного утримання. В обґрунтування
заявлених вимог покликається на те, що
04.11.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було
укладено Договір довічного утримання,
відповідно до якого ОСОБА_1 передала у
власність ОСОБА_3 належний їй на праві
приватної власності житловий будинок
по АДРЕСА_1 взамін чого останній
зобов'язувався їй надавати довічне
матеріальне забезпечення. ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_3 помер. 02.08.2012 року ОСОБА_2 ,
як спадкоємець ОСОБА_3, набула право
власності на вказаний житловий
будинок, а відтак і обов'язки набувача
за договором довічного утримання.
Відповідачка не виконує зобов'язань за
договором довічного утримання, не
надає грошового матеріального
забезпечення, не здійснює жодного
догляду за позивачкою, не надає
побутових послуг та ніякої допомоги, не
цікавиться станом її здоров'я. Крім
цього, у житловому будинку , переданому
відповідачці за договором, не працює
опалення, стіни покрились цвіллю, не
працює водопровід, в будинку відсутня
радіоточка, не працює телефонний
зв'язок, не надходять засоби масової
інформації, що також свідчить про не
виконання ОСОБА_2 свого зобов'язання. У
зв'язку з наведеним, уточнивши позовні
вимоги, просить розірвати договір
довічного утримання укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 через невиконання
ОСОБА_2, спадкоємцем ОСОБА_3, обов'язків
набувача майна, передбачених
договором. Скасувати свідоцтво про
право на спадщину за законом від 02.08.2012
р. видане на ім'я ОСОБА_2 на житловий
будинок по АДРЕСА_1 та державну
реєстрацію права власності на вказаний
житловий будинок із внесенням
Новороздільським міським управлінням
юстиції Реєстраційною службою
відповідних змін до державного реєстру
речових прав на нерухоме майно. Зняти
заборону відчуження нерухомого майна,
зазначеного в договорі довічного
утримання від 04.11.2011 року, повернути
житловий будинок по АДРЕСА_1 в приватну
власність ОСОБА_1 та провести в органах
державної реєстраційної служби
державну реєстрацію права приватної
власності на вказаний житловий
будинок.

В судовому засіданні представники
позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов
підтримали в повному обсязі та, давши
пояснення аналогічні змісту позовної
заяви, просили позов задоволити.
Представник позивачки ОСОБА_4
зазначала, що в жовтні 2013 року приїхала
до матері і побачила, що вона проживає в
жахливих умовах: у будинку було брудно,
не було опалення та водопостачання,
мати була голодною й хворіла.
Відповідачка, отримавши житловий
будинок за договором довічного
утримання, своїх обов'язків по
утриманню ОСОБА_1 не виконувала, а тому
вона змушена була забрати матір до себе
додому в Росію.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов визнала в повному
обсязі ,однак вказувала, що за ОСОБА_1
догляд здійснювала вся її сім'я, а
представник позивачки ОСОБА_4 тривалий
час зовсім не цікавилась життям
матері.

Представник третьої особи -
Новороздільської державної
нотаріальної контори - надіслав суду
клопотання, в якому просив розгляд
справи проводити у його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
показання свідків, перевіривши
матеріали справи та оцінивши в
сукупності зібрані по справі докази
вважає, що даний позов підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 04.11.2011 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали договір
довічного утримання, за яким ОСОБА_1
передала у власність ОСОБА_3 належний
їй на праві приватної власності
житловий будинок за адресою :
Львівська область, місто Новий Розділ
вулиця Пряма,7, взамін чого, він
зобов'язувався надавати їй довічно
матеріальне забезпечення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, що
стверджується свідоцтвом про смерть
від 31.01.2012 року серії НОМЕР_1.

Відповідно до ч.1 ст 757 ЦК України
обов'язки набувача за договором
довічного утримання (догляду)
переходять до тих спадкоємців, до яких
перейшло право власності на майно, що
було передане відчужувачем.

Як вбачається із свідоцтва про право на
спадщину за законом від 02.08.2012 року
ОСОБА_2 успадкувала після смерті ОСОБА_3
житловий будинок, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_1 не
заперечувала проти того, щоб ОСОБА_2
здійснювала догляд за нею відповідно
до укладеного договору довічного
утримання, що стверджується її заявою
від 01.08.2012 р., поданою державному
нотаріусу.

Згідно п.1 ч.1 ст. 755 ЦК України договір
довічного утримання (догляду) може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
відчужувача або третьої особи, на
користь якої він був укладений, у разі
невиконання або неналежного виконання
набувачем своїх обов'язків, незалежно
від його вини.

Відповідно до п.п. 6,7 оспорюваного
Договору за згодою сторін обов'язок
набувача майна з надання Відчужувачу
довічного забезпечення визначається у
вигляді: надання Відчужувачеві права
довічного проживання у житловому
будинку, який є предметом цього
договору; здійснення догляду та
необхідної допомоги; надання побутових
послуг(прання постільної білизни,
послуги перукарні, ремонт побутової
техніки тощо); забезпечення потреб у
відпочинку, зокрема, забезпечення
радіо-, телевізійним та телефонним
зв'язком, засобами масової інформації;
забезпечення згідно з рецептами
лікарів належними лікувальними
засобами незалежно від їх вартості;
забезпечення послугами адвокатів та
нотаріусів. Грошова оцінка зазначених
у цьому договорі видів матеріального
забезпечення на місяць за згодою
сторін визначається у розмірі не менше
п'яти неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, встановлених
законодавством.

З представлених стороною позивачки
квитанцій про оплату
житлово-комунальних послуг, вбачається
що ОСОБА_1 сама несе усі витрати по
утриманню житлового будинку, який за
договором довічного утримання, в
порядку спадкування перейшов у
власність ОСОБА_2.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ствердили
суду, що ОСОБА_1 проживала одна в
житловому будинку по АДРЕСА_1, ніхто їй
не допомагав по господарству та не
опікувався нею. Зазначали, що останнім
часом погіршилось самопочуття
позивачки, вона хворіла, у її будинку не
було опалення та води. ОСОБА_2 не
здійснювала догляду за ОСОБА_1, не
провідувала її.

Відповідачка ОСОБА_2 суду не
представила жодного доказу на
підтвердження виконання нею
зобов'язань за договором довічного
утримання від 04.11.2011 р.

За таких обставин суд приходить до
переконання, що позовні вимоги в
частині розірвання договору довічного
утримання, у зв'язку із невиконанням
ОСОБА_2, спадкоємцем ОСОБА_3, обов'язків
набувача майна, передбачених цим
договором, підлягає до задоволення.

Щодо заборони відчуження спірного
житлового будинку, зазначеного в
договорі довічного утримання від 04.11.2011
року, то таку слід зняти у зв'язку із
розірванням договору.

Одночасно слід скасувати свідоцтво про
право на спадщину за законом від 02.08.2012
р. видане на ім'я ОСОБА_2 на житловий
будинок по АДРЕСА_1 та державну
реєстрацію права власності на вказаний
житловий будинок.

Згідно ч.1 ст. 756 ЦК України у разі
розірвання договору довічного
утримання (догляду) у зв'язку з
невиконанням або неналежним
виконанням набувачем обов'язків за
договором, відчужувач набуває право
власності на майно, яке було ним
передане, і має право вимагати його
повернення.

А тому ОСОБА_1 слід повернути у
приватну власність житловий будинок
АДРЕСА_1.

Що стосується позовних вимог з приводу
внесення Новороздільським міським
управлінням юстиції Реєстраційною
службою відомостей з приводу
скасування державної реєстрації права
власності ОСОБА_2 на житловий будинок
по АДРЕСА_1 та проведення в органах
державної реєстраційної служби
державної реєстрації права приватної
власності на вказаний житловий
будинок, то ці вимоги до задоволення не
підлягають, оскільки порядок
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень здійснюється
реєстраційною службою відповідно до
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень». На час розгляду
справи будь-яких спорів з приводу
внесення записів до державного реєстру
речових прав на нерухоме майно немає, а
тому підстав до задоволення вказаних
вимог суд не вбачає.

На підставі наведеного та ст. ст. 651, 749,
755, 756, 757 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,
60, 169, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Розірвати договір довічного утримання,
що був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
посвідчений Шолок О.Я., державним
нотаріусом Новороздільської державної
нотаріальної контори Львівської
області 04.11.2011 року за реєстровим №4250,
який зареєстрований в електронному
реєстрі прав власності на нерухоме
майно Новороздільським міським бюро
технічної інвентаризації дочірнім
підприємством ТзОВ ПБП «Контур»
26.11.2011р., запис №199 в книзі №2,
реєстраційний №35010542, у зв'язку з
невиконанням ОСОБА_2, спадкоємцем
ОСОБА_3, обов'язків набувача майна,
передбачених договором, повернувши
житловий будинок, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 у приватну власність
ОСОБА_1.

Скасувати свідоцтво про право на
спадщину за законом від 02.08.2012 року,
видане Новороздільською державною
нотаріальною конторою Львівської
області на ім'я ОСОБА_2 на житловий
будинок, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, реєстровий №2606, спадкова
справа №41/2012 р. та державну реєстрацію
права власності ОСОБА_2 на житловий
будинок, що знаходиться у АДРЕСА_1,
проведену на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 02.08.2012
року.

Заборону відчуження нерухомого майна,
зазначеного в Договорі довічного
утримання від 04.11.2011 року , реєстровий
№4250 - житлового будинку за адресою :
АДРЕСА_1, накладену державним
нотаріусом Новороздільської державної
нотаріальної контори Шолок О.Я. зняти, у
зв'язку із розірванням Договору
довічного утримання.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Львівської області.

Суддя :
Березюк Г. М.