справа № 462/9866/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року

Залізничний районний суд міста Львова

в складі: головуючого - судді - Іванюк
І.Д.

при секретарі с/з -
Журавльовій А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові скаргу
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» на дії державного
виконавця Залізничного відділу ДВС
ЛМУЮ - Скиби Романа Володимировича,
зацікавлена особа: ОСОБА_3 з
примусового виконання виконавчих
листів, виданих Залізничним районним
судом м. Львова від 20.01.2011 року за №
2-2795/10 та від 17.12.2010 року за № 2-444/10, -

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою,
в якій просить визнати незаконними дії
державного виконавця Залізничного
відділу ДВС ЛМУЮ - Скиби Романа
Володимировича з примусового
виконання виконавчих листів, виданих
Залізничним районним судом м. Львова
від 20.01.2011 року за № 2-2795/10 та від 17.12.2010
року за № 2-444/10. В обґрунтування скарги
посилається на те, що на виконанні
Залізничного відділу ДВС ЛМУЮ
знаходились вказані виконавчі листи
про стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованості у сумі
38005,29 грн., а також 9552,49 грн. Так, 17.12.2010 р.
державним виконавцем Скибою Р.В.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
листом №2-444, а 20.01.2011 р. - постанову про
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим листом № 2-2795/10. 28.12.2012 р.
державним виконавцем Скибою Р.В.
винесено постанову про повернення
вказаних виконавчих документів
стягувачеві на підставі п. 2 ч.1 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження», у зв'язку із відсутністю
у боржника майна, на яке можна звернути
стягнення. Дані постанови не були
надіслані стягувачу і отримані ним під
час ознайомлення із матеріалами
виконавчого провадження 09.04.2013 р. 10.04.2013
р. ПАТ «УкрСиббанк» було подано скаргу
на дії державного виконавця Скиби Р.В.
до начальника Залізничного відділу ДВС
ЛМУЮ, яка була задоволена та 29.04.2013 р.
начальником Залізничного відділу ДВС
ЛМУЮ - Іванівним А.О. винесено постанови
про скасування процесуальних
документів - постанов про повернення
виконавчих документів від 28.12.2012 р. у
зв'язку з їх передчасним винесенням.
18.12.2013 р. вказаним державним виконавцем
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження на підставі п.
3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження» у зв'язку із смертю
боржника, якщо виникнення їх обов'язків
чи вимог у виконавчому провадженні не
допускає правонаступництва. Однак зі
матеріалів справи вбачається, що на час
смерті 11.10.2013 р. із боржником проживали
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3
Також, на час смерті боржника у нього
було наявне нерухоме майно, а саме
автомобіль марки «ЗАЗ -Деу» н.з. НОМЕР_1,
на який можуть претендувати
спадкоємці. Із врахуванням наведеного
просив визнати неправомірною
бездіяльність викоанвця щодо вчинення
виконавчих дій, скасувати постанови
про закінчення виконавчого
провадження, винесені у вказаних
виконавчих провадженняхта зобов'язати
виконавця винести постанови про
відновлення виконавчого провадження
по стягненню коштів із ОСОБА_3 на
користь ПАТ «УкрСиббанк».

Представник скаржника у судове
засідання не з'явилась, належним чином
була повідомлена про час, даті та місце
розгляду справи.

Представник суб'єкта оскарження в
судовому засіданні проти скарги
заперечив, пояснив, що вчинив всі
необхідні дії з виконання рішень суду,
боржник помер, спадкоємці після його
смерті спадшину не прийняли, а тому
просив у скарзі відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши зібрані по справі
докази, суд приходить до наступного
висновку.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутись
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішеннями, дією чи бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що
судові рішення, які набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Закон України „Про виконавче
провадження" визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів, що відповідно до закону
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку.

П. 3 ч. 1 ст. 49 Закону визначено, що
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі, якщо: смерті або
оголошення померлим стягувача чи
боржника, визнання безвісно відсутнім
боржника або стягувача, ліквідації
юридичної особи - сторони виконавчого
провадження, якщо виконання їх
обов'язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва.

Ст. 51 вказаного Закону визначено, що у
разі якщо постанова державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження або повернення
виконавчого документа стягувачу
визнана судом незаконною чи скасована
начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби. Про
відновлення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову, копії якої не пізніше
наступного дня надсилаються до суду,
який визнав незаконною постанову
державного виконавця, сторонам, а також
органу (посадовій особі), який видав
виконавчий документ.

Ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Малолітня, неповнолітня,
недієздатна особа, а також особа,
цивільна дієздатність якої обмежена,
вважаються такими, що прийняли
спадщину, крім випадків, встановлених
частинами другою - четвертою статті 1273
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Судом встановлено, що 15.10.2010 р.
Залізничним районним судом м. Львова
винесено рішення у справі № 2-2795/10 про
стягнення із ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» заборгованості у сумі
9339,09 грн. та 213,40 грн. судових витрат, а
всього 9552,49 грн. Також, 12.10.2010 р.
Залізничним районним судом м. Львова
винесено рішення у справі № 2-444/10 про
стягнення із ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» заборгованості у сумі
31688,20 грн. та 5911,10 грн., а також 375,99 грн.
судових витрат. Рішення набрали
законної сили.

На підставі виконавчих листів виданих
Залізничним районним судом м. Львова
від 20.01.2011 року за № 2-2795/10 та від 17.12.2010
року за № 2-444/10 та заяв стягувача від
18.01.2011 р. та 17.12.2010 р. відповідно
державним виконавцем Залізничного
відділу ДВС ЛМУЮ - Скибою Романом
Володимировичем 17.12.2010 р. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження серії ВП № 38990720 та від
20.01.2011 р. постанову серії ВП № 23805177 про
стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» боргу.

28.12.2012 р. державним виконавцем
Залізничного відділу ДВС ЛМУЮ - Скибою
Романом Володимировичем винесено
постанови про повернення виконавчих
документів стягувачеві, однак за
скаргою стягувача вказані постанови
скасовані, як передчасні, постановами
начальника Залізничного відділу ДВС
ЛМУЮ - Іваніва А.О. від 29.04.2013 р.

18.12.2013 р. державним виконавцем
Залізничного відділу ДВС ЛМУЮ - Скибою
Романом Володимировичем винесено
постанови закінчення виконавчих
проваджень ВП № 38990720 та ВП № 23805177 у
зв'язку із смертю боржника на підставі
п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження».

З довідки Міського відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби ЛМУЮ від 12.11.2013 р.
(а.с. 122) вбачається, що Міським відділом
РАЦС РС ЛМУЮ від 07.03.2011 р. за № 1284
складено актовий запис про смерть
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4

З відповіді Сьомої Львівської
державної нотаріальної контори від
22.11.2013 р. та інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (а.с. 127, 128)
вбачається, що спадкова справа після
смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Між тим, із довідки ЛКП «Сяйво» з місця
проживання про склад сім'ї та прописку
від 27.01.2010 р. та з відповіді директора
ОСББ «Курінь-26» від 11.10.2013 р. вбачається,
що станом на час смерті ОСОБА_3 був
зареєстрований у АДРЕСА_1 та разом із
ним були зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6

Також, із матеріалів справи (а.с. 22)
вбачається, що на час смерті ОСОБА_3 був
власником автомобіля марки «ЗАЗ Daewoo
Sens», д.н.з. НОМЕР_1.

Всупереч наведеному державним
виконавцем Залізничного відділу ДВС
ЛМУЮ - Скибою Романом Володимировичем
не вжито заходів для з'ясування того, чи
перебувати вказані особи у родинних
відносинах із померлим ОСОБА_3 та чи є
вони спадкоємцями померлого, які
прийняли спадщину у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК
України.

За таких обставин суд вважає, що
постанови про закінчення виконавчих
проваджень ВП № 38990720 та ВП № 23805177 у
зв'язку із смертю боржника на підставі
п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» є передчасними
і такі слід скасувати.

В частині зобов'язання винести
постанови про відновлення виконавчого
провадження по стягненню із ОСОБА_3
коштів суд відмовляє, оскільки
державний виконавець зобов'язаний
винести відповідну постанову у разі
визнання судом незаконною постанови
про закінчення виконавчого
провадження в силу ст. 51 Закону України
«Про виконавче провадження» протягом
трьох робочих днів з дня надходження до
нього рішення суду. За таких обставин
така вимога є передчасно і право
скаржника у цій частині не порушене.

Керуючись ст. ст. 14, 383, 384, 385, 387 ЦПК
України, ст.ст. 1268, 1269 ЦК України,
Законом України „Про виконавче
провадження", -

у х в а л и в:

Скаргу ПАТ «Укрсиббанк» задоволити
частково.

Визнати незаконною бездіяльність
державного виконавця Залізничного
відділу ДВС ЛМУЮ Скиби Романа
Володимировича.

Визнати незаконними та скасувати
постанови державного виконавця
Залізничного відділу ДВС ЛМУЮ Скиби
Романа Володимировича про закінчення
виконавчих проваджень ВП № 38990720 та ВП
№ 23805177 у зв'язку із смертю боржника на
підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження».

У решті вимог відмовити за
безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти з днів з дня її проголошення до
апеляційного суду Львівської області.
У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: