Справа № 347/149/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2014
м. Косів

Косівський районний суд
Івано-Франківської області у складі
головуючого судді Турянського І.Є., з
секретарем Лазорик Л.В., з участю
адвоката ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду м. Косів справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про поділ будинку внатурі та
визнання права власності,

в с т а
н о в и в :

Позивач звернувся в суд з даним
позовом до відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
позов підтримав та суду пояснив, що

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
позов підтримав та суду пояснив, що в 1976
році він разом з колишньою дружиною,
ОСОБА_4, збудував житловий будинок, що
знаходиться в АДРЕСА_1 обласним бюро
технічної інвентаризації було внесено
запис в реєстрову книгу № 1528 про
реєстрацію права власності за ним на
половину будинку. Друга половина
будинку була зареєстрована за
дружиною. Запис внесено на підставі
договору про відведення земельної
ділянки під будівництво житлового
будинку, укладеного між ними,
забудівниками та Косівською міською
радою 14.03.1969 року. В червні 1977 року він
подав до суду позов про поділ спільного
майна з ОСОБА_4 В грудні 1977 року вони
дійшли згоди про добровільний поділ та
уклали відповідний договір. На
підставі укладеного договору та його
заяви йому були повернуті з суду
матеріали позовного провадження.
Будинок був розділений між ними згідно
укладеного договору, а саме: за ним
залишилася частина будинку, що згідно
технічного паспорта, виданого 10.02.1977
року, складала наступні приміщення:
коридор - 1-1; коридор - 1-2; кладова - 1-3;
кімната - 1.4; кімната - 1-8; кухня - 1-9. А
також стрих над кухнею, що позначений в
техпаспорті як мезонін літ «А». За
ОСОБА_4 залишилася частина будинку, що
згідно технічного паспорта складала
наступні приміщення: Кімната - 1-5;
кімната - 1-6, кухня - 1-7, та весь другий
поверх (приміщення 1-10 - 1-13), за винятком
мезоніну. Будинок був розділений
приблизно в рівних частинах, причому
він ще заплатив ОСОБА_4 1000 карбованців,
як сплаток за дещо більшу частину в
майні. В лютому 1978 року вони разом
подали заяву до Коломийського
інвентарбюро про розподіл жилого
будинку між ними по фактичному
користуванню. Заява і на даний час
знаходиться в матеріалах
інвентаризаційної справи, але, як йому
стало відомо, рішення по заяві прийняте
не було і зміни в реєстраційні
документи не були внесені. Разом з тим,
розподіл фактично був зроблений і
спору щодо користування приміщеннями
не було. Надалі, використовуючи
виключно свою, чітко визначену
договором половину будинку, він почав
здійснювати деякі добудови. Зокрема
рішенням виконавчого комітету
Косівської міської ради від 27.07.1978 року
№100 йому було надано дозвіл на
добудову до власного житлового будинку
одної кімнати, кухні та ванни, а в 1979
році він виготовив технічну
документацію на вказану добудову в
районній архітектурі. Рішенням
виконавчого комітету Косівської
міської ради від 25.05.1988 року №77 йому
було надано дозвіл на будівництво
господарського приміщення біля
власного будинку. Рішенням виконавчого
комітету Косівської міської ради від
10.06.1994 року №92 йому надано дозвіл на
перебудову кухні з розширенням у
власному будинку, а також на добудову
до будинку пивниці з верандою. Крім
того, ним були побудовані
гараж-майстерня, сарай, літня кухня.
Рішенням виконавчого комітету
Косівської міської ради від 27.03.2002 року
за №40 йому надано дозвіл на внесення
змін в технічну документацію на
житловий будинок. Такі зміни були
внесені як в будівельну, так і технічну
документацію та виготовлений на їх
підставі новий технічний паспорт. Крім
того, він отримав декларацію (висновок)
про готовність об'єкта до експлуатації,
зареєстрований інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області 29.12.2012 року.
Вказана декларація та технічний
паспорт на будинок є підставою для
реєстрації прав власності на житловий
будинок. Але, коли він звернувся в
реєстраційну службу Косівського
районного управління юстиції,
реєстратор не прийняв його документи
та пояснив, що для цього необхідно
додатково надати довідку від МБТІ про
його частку у майні, тому що за ним
зареєстрована лише ? частина. Якщо його
частка у майні збільшилася, то
реєстратору необхідно знати, якою є ця
частка. Таким чином, хоча між ними,
співвласниками, був проведений
фактичний розподіл майна і кожен з них
користувався виключно своєю окремою
частиною (квартирою), зареєстровані у
них лише ідеальні долі. Тобто, по
реєстраційних документах будинок
перебуває у спільній сумісній
власності, в той

час, як фактично вони мали дві окремі
квартири. Цей факт підтверджується тим,
що кожен з них мав окремий вхід до
будинку, окремі лічильники на
електроенергію та газ, окремі земельні
ділянки в користуванні. Зареєструвати
на даний час окремі квартири згідно
розподілу, проведеного з ОСОБА_4,
неможливо, тому що вона померла 18.11.2001
року. Його син, відповідач у справі, є
спадкоємцем майна померлої та подав до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. На даний час
документів про право на спадщину та про
право власності він не отримав. Однак,
вирішити в добровільному порядку
питання реєстрації окремо виділених
частин будинку він відмовляється з
незрозумілих причин. Тому змушений
звернутися до суду з даною позовною
заявою. Вважає, що частина житлового
будинку, якою він користується і в якій
проживає, є окремою квартирою, тому
слід припинити спільну сумісну
власність на житловий будинок та
господарські споруди і зареєструвати
його право власності на окрему
квартиру. Просить позов задоволити.

Представник відповідача - ОСОБА_5 в
судовому засіданні позов не визнала та
суду пояснила, що поділ будинку між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є незаконним, через те
що вони в офіційному шлюбі не
перебували. Вважає всі рішення
Косівської міської ради відносно
позивача незаконними, оскільки при їх
прийнятті не враховано думки ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, а всю технічну документацію
вважає сфальсифікованою позивачем.
Просить у задоволенні позову
відмовити.

Вислухавши пояснення сторін та
вивчивши матеріали справи суд вважає,
що позов слід задоволити із наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи в 1976
році позивач разом з колишньою
дружиною, ОСОБА_4, збудував житловий
будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1
обласним бюро технічної
інвентаризації було внесено запис в
реєстрову книгу № 1528 про реєстрацію
права власності за позивачем на
половину будинку. Друга половина
будинку була зареєстрована за
дружиною. Запис внесено на підставі
договору про відведення земельної
ділянки під будівництво житлового
будинку, укладеного між позивачем та
ОСОБА_4, забудівниками та Косівською
міською радою 14.03.1969 року.

В червні 1977 року він подав до суду позов
про поділ спільного майна з ОСОБА_4 В
грудні 1977 року вони дійшли згоди про
добровільний поділ та уклали
відповідний договір. На підставі
укладеного договору та заяви позивача
йому були повернуті з суду матеріали
позовного провадження. Будинок був
розділений між ними згідно укладеного
договору, а саме: за позивачем
залишилася частина будинку, що згідно
технічного паспорта, виданого 10.02.1977
року, складала наступні приміщення:
коридор - 1-1; коридор - 1-2; кладова - 1-3;
кімната - 1.4; кімната - 1-8; кухня - 1-9. А
також стрих над кухнею, що позначений в
техпаспорті як мезонін літ «А». За
ОСОБА_4 залишилася частина будинку, що
згідно технічного паспорта складала
наступні приміщення: кімната - 1-5;
кімната - 1-6, кухня - 1-7, та весь другий
поверх (приміщення 1-10 - 1-13), за винятком
мезоніну.

Згідно ст. 27 КпШС України (діючого на
той час) подружжя мало право укладати
між собою всі дозволені законом
майнові угоди. Проте угоди між ними,
спрямовані на обмеження майнових прав
жінки, чоловіка або дітей, недійсні і не
обов'язкові ні для подружжя, ні для
третіх осіб.

Згідно ст. 28 КпШС України в разі поділу
майна, яке є спільною сумісною
власністю, їх частки визнаються
рівними. Суд може визнати майно, нажите
кожним з подружжя під час їх
роздільного проживання при фактичному
припиненні шлюбу, власністю кожного з
них.

Будинок був розділений приблизно в
рівних частинах, причому позивач ще
заплатив ОСОБА_4 1000 карбованців, як
сплаток за дещо більшу частину в майні,
що підтверджується відповідним
договором та розпискою ОСОБА_4

В лютому 1978 року позивач та ОСОБА_4
разом подали заяву до Коломийського
інвентарбюро про розподіл жилого
будинку між ними по фактичному
користуванню, яка і на даний час
знаходиться в матеріалах
інвентаризаційної справи, але рішення
по заяві прийняте не було, і зміни в
реєстраційні документи не були
внесені.

Разом з тим, розподіл фактично був
зроблений і спору щодо користування
приміщеннями між позивачем та ОСОБА_4
не було.

Надалі, використовуючи виключно свою,
чітко визначену договором, половину
будинку, позивач почав здійснювати
деякі добудови. Зокрема рішенням
виконавчого комітету Косівської
міської ради від 27.07.1978 року №100
позивачу було надано дозвіл на
добудову до власного житлового будинку
одної кімнати, кухні та ванни, а в 1979
році виготовлено технічну
документацію на вказану добудову в
районній архітектурі.

Рішенням виконавчого комітету
Косівської міської ради від 25.05.1988 року
№ 77 позивачу було надано дозвіл на
будівництво господарського приміщення
біля власного будинку.

Рішенням виконавчого комітету
Косівської міської ради від 10.06.1994 року
№ 92 позивачу надано дозвіл на
перебудову кухні з розширенням у
власному будинку, а також на добудову
до будинку пивниці з верандою.

Крім того, позивачем були побудовані
гараж-майстерня, сарай, літня кухня.

Рішенням виконавчого комітету
Косівської міської ради від 27.03.2002 року
за №40 позивачу надано дозвіл на
внесення змін в технічну документацію
на житловий будинок. Такі зміни були
внесені як в будівельну, так і технічну
документацію та виготовлений на їх
підставі новий технічний паспорт.

Також позивач отримав декларацію
(висновок) про готовність об'єкта до
експлуатації, зареєстрований
інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю в
Івано-Франківській області 29.12.2012 року.

Згідно п. 15 Декларації на об'єкті
виконано всі передбачені проектною
документацією роботи згідно з
будівельними нормами, стандартами і
правилами. За заключним висновком
закінчений будівництвом об'єкт слід
вважати готовим до експлуатації.

Вказана декларація та технічний
паспорт на будинок є підставою для
реєстрації прав власності на житловий
будинок.

Посилання довіреної особи відповідача
- ОСОБА_5 на незаконність прийнятих
Косівською міською радою рішень щодо
ОСОБА_2 та фальсифікації позивачем
всієї технічної документації суд
вважає голослівними та не
підтвердженими жодними доказами.

У відповідності до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. А також право
власності вважається набутим
правочинно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

На підставі наведеного, ст.ст. 328 ЦК
України, ст.ст. 26, 27 КпШС України (в
редакції 1968 року) та керуючись ст.ст.
213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Припинити право спільної сумісної
власності на будинковолодіння, що
знаходиться по АДРЕСА_1, право
власності на ? частину якого
зареєстроване за ОСОБА_2, а на ? частину
за ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
окрему квартиру, що знаходиться в
житловому будинку по АДРЕСА_1 та
складається з приміщень, позначених в
технічному паспорті, виданому
Коломийським МБТІ 21.11.2012 року цифрами:
санвузол - 1-1; коридор - 1-3; кухня - 1-4;
паливна - 1-5; веранда - 1-6; коридор - 1-7;
кімната - 1-8; коридор - 1-9; кімната - 1-10;
кімната - 1-11; коридор -1-12; а також
господарські будівлі та споруди,
позначені в технічному паспорті на
схемі земельної ділянки літерами :
прибудова - А1, гараж-майстерня - Б, гараж
- В; сарай - Е; літня кухня - Ж; сарай - З;
навіс - Л; навіс - М; огорожа - № 1 - № 2;
колодязь - № 3.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Косівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Турянський І.Є.