ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

27 березня 2014 року Фастівський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді: Бутенка В.О.

при секретарі: Никоненко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики
грошей, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, в якому просить ухвалити
рішення, яким стягнути з відповідача на
його користь суму боргу за Договором
позики в розмірі 44958,16 грн., три процента
річних від простроченої суми за весь
час прострочення в сумі 1679,55 грн. та
заподіяну моральну шкоду в сумі 5000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 5
жовтня 2012 року між ним та ОСОБА_2 була
досягнута домовленість щодо позики в
грошових коштів у розмірі 5200 доларів
США, що по курсу НБУ станом на 18 лютого
2014 року відповідає 44958,16 грн. В цей же
день вказана вище сума була передана
відповідачу. На підтвердження
отримання зазначених коштів ОСОБА_2
була надана позивачу розписка згідно
якої вона взяла на себе зобов'язання
виплатити (повернути) борг до 31 грудня
2012 року, що фактично являється
укладанням між сторонами договору
позики. Відповідач ОСОБА_2 умов даного
договору не виконала і в передбачений
строк борг не повернула.

Також позивач просить врахувати той
факт, що у зв'язку з невиконанням
відповідачем своїх зобов'язань згідно
договору, він зазнав моральної шкоди,
яку оцінює в 5000 грн.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав, просив його задовольнити в
повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України) у разі повторної неявки в
судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

Також згідно зі статтею 224 Цивільного
процесуального кодексу України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, про розгляд справи
повідомлявся належним чином, а тому суд
вважає за можливе провести розгляд
справи без участі належно
повідомленого відповідача та
винесення заочного рішення.

Позивач проти розгляду справи без
участі відповідача та винесення
заочного рішення не заперечував.

Свідок ОСОБА_3 в судовому повідомив, що
був особисто присутнім при передачі
позивачем 5200 доларів США відповідачу
та написанні останньою розписки.

Суд, вислухавши пояснення позивача та
свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали
справи, дійшов до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 10
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно зі змістом частини третьої
статті 213 ЦПК України ухвалене судом
рішення обґрунтовується на підставі
повно і всебічно з`ясованих обставин в
справі, підтверджених тими доказами,
які були дослідженні в судовому
засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 Цивільного
кодексу України якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного
кодексу України Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом встановлено, що 5 жовтня 2012 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була досягнута
домовленість щодо позики грошових
коштів у розмірі 5200 доларів США, що по
курсу НБУ станом на 18 лютого 2014 року
становить 44958,16 грн. В той же день
вказана вище сума була передана
позивачем відповідачу. На
підтвердження отримання зазначених
коштів ОСОБА_2 була написана розписка
згідно якої вона взяла на себе
зобов'язання виплатити (повернути) борг
до 31 грудня 2012 року (а.с.2).

Відповідач ОСОБА_2 умов даного договору
не виконала і в передбачений строк борг
не повернула.

Позивач не просить враховувати індекс
інфляції, а лише стягнути суму боргу та
три проценти річних від простроченої
суми, оскільки інший розмір процентів
не встановлений договором.

Таким чином, суд приходить до висновку
про доведеність вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача
заборгованості в розмірі 46637 грн. 71 коп.
та її задоволення.

Частиною першою статті 1167 Цивільного
кодексу України визначено, що моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Згідно із п. 3, 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Позивачем не надано суду будь-яких
доказів, які б підтверджували факт
заподіяння йому моральних страждань
або втрат немайнового характеру, а тому
суд дійшов до висновку про відмову у
задоволенні вимоги позивача про
стягнення моральної шкоди.

Відповідно до статей 23, 625, 1050, 1167
Цивільного кодексу України, п. 3, 9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», керуючись статтями 10, 60, 169, 212-215,
218, 224-233 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серія НОМЕР_1
виданий Фастівським МРВ ГУ МВС України
в Київській області 21 травня 2011 року,
проживаючої: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія НОМЕР_2
виданий ТУМ Соломянським РУГУ МВС
України в м.Києві 24 червня 2003 року,
зареєстрованого та проживаючого:
АДРЕСА_2 заборгованість в розмірі 46637
(сорок шість тисяч шістсот тридцять
сім) грн. 71 коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
466,38 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Київської області
через Фастівський міськрайонний суд
Київської області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя