Справа № 297/690/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.,

з участю позивачки ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2 та відповідача
ОСОБА_3 розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Берегово цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на
тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди
батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3, в якому просить надати дозвіл
на виїзди за межі України її доньці
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними
повноліття, для їх відпочинку,
оздоровлення, без згоди та супроводу їх
батька ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх доводів
зазначила, що перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 12
липня 2008 року. Шлюб розірвано на
підставі рішення Берегівського
районного суду від 16 травня 2012 року.

Від шлюбу вони мають неповнолітню
доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Діти проживають разом знею, вона
матеріально їх утримує та належним
чином піклується про здоров'я дітей, їх
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

З часу розірвання шлюбу відповідач
участі у вихованні та догляді за дітьми
не бере, розвитком дітей не цікавиться,
матеріальної допомоги на утримання та
розвиток дітей не надає. На
неодноразові звернення позивачки до
відповідача з прохання надати дозвіл
на виїзд за кордон на відпочинок з
їхніми дітьми в її супроводі, останній
постійно відмовляв у наданні такого,
при цьому не пояснюючи мотиви свого
рішення. Оскільки, відповідач
відмовляється надати дозвіл на
тимчасовий виїзд дітей за кордон, тому
позивачка просить надати дозвіл на
виїзд за кордон дітей у її супроводі.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов підтримала та
пояснила, що має намір вивезти дітей на
час літніх канікул до її матері за
кордон для відпочинку та оздоровлення,
однак відповідач без будь якої вагомої
причини відмовляється надати дозвіл на
виїзд за кордон дітей у її супроводі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов не визнав та пояснив,
що заперечує щодо виїзду за кордон до
матері позивачки із дітьми, оскільки в
неї неналежні житлові умови. При цьому
визнав, що аліменти згідно рішення суду
не сплачує, допомоги на утримання дітей
не надає, участі в їх вихованні не
приймає.

Суд, дослідивши матеріали справи, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, вважає, що
позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який рішенням Берегівського районного
суду було розірвано 16 травня 2012 року.
Від шлюбу сторони мають двоє дітей:
доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на теперішній
час постійно мешкають разом з
позивачкоОСОБА_1 та знаходяться на її
утриманні та вихованні.

Позивачка має намір виїжджати за межі
України разом з дітьми до досягнення
ними поноліття, для їх відпочинку,
оздоровлення, без згоди та супроводу
батька, однак до теперішнього часу вона
не має нотаріально посвідченої згоди
батька дітей - ОСОБА_3 на виїзд дітей за
кордон. Останній, безпідставно
відмовляється надати згоду на
оформлення документів для тимчасового
виїзду дітей за межі України.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична
особа, яка не досягла шістнадцяти
років, має право на виїзд за межі
України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України»
за відсутності згоди одного з батьків,
виїзд неповнолітнього громадянина за
кордон може бути дозволено на підставі
рішення суду.

Згідно п.п. 4.2.8 Постанови від 27.01.1995 року
№57, затвердженою КМ України «Про
затвердження правил перетинання
державного кордону громадянами
України»виїзд з України громадян, які
не досягли 16-річного віку, в супроводі
одного з батьків або інших осіб,
уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється без нотаріальної згоди
другого з батьків рішенням суду про
надання дозволу на виїзд з України
громадянину, який не досяг 16 - річного
віку, без згоди та супроводу другого з
батьків.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що відповідач
необґрунтовано та безпідставно не
надає позивачці згоди на тимчасовий
виїзд неповнолітніхдітей за межі
України до досягнення ними 16 річного
віку. За таких обставин суд задовольняє
позовні вимоги позивачки в цій частині.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 155 СК України
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Зважаючи на вказане, суд приходить до
переконання, що слід задовольнити
позов частково та надати ОСОБА_1 дозвіл
без згоди батька на оформлення
документів для виїзду за кордон та
виїжджати за межі України з
неповнолітніми дітьми: донькою ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ними 16-ти
річного віку, оскільки заявлені вимоги
суд вважає обґрунтованими та такими, що
не суперечать закону.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.
313 ЦК України, ст.ст. 141, 155 Сімейного
Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітніхдітей без згоди батька -
задовольнити частково.

Надати дозвіл на виїзд за кордон
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сину ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ними
16-річного віку, без згоди
батька–ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, у
супроводі матері ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Дозволити ОСОБА_1 або її офіційному
представникові, без згоди батька
ОСОБА_3, оформлювати документи для
тимчасового виїзду або супроводу
неповнолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України до країн
ближнього та дальнього зарубіжжя до
досягнення ними16-річного віку.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя:
Ільтьо І. І.