Головуючий суду 1 інстанції - Чехов
Доповідач - Оробцова Р.І.
Справа № 418/801/13-ц
Провадження № 22ц/782/842/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі :

головуючого: Оробцової Р.І.

суддів: Луганської В.М.,
Дронської І.О.

при секретарі : Соловей А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Міловського районного суду
Луганської області від 27 січня 2014 року

за позовом ОСОБА_2 до територіальної
громади Морозівської сільської радим
Міловського району Луганської області
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2013 року позивачка звернулась
до суду з позовною заявою у якій
просила визначити її додатковий строк,
достатній для подання заяви нотаріусу
про прийняття спадщини, що відкрилась
ІНФОРМАЦІЯ_2 року після смерті її
бабусі ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_3 року
після смерті її матері ОСОБА_4. Терміном
у два місяці, починаючи з дня винесення
судового рішення. Свої вимоги
мотивувала тим, що на підставі рішень
Міловської районної державної
адміністрації Луганської області від 26
листопада 1996 року №396, а також від 30
червня 1997 року №203 як членам
колективного сільськогосподарського
підприємства «Комінар» ОСОБА_3 це її
рідня бабуся та ОСОБА_4 її мати,
отримали право на земельну частку (пай)
що перебувала у колективній власності
КСП «Комунар» кожен по 11,75 га без
визнання меж цієї частки в натурі (на
місцевості) на території Морозівської
сільської ради Міловського району, про
що їм були видані відповідні
сертифікати серії ЛГ №0050356 від 10 грудня
1996 року та ЛГ №0157469 від 27 жовтня 1999 року.
Про отримання цих сертифікатів її було
відомо де розташовані ці земельні
ділянки, яких їх правовий статус вона
не цікавилась. ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці
97 років померла її бабуся ОСОБА_3 і
разом з нею на день смерті проживала її
донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати
залишилась проживати у будинку по день
своєї смерті до ІНФОРМАЦІЯ_3 року і
померла у віці 81 років.

Про те, що вони при житті так і не
оформили права власності на належні їм
земельні ділянки і не отримали
державних актів на них вона довідалась
коли у грудні 2013 року почала займатись
спадщиною. Строк який був пропущений
для прийняття спадщини вона вважає
поважним, оскільки після смерті бабусі
її мати, ще жила 7 років і являлась
прямою спадкоємицею своєї матері
першої черги, як її дочка, тому вона не
вважала за необхідністю втручатись у
їх майнові стосунки. Останні декілька
років до своєї смерті її мати тяжко
хворіла потребувала стороннього
догляду у той час спроби вирішення
питань спадкоємства ще при її житті для
неї було просто аморальним і
неприпустимими. Після смерті матері у
липня 2007 року вона була сильно
пригнічена і сильно переживала її
втрату. За цей час вона не займалась
питаннями оформлення на себе прав на
земельні ділянки які належали бабусі
та метрі в порядку спадкування і в
загалі не цікавилась цими ділянками,
їхнім станом, розташуванням, правовим
статусом тощо - вона знала, що при житті
бабусі та матері земельні ділянки були
передані комусь у оренду. Лише зараз
вона займається цим питанням оскільки
виникла загроза її майновим інтересам,
як спадкоємиці, тому, що у наступному
році ці земельні ділянки можуть
перейти у власність територіальної
громади Морозівської сільської ради,
як відумерлою спадщина.

Оскаржуваним рішенням суду першої
інстанції у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено за
необґрунтованістю заявлених вимог.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що
дане рішення винесене з порушенням
норм процесуального та матеріального
права, встановлений законом строк для
прийняття нею спадщини після смерті
матері нею пропущений, але вона вважає
причини його пропуску такими, які суд
може визнати поважними, а тому просить
суд скасувати рішення Міловського
районного суду Луганської області від
27 січня 2014 року та ухвалити нове
рішення по справі, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, розглянувши
справу у межах доводів апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу слід
відхилити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
законним і обґрунтованим є рішення,
коли суд виконав всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом на основі повного і всебічного
з'ясування обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що
встановлені судом обставини у повному
обсязі відповідають матеріалам справи,
оскільки судом встановлено, що
відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України з
якої слід, що для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Ч. І ст. 1272 ЦК України вказує на те, що
якщо спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

Ч.3 ст.1272 ЦК України вказує, що за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

З свідоцтва про народження позивачки
вбачається, що прізвище позивачки до
шлюбу було ОСОБА_2 а батьки ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 а.с.13. З свідоцтва про укладення
шлюбу вбачається, що позивачка
зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 і змінила
прізвище на ОСОБА_2 а.с.13.

Як вбачається з довідки Морозівської
сільської ради Міловського району
Луганської області ОСОБА_3 яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року дійсно мешкала і
зареєстрована в с. Морозівка,
Міловського району, Луганської області
з 1957 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
року і разом з нею проживала дочка
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 а.с.14.

Відповідно сертифікатів на право на
земельну частку (пай) вбачається, що
вони видані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 а.с.16-17.

Таким чином стало відомо, що позивачка
мала матір та бабусю які при житті
отримали сертифікати на право на
земельну частку (пай). Однак після
смерті бабусі у 2000 році мати не
оформила спадщину належним чином і
сама померла у 2007 році. Позивачка
вважає себе спадкоємицею від померлих
однак причину такого великого пропуску
строку для звернення до нотаріуса не
довела послалась на те, що її ніхто не
підказав про термін звертання до
нотаріуса для оформлення прийняття
спадщини. Вказана позивачкою причина
пропуску строку не може бути визнана
поважною і суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
вказані обставини не є підставою для
встановлення строку, з цих підстав
позовні вимоги підлягають не
задоволенню.

Зважаючи на викладене, доводи апелянта
про незаконність та необґрунтованість
рішення суду слід вважати такими, що не
заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, порушень процесуального
законодавства при розгляді справи та
прийнятті рішення не встановлено, тому
підстав для скасування рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Міловського районного суду
Луганської області від 27 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ

Головуючий :

Судді :