Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1102/14
Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І.
Суддя-доповідач: Савченко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„25" березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Гончар М.С., Стрелець Л.Г.

при секретарі: Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3 на ухвалу судді
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 15 січня 2014 року за
позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
визнання порядку користування
земельною ділянкою та визнання права
власності на частку у домоволодінні, -

В С Т
А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
визнання порядку користування
земельною ділянкою та визнання права
власності на частку у домоволодінні
згідно рішення суду від 21.12.2011 року про
поділ жилого будинку.

У позові зазначав, що він являвся
власником 7/18 частин, а ОСОБА_4 -
власником інших 11/18 частин жилого
будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від. 21.12.2011
року було частково задоволено позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ зазначеного
жилого будинку, вселення та визначення
порядку користування земельною
ділянкою, яким проведено поділ
житлового будинку АДРЕСА_1 згідно
другого варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
22.04.2010 року.

ОСОБА_4 виділено 61/100 часток
домоволодіння, ОСОБА_2 - 39/100 часток
домоволодіння.

Внаслідок цього фактично
утворилось дві квартири під різними
номерами, квартирою НОМЕР_1
користується ОСОБА_2, квартирою НОМЕР_2
відповідач.

Крім того, будинок, допоміжні
будівлі та споруди розташовані на
земельній ділянці площею 459 кв.м., яка
була виділена попередньому власнику
будинку ОСОБА_5 - батьку позивача, на
підставі договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального жилого будинку та
обслуговування його і споруд.

У зв'язку з тим, що за рішенням
суду ОСОБА_2 виділено 39/100 часток всього
домоволодіння, до нього перейшло й
право користування земельною ділянкою,
на якій розміщена його частка жилого
будинку, допоміжних будівель та споруд,
а також земельною ділянкою, яка
необхідна для їх обслуговування.

Оскільки земельна ділянка, на
якій розташований жилий будинк,
допоміжні будівлі та споруди, не була
поділена між співвласниками і порядок
користування нею між ними не
встановлювався, фактично вона
залишилася у їх спільному
користуванні, то це перешкоджає йому
здійснити приватизацію земельної
ділянки у частці, яка пропорційна його
частці у праві власності на жилий
будинок, будівлі та споруди.

Посилаючись на вказані
обставини, просив суд визначити
порядок користування земельною
ділянкою, на якій розташований жилий
будинок та господарські споруди, що
знаходиться у АДРЕСА_1, виділивши
ОСОБА_2 в користування 39/100 частин
земельної ділянки площею 179,01 кв.м, на
якій розташовані його 39/100 частини
домоволодіння, інші 61/100 виділити
відповідачу, визнати право власності
за ним на 39/100 часток всього
домоволодіння, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 , стягнути судові
витрати по справі.

Ухвалою судді Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 15 січня
2014 року у відкритті провадження у
справі відмовлено з підстав,
передбачених п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та
його представник ОСОБА_3, посилаючись
на порушення судом норм
процесуального права, просять ухвалу
судді скасувати, справу направити до
суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду доповідача,
пояснення учасника процесу,
перевіривши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_4 про визнання порядку
користування земельною ділянкою та
визнання права власності на частку у
домоволодінні з підстав, передбачених
п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суд послався на
те, що 21.12.2011 року Шевченківським
районним судом м. Запоріжжя вже
було ухвалено рішення у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ
жилого будинку, вселення та визначення
порядку користування земельною
ділянкою, що знаходиться по АДРЕСА_1,
яким у задоволенні вимог про
визначення порядку користування
земельною ділянкою було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 01.03.2012 року
вказане рішення було залишено без змін
і з цього часу набрало законної сили.

Між тим, з висновком суду про
наявність передбачених п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК
України підстав для відмови у
відкритті провадження у справі в
повній мірі погодитися не можна.

Положеннями ст. 122 ЦПК України
встановлено умови для відкриття
провадження по цивільній справі та
підстави для відмови у відкритті
провадження по справі.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо є таке, що
набрало законної сили, рішення чи
ухвала суду про закриття провадження у
справі у зв"язку з відмовою позивача
від позову або укладання мирової угоди
сторін у спорі між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

За змістом ст. 119 ЦПК України
підставами позову є фактичні
обставини, що наведені у заяві.

Позови вважаються тотожними
тільки у тому випадку, коли в них
одночасно співпадають сторони,
підстави і предмет. При визначенні
підстав та предмету позову, як
елементів його змісту, суд повинен
перевірити, на підставі чого, тобто
яких фактів (обставин) і закону, позивач
просить про захист свого права.

Як вбачається із рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 21 грудня 2011 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ
жилого будинку, вселення та визначення
порядку користування земельною
ділянкою, в якості підстави для відмови
у задоволенні вимог ОСОБА_4 про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою суд послався на
висновок проведеної по цій справі
судової будівельно-техничної
експертизи № 1269 від 22.04.2010 року, як на
наданий позивачкою доказ, згідно якого
визначити варіанти порядку
користування земельною ділянкою не
видається можливим у зв"язку з
ненаданням домоволодіння по
АДРЕСА_1 експерту для огляду та
замірів.

Отже підставою відмови у
задоволенні вказаних вимог ОСОБА_4
була відсутність висновків експертизи
про можливі варіанти користування
землею.

В обгрунтування поданого
ОСОБА_2 позову до ОСОБА_4 про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою на вказаний
висновок експертизи позивач не
посилався.

Оскільки за змістом зазначений
висновок експертизи № 1269 від 22.04.2010
року є доказом по конкретній справі, а
не встановленим по ній фактом
відсутності технчної можливості
встановлення порядку користування
земельною ділянкою між співвласниками
будинку, то за вказаних обставин
висновок суду про те, що заявлені
ОСОБА_2 позовні вимоги до ОСОБА_4 про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою є тотжними її
позовним вимогам, що були розглянуті з
ухваленням рішення від 21.12.2011 року, не
можна визнати обгрунтованим.

У зв"язку з цим оскаржувана
ухвала як така, що не відповідає
вимогам п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України,
підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 15 січня
2014 року по даній справі скасувати,
питання передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: