Єдиний унікальний номер 237/2108/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3371/2014
Головуючий у 1 інстанції
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого НИКИФОРЯКА Л.П.

Суддів: КІЯНОВОЇ С.В., ІВАНОВОЇ А.П.,

При секретарі Ганжела М.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Мар'їнського районного суду
Донецької області від 11 грудня 2013 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом, посилаючись на те, що
відповідач, який є батьком
неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, участі у вихованні дитини
не приймає, матеріальної допомоги не
надає. Просила стягнути з відповідача
на її користь аліменти на утримання
доньки щомісячно в розмірі
прожиткового мінімуму на дитину її
віку, встановленого держбюджетом
України та з подальшими змінами такого
розміру до її повноліття.

Рішенням Мар'їнського районного суду
Донецької області від 11 грудня 2013 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4
частки з усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 15 січня 2013 року і
до повноліття дитини, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку. Рішення суду
в межах суми платежу за один місяць
допущено до негайного виконання.
Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
стягнути аліменти на користь позивачки
в розмірі 1/20 частини зі всіх видів
заробітної плати, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права. В обґрунтування
доводів апеляційної скарги зазначив,
що суд першої інстанції не прийняв до
уваги докази та не надав оцінки його
доводам, віддавши перевагу доводам
позивача. Відповідач намагався
пояснити суду, що перебуває в іншому
шлюбі та від шлюбу має сина ОСОБА_4,
17.09.2003р.н., окрім дружини та сина, з ним
проживає матір дружини. В теперішній
час родина очікує поповнення, та
потребує грошових коштів. Суд не
врахував, що відповідач не працює та не
має доходів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
відповідача ОСОБА_1, який просив
задовольнити апеляційну скаргу,
позивача ОСОБА_2, яка заперечувала
проти доводів апеляційної скарги,

дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до частини 1 ст.303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що від шлюбних відносин
сторони мають неповнолітню доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком якої є
відповідач (а.с. 7), дитина потребує
матеріальної допомоги.

Встановлено, що відповідач в
добровільному порядку матеріальної
допомоги на утримання своєї дитини не
надає.

У відповідності з вимогами ст.180 СК
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

При визначені розміру аліментів,
відповідно до вимог п.3 ч. 1 ст.182 СК
України, суд враховує наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина.

Апеляційний суд приймає до уваги, що
відповідач є батьком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.54), проживає разом із
дружиною ОСОБА_6, яка перебуває на
обліку у зв'язку із вагітністю (а.с. 56, 57).
Однак зазначене не позбавляє обов'язку
відповідача як батька утримувати
неповнолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 Крім того, відомостей щодо
наявності інших аліментних зобов'язань
відповідачем апеляційному суду не
надано.

При визначенні розміру аліментів у
вигляді 1/4 від усіх видів доходів
відповідача, суд першої інстанції не
врахував, що ОСОБА_1 не має постійного
виду доходу, з якого було б можливе
присудження частки.

Згідно частини 1 ст.184 СК України та з
урахуванням положень частини 2 ст.182 СК
України суд визначає аліменти у
твердій грошовій сумі в чітко
визначеному розмірі, який не залежить
від розміру прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку чи відсотків
від нього, тим більше такий розмір
аліментів не може варіюватися в
залежності від зміни розміру
прожиткового мінімуму кожного року,
оскільки це суперечить самому змісту
статті 184 СК України та принципам
такого способу визначення розміру
аліментів.

Частиною 2 ст. 184 СК України передбачено,
що розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Враховуючи зазначене, суд першої
інстанції дійшов висновку при
визначенні розміру аліментів у частці
від доходів відповідача з порушенням
норм матеріального права.

Посилання відповідача на неприйняття
судом першої інстанції документів не
підтверджено матеріалами справи,
оскільки письмове клопотання про
долучення їх до справи відсутнє.

Відповідно до п.4 частини 1 ст.309 ЦПК
України порушення норм матеріального
права є підставою для зміни рішення
суду, а тому апеляційний суд вважає за
необхідне змінити рішення суду першої
інстанції частині стягнення аліментів
з відповідача та стягнути з нього на
користь позивача ОСОБА_2 на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій
грошовій сумі у розмірі 600грн.
щомісячно з наступною індексацією,
починаючи з 15 січня 2013 року до
досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 316 ЦПК України,
апеляційний суд

В И Р І Ш И
В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Мар'їнського районного суду
Донецької області від 11 грудня 2013 року
змінити в частині стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій
грошовій сумі у розмірі 600 (шістсот) грн.
щомісячно з наступною індексацією,
починаючи з 15 січня 2013 року до
досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності.

Судді :