Справа №717/342/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 березня 2014 року Кельменецький
районний суд Чернівецької області в
складі:

головуючого - судді:
Туржанського В.В.

при секретарі: Олійник
І.Г.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Кельменці
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ „ ПРИВАТБАНК " подало до
Кельменецького районного суду позовну
заяву у якій просить стягнути з
відповідачки на користь ПАТ КБ
„ПриватБанк" заборгованість у розмірі
15297 гривень 71 копійки за кредитним
договором №DNXRRX10650143 від 12.12.2007 року, яка
складається з наступного: 14093 гривні 06
копійок - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором,
штрафи: 500 гривень - (фіксована частина)
і 704 гривні 65 копійок - (процентна
складова). Стягнути судові витрати у
розмірі 243 гривні 60 копійок судового
збору.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася будучи належним чином
повідомленою про час і місце розгляду
справи .

Представник позивача Бабічук А.С. до
суду не з'явилася. В матеріалах справи
наявне клопотання представника
позивача у якому вона просить
розглянути справу без її присутності,
позовні вимоги підтримує повністю і
просить їх задовольнити.

Судом досліджено наступні докази:
розрахунок заборгованості за
договором № DNXRRX10650143 від 12.12.2007
укладеним між ПриватБанком та клієнтом
ОСОБА_1 станом на 13.02.2014 року, копія
анкети позичальника ОСОБА_1, копія
заяви ОСОБА_1 DNXRRX10650143 від 12.12.2007 року,
копі рахунку - фактури №125 від 12 грудня
2007 року, корпія платіжного доручення
71212В07OS від 12.12.2007 року., копія Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам („Розстрочка") (Стандарт).

Судом встановлено, що між ЗАТ КБ
„ПриватБанк", яке в подальшому
реорганізоване в публічне акціонерне
товариство комерційний банк
„ПриватБанк" та відповідачкою ОСОБА_1 12
грудня 2007 року був укладений кредитний
договір DNXRRX10650143. Згідно даного
договору відповідачка отримала кредит
в розмірі 2244 гривні зі сплатою
відсотків у розмірі 1% на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 12.12.2008
року, зі сплатою щомісячної суми
винагороди за надання фінансового
інструменту в розмірі 54 гривні 98
копійок та одноразової винагороди за
надання фінансового інструменту в сумі
374 гривні. Отже, між позивачем та
відповідачкою відповідно до ст. 1046
Цивільного кодексу України склалися
зобов'язальні правовідносини з приводу
позики грошей, тобто грошові
зобов'язання. Згідно даного договору
відповідачка зобов'язалася щомісячно,
в період з 5 по 10 число, сплачувати
відповідні платежі за цим договором в
загальній сумі 254 гривні 53 копійки.

Для виконання зобов'язань за цим
кредитним договором банк відкрив
відповідачці рахунок 1159.

Відповідачка не в повному обсязі
сплачувала необхідні платежі, у зв'язку
з чим утворилася прострочена
заборгованість.

Згідно пункту 5.1 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(„Розстрочка") (Стандарт) при порушенні
позичальником будь-якого із
зобов'язань передбачених Заявою та п.п.
3.2.2, 3.2.3 даних умов, банк має право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню в
розмірі 0,15 % від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожен
день прострочки платежу.

Згідно п.5.4 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам („Розстрочка")
(Стандарт) нарахування неустойки за
кожен випадок порушення зобов'язань ,
передбаченої п.5.1 цих умов здійснюється
протягом трьох років з дня, коли
відповідне зобов'язання повинне бути
виконане Позичальником.

Таким чином, станом на 13.02.2014 року
відповідачка ОСОБА_1 не виконала в
повному обсязі свої зобов'язання за
кредитним договором, щодо оплати
частки боргу у встановлений договором
строк. Відповідно до умов договору
відповідачці нараховані штрафи: 500
гривень штрафу (фіксована частина), 704
гривні 65 копійок штраф (процентна
складова) та пеня за несвоєчасність
виконанням зобов'язань за договором в
сумі 14093 гривні 06 копійок. Загальна сума
нарахованої заборгованості складає 15297
гривень 71 копійку.

Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст.1050 Цивільного кодексу
України позичальник зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до ст.
625 Цивільного кодексу України, якою
передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Згідно ст. 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Проте,
відповідачка в порушення умов
договору, який згідно ст. 629 Цивільного
кодексу України є обов'язковим до
виконання, в порушення ст. 525 Цивільного
кодексу України односторонньо
відмовилася від своїх зобов'язань за
цим договором, порушила свої
зобов'язання по поверненню суми позики
за цим договором. Зокрема відповідачка
не своєчасно та не в повному обсязі
вносила щомісячні платежі за
договором. Згідно ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив зобов'язання якщо
він не виконав його у строк
встановлений договором.

Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

За правилами ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК
України виконання зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня та штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст.
611 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2
ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України).

Виходячи з аналізу зазначених статей,
штраф є відповідальністю, яка залежить
лише від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання й у
часі визначається з настанням однієї з
подій як невиконання або неналежне
виконання зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання,
тобто встановлює певні юридичні
наслідки у вигляді обов'язку сплатити
певну суму, яка залежить не тільки від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання, а й від часу такого
невиконання.

Тобто, пеня та штраф є різними видами
неустойки як засобу юридичної
відповідальності, а не окремими видами
штрафних санкцій.

Штраф має разовий характер, тобто
вичерпується з настанням самого факту
порушення зобов'язання.

Відповідно до п. 5.3. Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) (далі - Умови)
при порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором
більш ніж на 30 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити Банку штраф у
розмірі 500 грн + 5 % від суми
заборгованості.

Пеня ж, в свою чергу, відповідно до п. 5.1.
вказаних Умов сплачується при
порушенні позичальником зобов'язань із
погашення кредиту у розмірі 0,5 % від
суми простроченого платежу по кредиту
за кожний день прострочки, але не менше
1 гривні за кожний день прострочки.

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Тобто, законодавцем передбачено
дві підстави для зменшення неустойки
за рішенням суду: 1) значне перевищення
неустойкою розміру збитків та 2) за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Згідно до пункту 27 Постанови № 5
Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року „Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
положення частини третьої статті 551 ЦК
України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
лише за заявою відповідача до
відсотків, які нараховуються як
неустойка, і не може бути застосовано
до сум, які нараховуються згідно з
частиною другою статті 625 ЦК, які мають
іншу правову природу.

Разом з тим, відповідачка до суду не
з'явилася і заяви про зменшення суми
неустойки не подала.

Таким чином, суд не вважає за можливе
зменшити розмір неустойки.

У заяві позивальника за підписом
відповідачки від 18.09.2007 року зазначено
що остання ознайомилася і згідна
з умовами кредитування, які були надані
їй в письмовій формі. Відповідачка
надала свою згоду на те, що ця заява,
разом із запропонованими банком
умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) , Тарифами, складає між ним та
банком кредитно - заставний договір.

Суд враховує, що станом на 13.08.2012 року
відповідачка погасила заборгованість
по тілу кредиту, відсотках та
щомісячній винагороді за надання
фінансового інструменту і відповідно з
цього числа нарахування неустойки мало
б бути припиненим. Суд враховує, що
станом на 13.08.2012 року відповідачці
нараховано пеню в розмірі 14563 гривні 10
копійок.

Вказані вище обставини стверджується
взаємним зв'язком доказів, досліджених
судом у їх сукупності. Дані докази є
належними та допустимими.

Враховуючи викладене вище суд вважає,
що позовну заяву публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості слід
задовольнити повністю. З відповідачки
слід стягнути на користь позивача борг
в сумі 15297 гривень 71 копійки, в тому
числі: пеню за несвоєчасність
виконанням зобов'язань за договором в
сумі 14093 гривні 06 копійок, штраф у
фіксованій частині 500 гривень та як
відсоток від суми заборгованості з
врахуванням розміру пені в сумі 704
гривні 65 копійок.

Суд вважає, що з відповідачки на
користь позивача слід стягнути судовий
збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Враховуючи викладене вище, на підставі
ч.1 ст.61 Конституції України, ст. ст.
509,525,526, 549,550,551,553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050,
1054 Цивільного кодексу України,
керуючись ст. ст.3,8,10, 11,15, 60, 79, 88, 212- 216
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
„ПриватБанк" до ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
індивідуальний ідентифікаційний номер
НОМЕР_1 на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „ПриватБанк" 15297 (п'ятнадцять
тисяч двісті дев'яносто сім) гривень 71
(сімдесят одну) копійку в рахунок
заборгованості за кредитним договором
та 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного
суду Чернівецької області через
Кельменецький районний суд. Особи які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: