Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 312/320/2014-ц

№ 2/312/80/2014

28 жовтня 2014 року с. Велика Білозерка

Великобілозерський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого Кругового В.О.

при секретарі Пивошенко С.І.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області про стягнення моральної шкоди, заподіяної ушкодженням на виробництві, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кам'янсько-Дніпровському районі Запорізької області, про відшкодування моральної шкоди, в якій зазначає що з 2000 року і до 10.03.2006 року перебував у трудових відносинах з СВК «Росія» за професією охоронець. Звільнений був на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, а саме: за згодою сторін. У жовтні 2003 року з ним стався нещасний випадок на виробництві. 31.10.2003 року актом розслідування нещасного випадку на виробництві було поставлено діагноз (п.9): «здавлення правої кисті, відкриті переломи 2,3,4,5 пальців, пошкодження сухожилля розгібателей 2,3,4,5 пальців». На протязі 11 років позивач лікується від травми, яку отримав на виробництві. За результатами останнього обстеження Медико-соціальної експертної комісії №005689 від 31.03.2009 року у результаті трудового каліцтва, повязаного з виробництвом, позивачу було встановлено третю групу інвалідності з 40% стійкої втрати професійної працездатності-безстроково. При цьому визначена потреба у додаткових видах допомоги.

Внаслідок цієї травми позивач змушений тривалий час знаходиться на лікарняному, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури. У звязку з виробничою травмою було порушено його нормальні життєві звязки, постійно виникають складнощі у звязку із болями в пошкодженій руці. Через стан здоров'я він позбавлений можливості повноцінно працювати, матеріально забезпечувати свою родину, відчуває себе втраченим для суспільства та родини. Усі ці фактори викликають негативні емоції і переживання. Порушено нормальні життєві звязки.

Позивач вважає, що йому спричинена моральна шкода, яка виявилася в душевному стражданні у зв'язку з почуттям психологічного спустошення.

Позивач просить суд стягнути з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кам'янсько-Дніпровському районі Запорізької області на його користь 40 000 (сорок тисяч) грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди отриманої у звязку з каліцтвом, повязаним з виробництвом..

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі та надав аналогічні доводи та вимоги, які вказані у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав та показав, що з наданих документів він не вбачає, щоб позивачу по справі було спричинено моральну шкоду. Крім того, відповідно до наказу Міністерства охорони здоровя «Про затвердження Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, повязане з виконання трудових обовязків» №212 від 22.11.1995 року позивачу при проходженні МСЕК не було встановлено спричинення моральної шкоди. Крім того, вважає, що оскільки 23.02.2007 року Законом -№717-V було виключено відшкодування моральної шкоди як виду страхової виплати, на даний час відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди за рахунок фонду.

Заслухавщи доводи сторін, та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов повинен бути частково задоволений.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач на час отримання травми працював помічником комбайнера в СВК «Росія».

Відповідно до Акту про нещасний випадок, 30 жовтня 2003 року, ОСОБА_1, працюючи помічником комбайнера отримав травму на виробництві.

Висновком МСЕК, від 02.03. 2004 р. позивачеві внаслідок професійного захворювання та травми по сукупності встановлена втрата професійної працездатності на 45 %., а при повторному огляді МСЕК 31.09.2009 року 40% втрати професійної працездатності.

Відповідно до історій хвороби (л.д.13-18) позивач неодноразово, з часу отримання травми по 2005 рік включн, проходив лікування у медичних закладах з приводу отримання травми.

Згідно ст.173 КЗпП України передбачає, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про охорону праці» відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок пошкодження здоровя, викликаного травмою, позивачеві завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоровя, погіршення життєвих умов, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином, це є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 21 Закону Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки право на відшкодування такої шкоди виникло у позивача_2 березня 2004 року, тобто до набрання чинності як Законом України "Про державний бюджет України на 2006 рік", так і Законом України "Про державний бюджет України на 2007 рік", якими було зупинено дію норм, що передбачали право потерпілих на відшкодування моральної шкоди, та Законом України від 23.02.2007 року № 717-У "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", що набрав чинності з 30.03.2007 року, то суд вважає, що позивач правомірно звернувся про відшкодування моральної шкоди до Фонду соцстраху. А доводи відповідача, про те, що норму про відшкодування моральної шкоди було вилучено, тому Фонд не несе обовязку відшкодовувати моральну шкоду, безпідставні.

Суд також, вважає безпідставними доводи відповідача, про не доведеність позивачем спричинення моральної шкоди. Оскільки відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" від 31.03.1995 р. №4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер та тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Визначаючи суму страхової виплати позивачу за моральну шкоду суд враховує, що ступінь втрати працездатності позивача складає 40%і те, що він переносить фізичний біль від отриманого професійного захворювання, значний час проходив лікування, чим порушений його звичайний ритм життя, що призводить до моральних страждань та безумовно вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, суд також враховує, що позивач є працездатним, оскільки встановленням третьої групи інвалідності лише обмежено умови, в яких він може працювати, а крім того враховує те, що травма отримана позивачем, також внаслідок і його вини, що значно зменшує ступінь його фізичних і душевних страждань, а тому визначає розмір моральної шкоди у сумі 10 000 грн.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 23 ЦК України, Законом України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області про стягнення моральної шкоди, заподіяної ушкодженням на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області на користь ОСОБА_1 10 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок трудового каліцтва.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана на протязі 10 днів, з часу виготовлення повного рішення, до суду апеляційної інстанції, через Великобілозерський районний суд.

Суддя В.О.Круговой.