АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Шахової
О.В.,

при секретарі Охневській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 14.01.2014 у справі за скаргою
ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві на постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову у прийнятті до
провадження виконавчого документу), -

В С Т А Н О В И Л А

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду із зазначеною вище скаргою, в
якій, з урахуванням уточнень, просила:
визнати неправомірними дії головного
державного виконавця ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві Клименко
Р.В., пов'язані з відмовою відкриття
виконавчого провадження по виконанню
ухвали Дніпровського районного суду м.
Києва від 27.06.2013; скасувати постанову ВП
№388922317 про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документу) від 15.07.2013; зобов'язати
відкрити виконавче провадження з
виконання ухвали Дніпровського
районного суду м. Києва від 27.06.2013, а
також визнати неправомірною
бездіяльність головного державного
виконавця щодо не надсилання на її
адресу оскаржуваної постанови. В
обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що 15.07.2013 головним
державним виконавцем ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві Клименко
Р.В. було винесено постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження за ухвалою Дніпровського
районного суду № 755/7991/13 від 27.06.2013 про
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1,
що належить ОСОБА_3 з тих підстав, що до
ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві не
надійшла заява стягувача про відкриття
виконавчого провадження.Про існування
вказаної ухвали скаржник особисто
дізналася 07.11.2013 - під час ознайомлення
з матеріалами цивільної справи №
755/7991/13-ц.

Справа № 755/29045/13-ц № апеляційного
провадження:№ 22-ц-796/3729/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Бартащук
Л.П.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Соколова В.В. Ухвалою
Дніпровського районного суду м. Києва
від 14.01.2014 скаргу ОСОБА_1 на дії
(бездіяльність) головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
на постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документу) - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин
справи, на неправильну оцінку доказів
та невірне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, апелянт вважає, що
постановляючи оскаржувану ухвалу,
судом першої інстанції не досліджено
матеріали виконавчого провадження ВП
№ 388922317 та не встановлено хто ж саме був
заявником під час звернення ухвали
Дніпровського районного суду № 755/7991/13
від 27.06.2013 до примусового виконання,
оскільки вважає, що суд не може бути
заявником у виконавчому провадженні.
Вважаючи постановлену ухвалу
необґрунтованою, просить її скасувати
та постановити нову, якою вимоги скарги
задовольнити.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_1 підтримаа апеляційну
скаргу, просила ухвалу суду першої
інстанції скасувати з викладених у
скарзі підстав.

Представник ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Києві в судовому засіданні заперечував
проти доводів апеляційної скарги,
ухвалу суду першої інстанції вважає
законною і обґрунтованою, просить
залишити її без змін.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилася, про день та час слухання
справи повідомлена належним чином,
причину неявки суду не повідомила, а
тому, в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України,
колегія суддів вважає, що її неявка не
перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб які
приймали участь в судовому засіданні,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах апеляційного оскарження,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
передбачено, що учасники виконавчого
провадження та особи, які залучаються
до проведення виконавчих дій, мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Як вбачається із матеріалів справи,
ухвалою Дніпровського районного суду
№ 755/7991/13 від 27.06.2013 була задоволена
заява позивача про вжиття заходів
забезпечення позову, а саме - накладено
арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Виконання ухвали доручено ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві, тому копія
ухвали була направлена судом до ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві - для
виконання.

15.07.2013 головним державним виконавцем
ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві
Клименко Р.В. було винесено постанову
про відмову у відкритті виконавчого
провадження з виконання ухвали
Дніпровського районного суду № 755/7991/13
від 27.06.2013 про накладення арешту на
квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 з
тих підстав, що всупереч вимог п.1 ч. 1 ст.
19 Закону України «Про виконавче
провадження» до ВДВС Дніпровського РУЮ
у м. Києві не надійшла заява стягувача
про відкриття виконавчого провадження
та не надано документ, що підтверджує
особу стягувача чи його представника
(а.с. 5).

Копія вказаної постанови була
направлена головним державним
виконавцем до Дніпровського районного
суду м. Києва, як заявника, і отримана
судом 10.09.2013 (а.с. 6).

Відмовляючи в задоволенні скарги
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив
безпідставності та недоведеності
вимог скарги, оскільки доказів того, що
ухвала Дніпровського районного суду №
755/7991/13 від 27.06.2013 була пред'явлена до
виконання іншими, ніж Дніпровський
районний суд м. Києва, особами, яким на
виконання вимог ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець мав направити копію
постанови, суду не надано, як і не
доведено факт звернення у червні-липні
2013 року ОСОБА_1 до державного виконавця
з заявою про відкриття виконавчого
провадження особисто або через
представника.

Колегія суддів вважає за можливе
погодитись з такими висновками суду
першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

В силу положень статті 19 зазначеного
Закону державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону, у тому числі за
заявою стягувача або його представника
про примусове виконання рішення.

Як передбачено у п.3.4.2 Інструкції з
організації примусового виконання,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України від 02 квітня 2012 року №
512/5, на кожен поданий на примусове
виконання виконавчий документ
стягувачем подається окрема заява про
відкриття виконавчого провадження.

Звертаючись до суду першої інстанції
із скаргою на дії дії (бездіяльність)
головного державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 не доведено
факт звернення її особисто чи
представника до державного виконавця з
заявою про відкриття виконавчого
провадження.

Оскільки, дії державного виконавця при
примусовому виконанні рішення суду,
здійснюються у спосіб і порядок,
визначені виконавчим документом, а
отже рішенням суду, яке має відповідати
ст. 18 Закону України «Про виконавче
провадження».

За наведених обставин, колегія судів
погоджується із висновком суду першої
інстанції та вважає обґрунтованою
відмову у задоволені скарги та
скасуванні постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження та
зобов'язання державного виконавця
прийняти виконавчий документ до
виконання, відкрити виконавче
провадження, оскільки державний
виконавець діяв в межах закону та
наданих йому повноважень.

Судом з'ясовані обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи, висновки суду відповідають
вимогам закону та обставинам справи, а
тому посилання в апеляційній скарзі
про неповне з'ясування обставин справи
та не відповідність висновків суду
вимогам закону є безпідставним і
підстав для скасування ухвали суду
першої інстанції з мотивів, викладених
в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 312, 313, 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду
м. Києва від 14.01.2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді