Справа № 243/262/14-ц
Провадження №2/243/510/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
м.
Cлов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючої - судді
Ільяшевич О.В.

при секретарі
Ляшко О.О.,

Тарантаєві І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Слов'янська
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Слов'янської міської
ради про визнання права власності за
набувальною давністю,

В С Т
А Н О В И В:

15 січня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із позовом до Слов'янської міської
ради про визнання права власності за
набувальною давністю. В обгрунтування
вимог зазначила, що 07 жовтня 1967 року
зареєструвала шлюб із ОСОБА_3 У її
чоловіка був дядько ОСОБА_4, який був
репресований у 1937 році, в ІНФОРМАЦІЯ_2
помер і був реабілітований посмертно
військовим трибуналом Київського
військового округу 16 червня 1959 року. На
день смерті ОСОБА_4 належав на праві
власності житловий будинок по АДРЕСА_1.
У будинку постійно проживала дружина
ОСОБА_4 - ОСОБА_6, яка була одинокою,
хворіла, а тому в 1967 році запропонувала
позивачці доглянути за нею до смерті, а
взамін ОСОБА_6 віддає їй будинок.
Позивачка погодилася, вони стали разом
проживати з 1967 року, позивачка
доглядала за ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_6 померла, спадкоємців після неї
не було. Вважає, що правомірно
заволоділа будинком на підставі угоди
із ОСОБА_6 в 1967 році, та на сьогодні день
відкрито безперервно ним володіє.
Наведена обставина також
стверджується тим, що в 1984 році
отримала дозвіл у виконкомі міськради
на будівництво гаража, провела газ,
виконала капітальний ремонт споруди. З
огляду на викладене просить визнати за
нею право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 за набувальною
давністю.

В судове засідання позивачка та
її представник не з'явились, подали до
суду заяви про розгляд справи у їх
відсутності, позов підтримали з
підстав, наведених в позовній заяві від
27 січня 2014 року.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву про слухання справи за його
відсутністю, позов визнав в повному
обсязі.

Суд, розглянувши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення справи по суті, приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні
обставини.

У відповідності до даних КП БТІ
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с.)

витягу з державного реєстру актів
цивільного стану громадян про шлюб від
03 квітня 2014 року, ОСОБА_6, 29 жовтня 1904
року зареєструвала шлюб із ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, - 21 серпня 1926 року.
Прізвище після укладення шлюбу -
ОСОБА_6.

Згідно із свідоцтвом про смерть
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно із свідоцтвом про смерть
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

У відповідності до довідки № 659/0-59,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, був
реабілітований посмертно військовим
трибуналом Київського військового
округу 16 червня 1959 року.

Згідно свідоцтва про одруження,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб 07 вересня
1967 року.

Згідно із даними КП БТІ станом на
01 січня 2013 року право власності на
житловий будинок, розташований по
АДРЕСА_1, зареєстроване за ОСОБА_4 на
підставі договору купівлі-продажу ,
посвідченого Слов'янською ДНК 08 грудня
1927 року р/3 3755.

За даними інформаційної довідки з
реєстру прав власності на нерухоме
майно, відомості про реєстрацію прав
власності на житловий будинок,
розташований по АДРЕСА_1, відсутні.

У відповідності до довідки
управління головного архітектора від 11
листопада 1984 року, ОСОБА_2, яка мешкає за
адресою АДРЕСА_1 проводить будівництво
гаражу.

За рішенням виконкому Слов'янської
міської ради народних депутатів № 653/1
від 14 листопада 1984 року, ОСОБА_2
дозволено будівництво гаража по
АДРЕСА_1. На ОСОБА_2 відкритий особовий
рахунок.

Згідно із договором від 16 серпня 1986
року за адресою по АДРЕСА_1 , між ОСОБА_2
та Укртелеком укладений договір про
користування місцевим телефонним
зв'язком.

У відповідності до довідки від 23 червня
1986 року ОСОБА_2, яка проживає по АДРЕСА_1,
являється членом кооператива по
будівництву газового трубопровода за
рахунок особистих збережень.

У відповідності до оцінки майна,
будинок по АДРЕСА_1 оцінений у 31860 грн.
Без врахування ПДВ.

Згідно із відповіддю нотаріуса,
спадкові справи після смерті ОСОБА_4 Та
ОСОБА_6 не заводилися.

Як достовірно встановлено у судовому
засіданні право власності на спірний
житловий будинок, розташований по
АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_4 у будинку
залишилась проживати його дружина
ОСОБА_6. Суд приймає до уваги акт
реєстрації шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_6,
як належний та допустимий доказ того,
що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 були одружені,
оскільки у відповідності до словника
українських імен ім'я «ОСОБА_4» є
різновидом імені «ОСОБА_4». При цьому
суд зважає на ту обставину, що наведені
особи уклали шлюб 1927 році.

У відповідності до ст.. 418 ЦК України 1922
року, який діяв на момент відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_4, коло
осіб, які закликаються до спадкування
за обома, вказаними у ст. 416 підставами
(за заповітом та за законом),
обмежується прямими низхідними
(дітьми, онуками та правнуками) та
пережившою дружиною померлого, а також
непрацездатними та неімущими особами,
які фактично перебували на повному
утриманні померлого не менше одного
року до його смерті. Спадкоємцями
можуть бути лише особи, які живі на
момент смерті спадкодавця, а також
діти, зачаті за його життя і народжені
після його смерті.

У відповідності до ст.. 429 ЦК України в
ред.. 1922 року, якщо спадкоємець,
присутній в місці відкриття спадщини,
на протязі трьох місяців з дня її
відкриття не заявить належному
нотаріальному органу про відмовлення
від спадщини, він вважається таким, що
прийняв її.

Спадкоємці, які є в наявності, можуть
вступити до управління спадковим
майном, не чекаючи явки інших
спадкоємців, які, своєчасно з'явившись,
можуть витребувати свою частку
спадкового майна.

Як достовірно встановлено у судовому
засідання, ОСОБА_6, як переживши дружина
ОСОБА_4 та спадкоємиця після його
смерті, за життя будь-яких заяв про
відмову від спадщини, яка залишилась
після смерті ОСОБА_4, не заявляла, а тому
суд приходить до висновку, що вона
прийняла спадщину.

Як вбачається із наданих суду
документів ОСОБА_2 постійно
користується житловим будинком
АДРЕСА_1, доглядає за ним, сплачує
комунальні послуги з 1984 року.

У відповідності до ст. 328 ЦК
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно із ст. 344 ЦК України, особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено
цим Кодексом. Право власності на
нерухоме майно, що підлягає
державній реєстрації, виникає за
набувальною давністю з моменту
державної реєстрації. Особа, яка
заявляє про давність володіння, може
приєднати до часу свого володіння
увесь час, протягом якого цим майном
володіла особа, чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є. Право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно, транспортні засоби,
цінні папери набувається за рішенням
суду.

У відповідності до п.8 Прикінцевих
та перехідних положень ЦК України,
правила ст. 344 ЦК України про набувальну
давність поширюються також на випадки,
коли володіння майном почалося за три
роки до набрання чинності цим Кодексом.

Виходячи з аналізу норм чинного
законодавства, при вирішенні спорів,
пов'язаних з правом власності в силу
набувальної давності, слід враховувати
наступне:

? право власності на нерухоме майно
можна набувати за набувальною давністю
лише після 01 січня 2011 року;

? задоволення судом вимог про визнання
за володільцем права власності на
нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК
можливе лише за наявності необхідних
умов: добросовісності заволодіння,
відкритості, безперервності,
безтитульності володіння.

При цьому наведені умови є необхідними
в своїй сукупності, і відсутність хоча
однієї із вищевказаних умов свідчить
про відсутність підстав для визнання
права власності за набувальною
давністю. Отже на думку суду, при
вирішенні спору про визнання права
власності на майно за набувальною
давністю, перш за все слід встановити
таку ознаку, як добросовісність
володіння. Добросовісність як одна із
загальних засад цивільного
судочинства означає фактичну чесність
суб'єктів у їх поведінці, прагнення
сумлінно захистити цивільні права та
забезпечити виконання цивільних
обов'язків. Аналізуючи норми чинного
законодавства щодо добросовісності
набуття права на певну річ за
набувальною давністю є необхідним
встановити добросовісність саме на
момент передачі позивачу майна (речі),
тобто на початковий момент, який буде
включатися в повний строк давності
володіння, визначений законом. У
відповідності до чинного цивільного
законодавства, набувач визнається
добросовісним, якщо він не знав і не
повинен був знати про незаконність
свого володіння. Отже позивач, як
незаконний володілець, протягом всього
часу володіння майном повинен бути
впевнений, що на це майно не
претендують інші особи, і він отримав
це майно з підстав, достатніх для того,
щоб мати право власності на нього. Отже
застосування набувальної давності
передбачає відсутність титулу
(підстави) для виникнення права
власності в момент захоплення
(заволодіння) чужою річчю.

Як достовірно встановлено у судовому
засіданні, ОСОБА_6 передала будинок
АДРЕСА_1 за усною угодою довічного
утримання. Разом з тим, аналізуючи
вказану угоду, суд приходить до
висновку, що вона за своєю природою не
тягне будь-яких юридичних наслідків
щодо набуття права власності
позивачем. Добросовісне володіння
припускає, що особа не знала і не
повинна була знати, що володіє річчю
незаконно. Тому встановлення
добросовісності залежить від підстав
набуття майна. Отже на думку суду,
позивач добросовісно заволоділа
будинком АДРЕСА_1, оскільки на момент
його заволодіння не знала та не могла
знати, що володіє ним незаконно.
Необхідними умовами для набуття права
власності за набувальною давністю є
також відкритість та безперервність
володіння. Володілець повинен володіти
річчю відкрито. Безперервність
означає, що протягом означеного в
законі строку володілець не вчиняв дії,
що свідчили б про визнання ним
обов'язку повернути річ власнику, а
також йому не пред'являвся правомочною
особою позов про повернення майна.
Станом на 01 січня 2001 року, тобто на той
момент, з якого законодавець, у
відповідності до Прикінцевих та
Перехідних положень чинного ЦК
України, визначає можливість визнання
права власності за набувальною
давністю(початковий момент, який буде
включатися в повний строк давності
володіння, визначений законом),
позивачка відкрито, безперевно
володіла та володіє будинком АДРЕСА_1,
про свідчать вищезазначені
докази(а.с.7,9-15)

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що позивач ОСОБА_2
добросовісно заволоділа чужим майном -
будинком, розташованим по АДРЕСА_1,
право власності на яку на даний час
зареєстровано за ОСОБА_4, який помер в
ІНФОРМАЦІЯ_2, і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
понад десять років, то суд вважає, що її
позовні вимоги підлягають задоволенню.

на підставі наведеного, керуючись
ст. 3, 15, 60, 61, 212-215 ЦПК України, 344, 345 ЦК
України, ЦК України в ред.. 1922 року, суд,
-

В
И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
приватної власності на житловий
будинок, загальною площею 41,4 кв.м.,
житловою площею 26,4 кв.м.(літерА) із
надвірними спорудами: сарай(літер Б),
вбиральні(літер Г), гаражу(літер
Г),АДРЕСА_1, за набувальною давністю.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Донецького
апеляційного суду через Слов'янський
міськрайонний суд протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено у нарадчій
кімнаті у єдиному екземплярі.

Головуюча-суддя:
О.В.Ільяшевич