Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22-ц/778/1535/14
Головуючий у 1 інстанції: Федченко
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Боєвої В.В.,

Суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

При секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Запоріжкокс»
на рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 24 грудня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства
«Запоріжкокс», Запорізького
інструментального заводу ім. Войкова,
ЧАО, третя особа: Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві і профзахворювань України
в м. Запоріжжя, про відшкодування
моральної шкоди внаслідок
професійного захворювання пов'язаного
з виробництвом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Запоріжкокс»,
Запорізького інструментального заводу
ім. Войкова, ЧАО про відшкодування
моральної шкоди внаслідок
професійного захворювання пов'язаного
з виробництвом.

У позові зазначалось, що починаючи з
травня 2001 року позивач працював
електромонтером з ремонту та
обслуговування електроустаткування в
ПАТ «Запоріжкокс».

25 серпня 2011 року його було прооперовано
в Запорізькому обласному клінічному
онкологічному диспансері, діагноз - рак
лівої нирки, що підтверджується
виписним епікризом з історії хвороби.

Медичним висновком Центральної
лікарсько-експертної комісії про
наявність (відсутність) професійного
захворювання професійного характеру
захворювання від 15 січня 2013 року №1/13 у
позивача встановлено вперше
професійне захворювання на рак нирок,
що відповідає абсолютним
епідеміологічним критеріям діагнозу
«професійний рак».

Акт розслідування причин виникнення
хронічного професійного захворювання
за формою П-4 було складено 13.02.2013 року.

Відповідно до виписки з акту огляду
Обласної МСЕК №3 від 05.03.2013 року серії
АВ № 007547 позивачу було встановлено
стійку втрату професійної
працездатності 80% та 2 групу
інвалідності.

Внаслідок захворювання соціальні
зв'язки позивача порушені і він
постійно знаходиться у нервовій
напруженості, що негативно впливає на
його психологічний стан. Позивач
постійно має проходити обстеження та
лікування в закладах охорони здоров'я.
Сукупність всіх вказаних обставин
впливає на моральний стан позивача та
завдає йому душевних страждань.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд стягнути з
відповідача моральну шкоду у зв'язку з
отриманням професійного захворювання
в розмірі 200 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 24 грудня 2013 року позовні
вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Запоріжкокс» на
користь ОСОБА_3 моральну шкоду у зв'язку
з отриманням професійного
захворювання в розмірі 70000 грн. і судові
витрати.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ПАТ «Запоріжкокс» подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника апелянта, представника
Запорізького інструментального заводу
ім. Войкова, представника третьої особи
- Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і
профзахворювань України в м. Запоріжжя,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК суд апеляційної
інстанції відхиляє скаргу, якщо
встановлює, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції, виходив із того, що
ушкодженням здоров'я, яке заподіяне
позивачу внаслідок виконання ним
трудових обов'язків, спричинено йому
моральні та фізичні страждання,
обмежило його можливість вести
активний спосіб життя, а тому він має
право на відшкодування моральної
шкоди, яка підлягає стягненню з
роботодавця відповідно до вимог ст. 237-1
КЗпП України.

Такий висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
ґрунтується на матеріалах справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з травня
2001 року працював електромонтером з
ремонту та обслуговування
електроустаткування в ПАТ
«Запоріжкокс», стаж його роботи під
впливом шкідливих виробничих факторів
складає 11 років 5 міс.

25 серпня 2011 року його було прооперовано
в Запорізькому обласному клінічному
онкологічному диспансері, видалено
ліву нирку - діагноз - рак лівої нирки,
що підтверджується виписним епікризом
з історії хвороби (а.с.5).

Медичним висновком Центральної
лікарсько-експертної комісії про
наявність (відсутність) професійного
захворювання професійного характеру
захворювання Державної установи «
Інституту медицини праці НАМН України»
від 15 січня 2013 року №1/13 у позивача
встановлено вперше професійне
захворювання. Також зазначено, що
підґрунтям для визначення професійної
категорії захворювання є інформація
про умови праці, представлена в
санітарно-гігієнічній характеристиці
№10-20/1851 від 23.11.2012 року, згідно якої
хворий підлягав дії пилу коксу
кам'яновугільного, параметри якого
перевищували ГДК (7,05-17,90 мг/м3, при ГДК 6
мг/м3 протягом 94,8% робочої зміни). Згідно
даних IARC Monographs кокс кам'яновугільний є
концерегенним агентом 1 групи з
доведеною концерегенною дією на людину
з органами-мішенями-нирки. Відповідно
до методичних рекомендацій НАМН
України та МОЗ України
«Епідеміологічний моноторінг на раннє
виявлення виробничо-обумовленої та
професійної онкологічної патології
серед працюючого населення України (2006
р.), даний випадок захворювання на рак
нирок відповідає абсолютним
епідеміологічним критеріям діагнозу
«професійний рак» (а.с.20, 48-50).

13.02.2013 року було складено акт
розслідування причин виникнення
хронічного професійного захворювання
за формою П-4 (а.с.12), де зазначено, що
професійне захворювання у позивача
виникло внаслідок тривалого стажу
роботи в умовах впливу шкідливих
виробничих факторів та причиною
виникнення професійного захворювання
є наявність у повітрі робочої зони
електромонтера з ремонту та
обслуговування електроустаткування
пилу коксу - 1,6-17,9мг/м3, при ГДК- 6,0 мг/м3,
фенолу - 0,1 -1,15 мг/м3, при ГДК 0,3 мг/м3, пилу
вуглецевого - 3,6- 34,5 мг/м3, при ГДК - 10
мг/м3. Вини позивача ОСОБА_3 не виявлено.

Висновком Обласної МСЕК №3 від 05.03.2013
року серії АВ № 007547 позивачу було
встановлено 80% втрати професійної
працездатності у зв'язку з професійним
захворюванням та йому було встановлено
2 групу інвалідності (а.с.11).

Відповідно до ч. 2 ст.153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Згідно зі ст. 173 КЗпП України шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується в установленому
законодавством порядку.

За правилами ст. 14 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" до професійного
захворювання належить захворювання, що
виникло внаслідок професійної
діяльності застрахованого та
зумовлюється виключно або переважно
впливом шкідливих речовин і певних
видів робіт та інших факторів,
пов'язаних з роботою.

Перелік професійних захворювань за
поданням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони здоров'я, затверджується
Кабінетом Міністрів України.

Стаття 237-1 КЗпП України надає право
працівникові на відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди, якщо
порушення його законних прав призвели
до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Моральна шкода відшкодовується
працівникові безпосередньо
роботодавцем за таких умов: наявності
факту порушення роботодавцем законних
прав працівника; у разі виникнення у
працівника моральних страждань, або
втрати нормальних життєвих зв'язків,
або виникнення необхідності для
працівника додаткових зусиль для
організації свого життя; за наявності
причинного зв'язку між попередніми
умовами.

Таким чином, задовольняючи частково
позов, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність
правових підстав для відшкодування
моральної шкоди, завданої працівнику
ушкодженням здоров'я внаслідок
тривалого стажу роботи в умовах впливу
шкідливих виробничих факторів, у
зв'язку з чим він тривалий час
знаходився на лікуванні, втратив
важливий для організму орган, вимушено
приймав додаткові зусилля для
організації життя, втратив нормальні
життєві зв'язки, за рахунок власника -
ПАТ «Запоріжкокс».

Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 23 вересня 1999 року №
1105-XIV (далі - Закон України № 1105-ХІV)
передбачено, що у разі стійкої втрати
професійної працездатності право на
отримання потерпілим страхових виплат,
в тому числі і виплати за моральну
(немайнову) шкоду, настає з дня
встановлення йому медико-соціальною
експертною комісією стійкої втрати
професійної працездатності.

Відповідно до роз'яснень п.9 постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди" від 31
березня 1995 року №4, розмір моральної
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних та
фізичних страждань, з урахуванням у
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.

Оскільки з матеріалів справи
вбачається, що в зв'язку з професійним
захворюванням позивачу була
встановлена друга група інвалідності,
що безумовно завдало йому моральних та
фізичних страждань, і він позбавлений
можливості вести повноцінний спосіб
життя, моральні страждання носять
тривалий характер, відновлення стану
здоров'я, який він мав до професійного
захворювання неможливе, то з
урахуванням тривалості і характеру
його страждань, а також виходячи з
роз'яснень постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", засад розумності,
виваженості та справедливості, суд
першої інстанції правильно визначив
розмір відшкодування моральної шкоди
ОСОБА_3 в сумі 70 000,00 грн. і обґрунтовано,
дійшов висновку про стягнення
компенсації моральної шкоди на користь
позивача з ПАТ «Запоріжкокс».

Законом України від 23 лютого 2007 року №
717-V "Про внесення змін до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (далі - Закон № 717-V)
підп. "е" п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України №
1105-ХІV виключено.

Рішенням Конституційного Суду України
від 08 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 у справі
за конституційним поданням
Уповноваженого Верховної Ради України
з прав людини щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень підп. "б" підп. 4 п. 3 ст. 7 Закону
України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", п. 1, абз. 3 п. 5, п. 9, абз. 2,
3 п. 10, п. 11 розд. I Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (справа про страхові
виплати) зміни, внесені абз. 3 п. 5 розд. І
Закону № 717-V, визнано такими, що
відповідають Конституції України.
Зокрема, Конституційний Суд України
зазначав, що положеннями п. 1, абз. 3 п. 5,
п. 9, абз. 3 п. 10. п. 11 розд. І Закону № 717-V
скасовано право застрахованих
громадян, що потерпіли на виробництві
від нещасного випадку або професійного
захворювання, на відшкодування
моральної шкоди за рахунок Фонду, яке
вони мали відповідно до приписів
первинної редакції Закону №1105-ХІV.
Проте Конституційний Суд вважає, що
саме право цих громадян на
відшкодування моральної шкоди не
порушено, оскільки ст. 1167 ЦК України та
ст. 237-1 КЗпП України їм надано право
відшкодувати моральну шкоду за рахунок
власника або уповноваженого ним органу
(роботодавця).

Доводи апеляційної скарги по те, що
позивачу до працевлаштування на ПАТ
«Запоріжкокс» була встановлена 3 група
інвалідності за загальним
захворюванням та він працював з 13.11.1991
року по 25.04.2001 року на Запорізькому
інструментальному заводі ім. Войкова в
ЦЗЛ слюсарем КІП и А 6 розряду та
працював на цьому підприємстві за
сумісництвом в період з 01.10.2008 року по
29.07.2010 року, що могло спричинити
захворювання задовго до роботи у
відповідача спростовуються
санітарно-гігієнічною характеристикою
умов праці №10-20/1851 від 23.11.2012 року,
медичним висновком Центральної
лікарсько-експертної комісії про
наявність (відсутність) професійного
захворювання професійного характеру
захворювання Державної установи «
Інституту медицини праці НАМН України»
від 15 січня 2013 року №1/13, акт
розслідування причин виникнення
хронічного професійного захворювання
за формою П-4 (а.с.12, 20, 48-50), якими
встановлений причинний зв'язок між
його захворюванням та роботою у
відповідача.

З матеріалів справи та апеляційної
скарги вбачається, що відповідач
визнає, що робота електромонтера
відноситься до робіт зі шкідливими,
важкими умовами праці у зв'язку з чим
позивач був направлений до медичної
установи для проходження медичної
комісії і підтвердження можливості за
станом здоров'я працювати у таких
умовах, за результатами якої він був
визнаний годним працювати (а.с.106).

Крім того, представник Запорізького
інструментального заводу ім. Войкова в
судовому засіданні апеляційного суду
пояснив, що праця в якості слюсаря КІП
не відноситься до списку робіт зі
шкідливими умовами праці.

Щодо посилань апелянта про відсутність
медичного висновку про факт завдання
моральної шкоди, то суд вважає, що такі
посилання є безпідставними.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна
шкода полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, у душевних
стражданнях, які вона зазнає.

Так, внаслідок професійного
захворювання ОСОБА_3 зазнав стійкої
втрати професійної працездатності, був
визнаний інвалідом другої групи, а на
тепер йому встановлена 1 група
інвалідності, що само по собі свідчить
про наявність моральної шкоди і суд
наділений правом визначати розмір
відшкодування незалежно від наявності
або відсутності будь-якого медичного
висновку.

Таким чином, встановивши факти та
зумовлені ними правовідносини, суд
першої інстанції правильно застосував
правові норми та ухвалив правильне по
суті рішення, підстав для скасування
якого колегія суддів не знаходить.

Інші доводи апеляційної скарги не
мають належного обґрунтування того, у
чому полягає порушення судом вимог
матеріального і процесуального права,
а тому не дають підстав для висновку
щодо незаконності чи неправильності
оскаржуваного судового рішення.

Судом повно і всебічно з'ясовані
обставини справи, висновки
відповідають цим обставинам і набутим
доказам, характер правовідносин між
сторонами визначений правильно, норми
матеріального і процесуального права
не порушені і застосовані вірно,
постановлено законне і обґрунтоване
рішення.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Запоріжкокс»
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 24 грудня 2013 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: