Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2014 р.

Лисичанський міський суд Луганської
області в складі:

головуючого судді
Фастовця В.М.,

при секретарі судового засідання
Бандуровій В.І.,

з участю представників

позивача
Смирнової І.Ю.,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Лисичанську цивільну
справу за позовом Приватного
підприємства «Автотрейдінг» до ОСОБА_3
про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив стягнути з відповідача
матеріальну шкоду у розмірі 15137,56 грн.
На обґрунтування позову вказав, що
ОСОБА_3 перебував з позивачем у
трудових відносинах, та був
призначений на посаду директора ПП
«Автотрейдінг», власником якого є ПрАТ
«СБК». 25.09.2012 р. інвентаризаційною
комісією був складений зведений акт
інвентаризації, згідно до якого
відповідач 16.05.2008 р. уклав договір найму
(оренди) транспортного засобу з ОСОБА_4
на загальну суму 10693,07 доларів США. На
виконання цього договору позивач
сплатив орендну плату в розмірі 2158,06
грн., перерахував податків на суму 7875
грн. та сплатив за нотаріальне
оформлення 852 грн. Оскільки відповідно
до 5.5 статуту ПП «Автотрейдінг» у разі
укладання директором правочинів від
імені підприємства на суму що
перевищує 5000 доларів США, він повинен
попередньо узгоджувати такі угоди з
власником, а укладання цього договору
не було узгоджено з власником, позивач
вважає цей договір недійсним на
підставі ч.1 ст.241, ч.4 ст.92, ч.1 ст.232 ЦК
України. Крім того, позивач зазначає, що
01.11.2011 р. відповідачем укладено договір
використання особистого автомобіля в
службових цілях. Цей договір не
посвідчений нотаріально. На виконання
даного договору позивач сплатив
відповідачу 3000 грн. орендної плати та
1252,1 грн. податку. Вважаючи на підставі
ст.ст.798, 799, ч.1 ст.220, ч.2 ст.215, ч.2 ст.216 ЦК
України означений договір нікчемним,
позивач наголошує, що діями
відповідача спричинено матеріальні
збитки, та просить стягнути з ОСОБА_3
матеріальні збитки у розмірі 15137 грн. 56
коп.

Представник позивача позов підтримала,
дала пояснення, аналогічні викладеному
у позові. Доповнила, що підставою
недійсності договору від 16.05.2008 р.
вважає перевищення повноважень
представником.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала, суду усно
та письмово пояснила, що в разі
визнання договорів від 16.05.2008 року та
01.11.2011 року укладених ОСОБА_3 такими що
спричинили збитки підприємству, збитки
завдані власнику, отже ПП
«Автотрейдінг» є неналежним позивачем;
договори від 16.05.2008 р. та 01.11.2011 р.
укладені директором у зв'язку з тим, що
місцезнаходження офісу компанії та
фактичне місце провадження
господарської діяльності розташоване
на значній відстані, у зв'язку з чим
існувала необхідність постійних
поїздок; позивач невірно вказує суму
договору від 16.05.2008 року, оскільки
згідно до п.3.1 Договору найму (оренди)
плата становила 1500 грн. на місяць, тому
позивачем не було порушено статут в
частині вимоги попереднього
узгодження з власником укладання
договору в разі укладання договору на
суму більше 5000 доларів США; зазначено,
що договір від 01.11.2011 р. був договором
використання особистого транспортного
засобу, взагалі не передбачена орендна
плата, а лише сплата амортизації в
розмірі 1391 грн. на місяць; наголошено,
що про укладання спірних договорів
власнику було відомо, він схвалив їх
укладання шляхом перерахування
відповідних платежів та перерахування
податків; зазначається, що всі
відносини між позивачем та
відповідачем стосовно укладання
договорів були направлені на
упорядкування господарської та
управлінської діяльності підприємства
та лежать в рамках трудових відносин,
що регулюються КЗпП України.

У судовому засіданні досліджені
наступні докази: копія трудового
контракту б/н від 15.03.2008 р.; копія
статуту підприємства; копія рішення
власника; копія наказу № 04/09; копія
зведеного акту інвентаризації активів
та зобов'язань; копія договору найму
(оренди) транспортного засобу від 16.05.2008
р.; витяг з веб - сторінки Національного
банку України щодо курсу валют; копія
платіжних доручень та банківських
виписок на 43 арк.; копія договору про
використання особистого автомобіля в
службових цілях від 01.11.2011 р.; копія
витягу з трудового контракту на
директора ПП «Автотрейдінг»
(повноваження щодо надання
довіреності); довідка ЕДРПОУ ПП
«Автотрейдінг»; бухгалтерська довідка
ПП «Автотрейдінг»; письмові
заперечення проти позову; копія
спеціального дозволу на користування
надрами від 03.06.2002 р.; копія свідоцтва
про реєстрацію ПП «Автотрейдінг»;
копія штатного розпису; копії
електронних листів про реєстрацію
договорів; копія статуту ПП
«Автотрейдінг».

Суд, дослідивши докази, вважає позов
таким, що не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 15
березня 2008 р. між ПрАТ з іноземними
інвестиціями «Слобожанська будівельна
кераміка» та відповідачем був
укладений трудовий контракт б/н від
15.03.2008р., згідно якого відповідач був
призначений на посаду директора
приватного підприємства «
Автотрейдінг», власником якого є ПрАТ «
СБК» (а.с.70-72).

Згідно п. 4.1.2 трудового контакту
директор підприємства має право,
зокрема, підписувати договори (угоди)
та приймати будь-які інші зобов'язання
від імені підприємства з урахуванням
передбачених ним обмежень.

Відповідно до п. 2.2.17 контракту директор
зобов'язаний інформувати власника про
всі випадки виникнення договірних
відносин з суб'єктами підприємницької
діяльності, в яких працюють його родичі
та члени сім'ї.

Згідно до статуту ПП «Автотрейдінг»,
власником підприємства, що володіє 100%
його статутного капіталу та всіма
корпоративними правами є ПрАТ
«Слобожанська Будівельна Кераміка». У
відповідності до п.5.1 статуту вищим
органом управління підприємством є
власник, який уповноважений ухвалювати
рішення з будь-яких питань діяльності.
Управління поточною діяльністю
підприємства здійснюється
одноособовим виконавчим органом -
директором підприємства. Директор
вирішує усі питання діяльності
підприємства, окрім віднесених до
виключної компетенції власника. З
директором підприємства власник
укладає трудовий контракт. Директор
підприємства здійснює зокрема
розпорядження майном і коштами
підприємства, вчинення правочинів від
імені підприємства в межах своїх
повноважень (а.с. 66-69).

25 вересня 2012 р. за рішенням від 20.09.2012
року (а.с.59) інвентаризаційною комісією
була проведена інвентаризація активів
та зобов'язань ПП «Автотрейдінг».
Висновки інвентаризації викладені у
зведеному акті інвентаризації активів
зобов'язань від 25.09.2012 р. (а.с.61-65).

За результатами перевірки було
встановлено, що 16.05.2008 р. між ПП
«Автотрейдінг» в особі директора
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір
найму (оренди) транспортного засобу
марки ВАЗ 210990 д/н НОМЕР_1 строком на три
роки, із виплатою плати з користування
транспортним засобом у розмірі 1500 грн.
щомісячно. Витрати на посвідчення
даного договору становили 852 грн. (а.с.17).

Крім того, встановлено, що 01.11.2011 р. між
ПП «Автотрейдінг» в особі директора
ОСОБА_3 та ОСОБА_3, як робітником,
укладено договір про використання
особистого автомобіля в службових
цілях. За цим договором робітник
використовує за дорученням наймача
автомобіль "Тойота Корола" 2007 р.в. д.н.з.
НОМЕР_2 в службових цілях - поїздки по
місту Лисичанськ, Луганській та
Донецькій областях, у службові
відрядження зі строком дії до 31 грудня
2014 р. (а.с.15).

Відрахування податків та часткова
оплата по укладеним договорам від
16.05.2008 року та 01.11.2011 року
підтверджується бухгалтерськими
довідками та платіжними документами
(а.с. 5-7, 11-14, 18-55).

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів.

Розглядаючи даний спір суд доходить
висновку, що між позивачем та
відповідачем існували трудові
відносини. У процесі трудових відносин
між позивачем як роботодавцем та
відповідачем як робітником виник спір,
щодо завдання роботодавцю шкоди, у
процесі неналежного на думку позивача
виконання трудових обов'язків
відповідачем, шляхом укладання
договорів з порушенням статуту
підприємства та укладеного трудового
контракту.

Стаття 130 КЗпП України передбачає
загальні підстави і умови матеріальної
відповідальності працівників,
регламентуючи, що працівники несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації внаслідок порушення
покладених на них трудових обов'язків.

Згідно до статті 138 КЗпП України, для
покладення на працівника матеріальної
відповідальності за шкоду власник або
уповноважений ним орган повинен
довести наявність умов, передбачених
статтею 130 цього Кодексу.

Розділом ІХ КЗпП України передбачено і
спеціальний порядок для відшкодування
шкоди завданої працівником
підприємству.

Разом з цим, в якості підстави для
відшкодування шкоди позивач вказав
перевищення повноважень представника
за статутними документами юридичної
особи під час укладання цивільних
правочинів, що на думку позивача тягне
за собою необхідність відшкодування
шкоди згідно ст.623 ЦК України.

Тобто підставою позову є
цивільно-правові відносини, у той час
як шкода, нанесена працівником своєму
підприємству, відшкодовується на
підставі норм трудового законодавства,
оскільки витікає з трудових
правовідносин.

Зважаючи на наведене, суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову Приватного
підприємства «Автотрейдінг» до ОСОБА_3
про відшкодування матеріальної шкоди
відмовити в повному обсязі, у зв'язку з
їх необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
шляхом подання до Лисичанського
міського суду апеляційної скарги у
10-тиденний строк з моменту отримання
його копії.

Суддя: