Справа № 350/1313/13-ц
Провадження № 22-ц/779/762/2014
Головуючий у 1 інстанції Бейко А.М.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого:
Матківського Р.Й.

суддів:
Шалаути Г.І., Шишка А.І.

секретаря
Вилки І.В.

розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, з апеляційною скаргою
представника ПАТ КБ «ПриватБанк» на
рішення Рожнятівського районного суду
від 04 лютого 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року в суд з позовом
звернувся представник ПАТ КБ
«ПриватБанк», щоб ухвалити рішення про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованість у
розмірі 23087,64 гривень за договором від 20
червня 2006 року.

Заявлені вимоги представник
обґрунтував тим, що відповідач
зобов'язання за укладеним договором
про отримання суми кредиту у розмірі 1000
гривень зі сплатою 36% річних не виконав,
тому на 29 березня 2013 року йому
нараховано 5 492,50 гривень
заборгованості за кредитом, 16 019,54
гривень - заборгованості по процентах
за користування кредитом, 500 гривень
штрафу, 1075,60 гривень як процентної
складової , а всього 23 087,64 гривень.

Рішенням Рожнятівського районного
суду від 04 лютого 2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

На дане рішення представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» подав апеляційну скаргу,
просить його скасувати та ухвалити
нове про задоволення вимоги Банку у
повному обсязі.

Апелянт у скарзі зазначає, що рішення є
незаконним, ухваленим з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Суд першої інстанції помилково
зазначив у рішенні, що у даному випадку
слід застосувати позовну давність
незалежно від наявності чи відсутності
заяви відповідача, оскільки останній є
споживачем.

Не враховано позицію вищестоящих судів
щодо порядку застосування п.7 ч. 1 ст. 11
ЗУ «Про захист прав споживачів», а при
застосуванні строку позовної давності
необхідно керуватись главою 19 ЦК
України.

Не враховано відсутність в матеріалах
справи будь-якої заяви відповідача про
застосування строків позовної
давності.

Суд не врахував, що за умовами
кредитного договору картка
відповідача пролонгована і продовжує
діяти.

Враховуючи судову практику не можна
застосовувати строк позовної давності
до вимог Банку у разі пролонгації дії
картки, за якою надавались кредитні
кошти, а слід враховувати, що дія картки
пролонговувалась у зв'язку з
відсутністю письмової заяви про
закриття карткового рахунку, тому
зобов'язання відповідача не можна
вважати припиненими.

Вислухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у
розмірі 23087,64 гривень за договором від 20
червня 2006 року суд першої інстанції
правильно встановив, що відповідно до
постанови відділу державної
виконавчої служби Рожнятівського
управління юстиції від 02 липня 2009 року
підтверджено, що за судовим наказом від
28 вересня 2007 року Рожнятівського
районного суду ним сплачено
заборгованість за даним кредитним
договором, тому позивачем при
зверненні з позовною заявою для
стягнення нарахованої заборгованості
пропущено строк позовної давності.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до копії судового наказу
Рожнятівського районного суду від 28
вересня 2007 року з ОСОБА_2 на користь ЗАТ
КБ «ПриватБанк» стягнуто 7 565,55 гривень
заборгованості за кредитним договором
від 20 червня 2006 року.

Постановою старшого державного
виконавця ВДВС Рожнятівського
районного управління юстиції
закінчено виконавче провадження про
стягнення із ОСОБА_2 визначеної у
судовому наказі заборгованості у
зв'язку із її сплатою відповідно до
квитанцій з 24 вересня 2007 року по 25
червня 2009 року. Зазначено, що борг
погашено згідно рішення суду повністю.

Тому суд першої інстанції
обґрунтовано вважав, що перебіг строку
позовної давності розпочався з часу
сплати відповідачем заборгованості за
кредитним договором, тобто після
закінчення виконавчого провадження у
зв'язку з його виконанням 2 липня 2009
року, а звернення з позовом 11 липня 2013
року проведено із значним пропуском
встановленого статтею 257 ЦК України
трирічного строку.

Представник апелянта у скарзі
необґрунтовано вважає, що суд першої
інстанції застосував строк позовної
давності при відмові у задоволенні
позову, посилаючись на п. 7 ч. 1 ст. 11 ЗУ
«Про захист прав споживачів», тобто
незалежно від заяви відповідача та що у
матеріалах справи відсутня заява
відповідача про застосовування строку
позовної давності.

Відповідно до заяви на а.с. 32 відповідач
ОСОБА_2 зазначив, що із заявленим
позовом не згідний у зв'язку із сплатою
7565, 55 гривень заборгованості за даним
кредитним договором у 2009 році на
підставі судового наказу. У зв'язку із
пропуском строку позовної давності
позивачем просив відмовити в
задоволенні позову, а справу слухати у
його відсутності.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову за спливом строку
позовної давності застосовував норми
глави 19 ЦК України про позовну
давність, а не п. 7 ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про
захист прав споживачів» як про це
зазначає представник апелянта.

При вирішенні позовних вимог
судом правильно визначено характер
правовідносин між сторонами, вірно
застосовано закон, що їх регулює, повно
і всебічно досліджено матеріали справи
та надано оцінку доводам сторін.

Доводи скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ
«ПриватБанк» відхилити.

Рішення Рожнятівського
районного суду від 04 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Матківський Р.Й

Судді:
Шалаута Г.І.

Шишко А.І.