Справа № 639/2079/13-ц
№2/639/518/14
РІШЕННЯ

Іменем України

24 березня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова

у складі: головуючого судді
Іванової І.В.

за участю
секретаря Тущенко
Т.В.

розглянувшиу відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ
«Страхова компанія «Кардіф», треті
особи ОСОБА_4 ОСОБА_2, ПАТ «УкрСиббанк»
про стягнення заборгованості за
договором страхування, суд-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого
районного суду м. Харкова з позовом до
ПАТ «Страхова компанія «Кардіф» про
стягнення заборгованості за договором
страхування, яким просив стягнути із
відповідача 24 452,32 грн. на власну
користь та 94 570,52 грн. на користь ПАТ
«УкрСиббанк».

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилався на те, що 09 квітня 2008
року ним було укладено договір про
надання споживчого кредиту із ПАТ
«УкрСиббанк». На забезпечення
виконання даного договору, 09 квітня 2008
року ним було укладено договір
комплексного страхування позичальника
ДКСП № 01/01/2357/18569 із ПАТ «СК «Кардіф»,
згідно якого ПАТ «СК «Кардіф»
зобов'язувалося у разі настання
страхового випадку здійснити на
користь ПАТ «УкрСиббанк» страхову
виплату у розмірі заборгованості за
кредитним договором. 23 січня 2010 року у
нього стався розповсюджений інсульт
внаслідок якого він втратив можливість
рухатись та розмовляти. Про вказані
обставини було повідомлено
представника банку-кредитора
Захарченко А.М., який також був
представником страхової компанії, та
повідомив, про необхідність збору
документів з приводу страхового
випадку після чого подальші проплати
за кредитним договором будуть
здійснюватися страхової компанією, а
також зазначив про відсутність
необхідності внесення страхових
платежів. У червні 2010 року, зібравши усі
документи щодо страхового випадку він
звернувся до страхової компанії для
проведення страхової виплати. Страхова
компанія листом від 03 серпня 2010 року
повідомила про відмову у проведенні
страхових виплат. Відмова була
мотивована тим, що дія договору
страхування припинилась у березні 2010
року, оскільки не було своєчасно
сплачено страховий внесок, а
інвалідність була оформлена у червні
2010 року. Через відмову страхової
компанії здійснювати виплату за
договором страхування, ним, починаючи з
23 січня 2010 року, було сплачено на
користь банку заборгованість в розмірі
3 056,54 доларів США(що складає 24 452,32 грн.).
Однак у зв'язку із настанням страхового
випадку він втратив можливість
достатніх заробітків, в результаті
чого утворилась заборгованість за
кредитним договором перед ПАТ
«УкрСиббанк», який звернувся до нього
із позовом про стягнення 11 831,67 доларів
США та звернення стягнення на предмет
іпотеки - квартири у якій він проживає.
Вважає, неправомірними дії відповідача
щодо відмови у здійсненні страхової
виплати, оскільки страховий випадок
настав саме 23 січня 2010 року, коли у
нього стався інсульт, а не у червні 2010
року, коли йому було встановлено
інвалідність.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі та надав пояснення
відповідні вищенаведеному.

Представник відповідача проти позову
заперечував та пояснив, що, відповідно
до умов договору страхування,
страховим випадком є встановлення
позивачу інвалідності, а не інсульт, що
мав місце 23 січня 2010 року. Проте,
оскільки договір страхування припинив
свою дію у березні 2010 року, через
несплату позивачем чергового
страхового платежу, встановлення
інвалідності не є страховим випадком,
тому що відбулося після припинення дії
Договору страхування. Окрім того,
позивач не має права звертатися за
стягненням страхової виплати, оскільки
право на отримання належить
вигодонабувачу за договором
страхування, яким є ПАТ «УкрСиббанк».

Треті особи - ОСОБА_4 та представник ПАТ
«УкрСиббанк» у судовому засіданні
підтримали позовні вимоги.

Третя особа - ОСОБА_2 надала суду заяву,
у якій просила задовольнити позовні
вимоги, та розглядати справу за її
відсутністю.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Харкова від 20.05.2013 року була призначена
судово-медична експертиза, на час
проведення якої провадження у справі
зупинялося.

Суд, вислухав пояснення представників
сторін, третіх осіб, їх представників,
дослідивши матеріли справи, у тому
числі покази свідка та висновки
судово-медичної експертизи, приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
не обґрунтовані та не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та
підтверджується документально, 09
квітня 2008 року між позивачем та ПАТ
«УкрСиббанк» було укладено договір про
надання споживчого кредиту.

На забезпечення виконання кредитного
договору, 09 квітня 2008 року між
позивачем та ПАТ «СК «Кардіф» було
укладено договір комплексного
страхування позичальника ДКСП №
01/01/2357/18569 (далі - Договір страхування).

Відповідно до пп.3 п. 11.1 Договору
страхування страховик зобов'язаний при
настанні страхового випадку здійснити
виплату страхової суми (страхової
виплати) у передбачений Договором
страхування термін.

Згідно із п. 13.2 Договору страхування
страхова виплата здійснюється у
розмірі непогашеного залишку
заборгованості за кредитом
застрахованої особи станом на дату
настання страхового випадку.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України
«Про страхування» страхувальники
мають право при укладанні договорів
особистого страхування призначати за
згодою застрахованої особи фізичних
або юридичних осіб (вигодонабувачів)
для отримання страхових виплат, а також
змінювати їх до настання страхового
випадку, якщо інше не передбачено
договором страхування.

Так, відповідно до п. 4 Договору
страхування вигодонабувачем для
отримання страхового відшкодування у
разі настання страхового випадку
призначено АКІБ «УкрСиббанк»
(правонаступником якого є ПАТ
«УкрСиббанк»).

Отже, Договір страхування надає право
третій особі (вигодонабувачу) вимагати
від страховика здійснити страхову
виплату на свою користь, тобто наділяє
вигодонабувача правами
страхувальника, хоча і не покладає на
нього обов'язків останнього.

Визначаючи у договорі страхування
вигодонабувачем третю особу,
страхувальник добровільно і свідомо
зменшує обсяг своїх прав за вказаним
договором, у тому числі і право вимоги
виконання страховиком договору щодо
виплати страхового відшкодування.

У судовому засіданні представник ПАТ
«УкрСиббанк» підтримав позовні вимоги
позивача. Разом з тим, суду не надано
доказів уповноваження позивача
вигодонабувачем на звернення до суду в
інтересах останнього за стягненням
страхової виплати або відмови
вигодонабувача від страхової виплати
на користь позивача. Відсутність
відмови вигодонабувача від отримання
страхової виплати також
підтверджується тим, що ПАТ
«УкрСиббанк» підтримав вимоги про
стягнення страхової виплати на свою
користь. Однак самостійних вимог ПАТ
«УкрСиббанк» до відповідача не
заявляв.

Оскільки вигодонабувач не скористався
своїм правом на отримання страхової
виплати, то страхувальник не в праві
вимагати від страховика виконання
договору на користь третьої особи.
Стягувати чи не стягувати страхову
виплату - це право зазначеної третьої
особи, а тому вимога позивача про
стягнення страхової виплати не
ґрунтується на вимогах законодавства і
є безпідставною.

При цьому страховим випадком,
відповідно до п. 6.1 Договору
страхування є постійна
непрацездатність (інвалідність І
групи) внаслідок захворювання або
внаслідок нещасного випадку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» непрацездатними є особи,
які досягли встановленого законом
пенсійного віку або визнані
інвалідами, у тому числі діти-інваліди,
а також особи, які мають право на пенсію
у зв'язку з втратою годувальника
відповідно до цього Закону.

За змістом наведеної норми випливає, що
постійна непрацездатність особи,
зокрема, пов'язується із визнанням її
інвалідом. При цьому, відповідно до
положення п. 6.1 Договору страхування
страховий випадок пов'язується саме із
встановленням І групи інвалідності.

У п.6 підсумків Висновку експерта
№274-КЕ/2013/пп вказано, що встановлення
втрати працездатності від захворювань
відноситься до компетенції
медико-соціальних експертних комісій
(МСЕК).

Відповідно до п. 8 Положення про
порядок, умови та критерії
встановлення інвалідності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.12.2009р. № 1317,
датою встановлення інвалідності
вважається день надходження до комісії
відповідних документів.

Згідно із довідкою № 268891 до акту огляду
МСЕК інвалідність І групи встановлена
позивачу з 01 червня 2010 року.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що подія, передбачена п. 6.1 Договору
страхування мала місце саме 01 червня 2010
року, тобто в день встановлення
позивачу І групи інвалідності.

Разом з тим, судом встановлено, що
станом на 01 червня 2010 року Договір
страхування припинив свою дію.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до п.п. 2 п. 11.3 Договору
страхування страхувальник
зобов'язаний сплачувати страхові
платежі в строк та в обсязі, що
визначені Договором страхування.

Договором страхування передбачено у п.
8, що страховий платіж є річним і
сплачується кожного року протягом
строку дії Договору страхування до 09
березня відповідного року.

Страховий платіж за 2010 рік, у
визначений Договором страхування
строк, тобто до 09 березня, позивачем не
було сплачено. Несплату чергового
страхового платежу позивач пояснює
тим, що про відсутність необхідності
сплати йому було повідомлено
працівником банку Захарченко А.М., який
також був представником страхової
компанії.

Проте умови Договору страхування, які є
обов'язковими до виконання сторонами,
не містять положень, які б звільняли
позивача від обов'язку сплати
страхових платежів, а навпаки містять
обов'язок останнього здійснювати такі
платежі в порядку передбаченому
Договором страхування. Отже, у позивача
не було правових підстав для
невиконання умов Договору страхування.

Відповідно до пп. 3 п. 15.1 Договору
страхування його дія припиняється у
випадку несплати страхувальником
страхових платежів в строк та/або в
обсязі, що визначені Договором
страхування.

Таким чином, невиконання позивачем
свого обов'язку зі сплати страхових
платежів має наслідком припинення дії
Договору страхування з дати наступної,
що визначена, як останній день для
сплати страхового платежу.

Враховуючи несплату позивачем
страхового платежу за 2010 рік, дія
Договору страхування припинилася з 10
березня 2010 року, а тому станом на момент
встановлення позивачу інвалідності,
тобто станом на 01 червня 2010 року, дія
Договору страхування була припинена.

Судом також враховано висновок
Державної комісії з регулювання ринків
фінансових послуг, яка, на момент
виникнення спірних правовідносин, була
уповноваженим органом, що здійснює
державний нагляд за страховою
діяльністю. Так, згідно з листом №
7659/42-12 від 12.10.2010 року, Державною
комісією з регулювання ринків
фінансових послуг не встановлено
порушень вимог законодавства з боку
відповідача стосовно відмови у
здійсненні страхової виплати.

Відповідно до ст. ст. 10,60 ЦПК
України, кожна сторона зобовїязана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків ,
встановених судом статтею 61 цього
Кодексу.

Аналізуючи вищенаведене суд дійшов до
висновку про необґрунтованість, не
доведеність позовних вимог ОСОБА_1 та
відсутності підстав для їх
задоволення.

Керуючись ст. 3,4,10,11,15,57-60,66,88,
208,209,212,213,215,218ЦПК України , ст. 629 ЦК
України, ст.3 Закону України «Про
страхування», ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»,суд-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1
- відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області
протягом 10 днів з дня проголошення ,
особи які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
І.В. Іванова