Коростишівський районний суд
Житомирської області
Справа № 280/140/14-ц
Провадження № 2/280/168/14
РІШЕННЯ

Іменем України

25 березня 2014 року
м.Коростишів

Коростишівський районний суд
Житомирської області в складі :

головуючої судді
- Рибнікової М.М.

секретаря
- Бондаренко Н.С.

за участю представника
позивача ОСОБА_1,

представника відповідача
Устинової І.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ТОВ «АПБ-ЦЕГЛА» про стягнення
середнього заробітку, моральної шкоди,
судових витрат ,-

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2014 року позивач звернувся
із вказаним позовом до ТОВ «АПБ-ЦЕГЛА»
про стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за весь час затримки розрахунку,
компенсації за невикористану
відпустку, моральної шкоди. 13.02.2014 року
позивач зменшив розмір позовних вимог.
В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що в період часу з 07.05.2013 року
по 18.11.2013 він працював на заводі,
належному ТОВ «АПБ-ЦЕГЛА», який
розташований в с. Мамрин
Коростишівського району по вул..
Заводська, 22, на посаді пресувальника
виробів будівельної кераміки, але
18.11.2013 його було звільнено з вказаної
посади за згодою сторін. На день
звільнення позивачеві було нараховано,
але не виплачено заробітну плату за 2,5
місяці роботи, а саме за вересень,
жовтень та листопад 2013 року та
компенсацію за невикористану
відпустку. Також позивач зазначив, що в
12.02.2014 року відповідачем було сплачено
заборгованість по заробітній платі у
розмірі 5914 грн. та суму компенсації за
невикористану відпустку в повному
обсязі в розмірі 1569,46 грн. Пояснює, що
під час розрахунку його забов'язали
надати письмову відмову від позову, а
оскільки останній був зацікавлений в
отриманні коштів, то підписав таку
відмову, не усвідомлюючи суті
підписаної заяви. Відповідно заяви про
зменшення розміру позовних вимог від
13.02.2014 року, позивач відмовляється від
вимог щодо невиплаченої зарплати та
відпускних коштів, але просить
стягнути з відповідача на свою користь
розмір середнього заробітку за весь
час затримки розрахунку з 19.11.2013 р. по
12.02.2014 р., який складає, відповідно до
розрахунку позивача 6266,90 грн., а також
моральну шкоду у розмірі 1000 грн. та
судові витрати по справі.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримав та
просив задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Устинова
І.П. проти позову заперечувала та
посилалась на надані у судовому
засіданні 11.03.2014 року заперечення проти
позову. Відповідно до вказаних
заперечень, відповідач посилається на
п. 21 ППВС України «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці», відповідно до якого
середній заробіток з цією метою
визначається за правилами, що
викладені у постанові КМУ від 08.02.1995
року №100, тобто за два останні
календарні місяці роботи. Керуючись п. 8
Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
вказаною вище постановою та взявши до
уваги довідку, відповідно до якої
середньогодинна заробітна плата
позивача становить 14,49 грн. за робочу
годину, а також наказ №83 а-П від 20.11.2013
року, штатного розпису ТОВ «АПБ-ЦЕГЛА»
з 01.12.2013 року, відповідно до якого
встановлений графік роботи для
пресувальників виробів будівельної
кераміки один робочий день на тиждень
та одна година в зміну, відповідач
визначає середній заробіток за весь
час затримки по день фактичного
розрахунку у розмірі 115,92 грн. Окрім
того, відповідачем зазначено, що
позивачем не надано доказів на
підтвердження заподіяної йому
моральної шкоди у розмірі 1000 грн. А щодо
обвинувачень позивача у застосуванні
до нього тиску та примусу з боку
відповідача, представник останнього
просить вважати хибними та
безпідставними, оскільки вказані
обставини також є бездоказовими.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 43 Конституції
України, кожен має право на працю, що
включає можливість заробляти собі на
життя працею, яку він вільно обирає або
на яку вільно погоджується. Громадянам
гарантується захист від незаконного
звільнення. Право на своєчасне
одержання винагороди за працю
захищається законом.

У судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивач ОСОБА_3. з 07.05.2013
року по 18.11.2013 року працював на посаді
пресувальника виробів будівельної
кераміки у Товариства з обмеженою
відповідальністю «АПБ-ЦЕГЛА», що
підтверджується копією трудової
книжки позивача та не заперечується
відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 та ч. 1 ст. 83 КЗпП
України власник або уповноважений ним
орган зобов'язаний в день звільнення
видати працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу. У разі звільнення
працівника йому виплачується грошова
компенсація за всі не використані ним
дні щорічної відпустки, а також
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

У відповідності до винесеного ТОВ
«АПБ-ЦЕГЛА» Наказу №80а-П від 28.10.2013
року, були внесені відповідні зміни до
графіку роботи за угодою із
працівниками та встановлено графік
роботи на період низького рівня
виробництва з 28 жовтня 2013 року з
режимом роботи один робочий день на
тиждень та одна година в зміну, а
нарахування оплати праці проводити
пропорційно відпрацьованому часу з
погодинною оплатою праці згідно
штатного розпису.

Згідно копії заяви ОСОБА_3 від 4
листопада 2013 року та копії наказу ТОВ
«АПБ- ЦЕГЛА» №91км від 4 листопада 2013
року позивач був переведений за
власною згодою на режим роботи з
неповним робочим тижнем (один робочий
день на тиждень) та неповний робочий
день (одна година в зміну).

Штатним розписом працівників
обслуговуючого та виробничого
персоналу, із змінами на 1 листопада 2013
року підтверджується той факт, що
пресувальник виробів будівельної
кераміки має оклад у розмірі 3661,21 грн.

Окрім того, довідкою про середню
заробітну плату (дохід), підписаною
директором та головним бухгалтером ТОВ
«АПБ-ЦЕГЛА», визначено середньоденну
заробітну плату ОСОБА_3 у сумі 115,95 грн.

Як встановлено в судовому засіданні
відповідач в день звільнення позивача
не провів з ним розрахунок по
заробітній платі, а також не виплатив
грошову компенсацію за всі не
використані позивачем дні щорічної
відпустки.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Згідно п. 8 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995
року №100 нарахування виплат, що
обчислюються із середньої заробітної
плати за останні два місяці роботи,
провадяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів/годин, а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період. У разі коли середня
місячна заробітна плата визначена
законодавством як розрахункова
величина для нарахування виплат і
допомоги, вона обчислюється шляхом
множення середньоденної заробітної
плати, розрахованої згідно з абзацом
першим цього пункту, на
середньомісячне число робочих днів у
розрахунковому періоді.
Середньомісячне число робочих днів
розраховується діленням на 2 сумарного
числа робочих днів за останні два
календарні місяці згідно з графіком
роботи підприємства, установи,
організації, встановленим з
дотриманням вимог законодавства.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача слід
задовольнити частково, взявши до уваги
тимчасовий режим роботи позивача з
неповним робочим тижнем. Суд приходить
до висновку, що середня місячна
заробітна плата позивача
встановлюється за формулою:
середньоденна заробітна плата, яка
становить 115,95 грн., множиться на
кількість робочих днів у місяці за які
прострочено виплату. При визначенні
кількості робочих днів, суд брав до
уваги, надані відповідачем, табелі
обліку робочого часу за місяці
прострочення виплати позивачу
заробітної плати, відповідно до яких: у
листопаді 2013 року -2 дні, у грудні 2013 - 4
дні, у січні 2014 - 4 дні, у лютому 2014 - 2 дні.
Тому, середній заробіток за час
затримки розрахунку за період 19.11.2013
року по 12.02.2014 року становить 115,95*12=1391,40
грн.

Стосовно ж вимог позивача про
стягнення на його користь моральної
шкоди у розмірі 1000 грн., завданої
неправомірними діями відповідача то
суд вважає, що в цій частині позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2371 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Згідно із ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу
України моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, при вирішенні питання про
відшкодування моральної шкоди, суд
виходячи із засад розумності та
справедливості, оцінюючи докази,
надані позивачем, обґрунтованості
спричинення моральних страждань,
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
моральну шкоду в розмірі 200 грн.

У відповідності до положень ст..88 ЦПК
України підлягають стягненню з
відповідача понесені позивачем
витрати на правову допомогу у розмірі
400 грн.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 43
Конституції України, ст.ст. 47, 83, 116, 117, 232,
233, 2371 КЗпП України, ст. 23 Цивільного
кодексу України, та керуючись ст.ст. 10,
11, 57-60, 64, 81, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «АПБ-ЦЕГЛА» на користь
ОСОБА_3 середній заробіток за час
затримки розрахунку за період 19.11.2013
року по 12.02.2014 року в сумі 1391,40 гривень,
компенсацію за завдану моральну шкоду
в розмірі 200 гривень та 400 гривень
витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Коростишівський
районний суд Житомирської області
протягом 10 днів з дня ухвалення
рішення.

Суддя
Рибнікова М.М.