Справа № 146/450/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"02" квітня 2014 р.
Томашпільський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого-судді
Пилипчука О.В.

з участю секретаря
Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Томашпіль
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу за договором
позики,-

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду із даним позовом, в
якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її
користь суму боргу за договором позики
в розмірі 10000 грн.

Позов ОСОБА_1 обґрунтувала наступним.

1 січня 2014 року між нею та відповідачкою
у справі була досягнута домовленість
про позику грошей в сумі 10000 грн, які
остання повинна була повернути до 15
лютого 2014 року, написавши розписку про
отримання грошей та залишивши при
цьому свій паспорт і кредитку карточку.

Пізніше позивачка повернула
відповідачці паспорт та кредитку
карточку, однак до вказаного числа
ОСОБА_2

ОСОБА_1 вказує, що неодноразово
зверталася до відповідачки з проханням
повернути борг, однак остання, кожен
раз обіцяючи повернути гроші, борг не
повернула, а 13 березня 2014 року
повідомила, що якщо позивачка буде її
турбувати, то вона взагалі борг не
поверне, тому ОСОБА_1 вимушена
звернутися з даним позовом до суду.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилася, однак подала до суду заяву, в
якій просить справу слухати у її
відсутності, позовні вимоги підтримує
та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, однак подала до суду
заяву, в якій просить справу слухати у
її відсутності, позовні вимоги визнає,
не заперечує проти їх задоволення.

Суд, розглянувши заяви сторін по
справі, дослідивши та оцінивши докази
по справі, приходить до наступного
висновку.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

На підставі ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Договори позики повинні
відповідати вимогам ст.ст. 1046, 1047 ЦК
України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, актів
цивільного законодавства.

В порядку ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Як вбачається із матеріалів
справи, ОСОБА_2 отримала в борг від
ОСОБА_1 кошти в сумі 10000 гривень, які
зобов'язалася повернути до 15 лютого 2014
року, написавши відповідну розписку
(а.с. 4).

Як вбачається з матеріалів справи
та визнано сторонами, на час звернення
до суду, відповідачка не виконала взяті
на себе зобов'язання за договором
позики, грошові кошти позивачці не
повернула.

Таким чином, неналежне виконання
відповідачкою ОСОБА_2 умов договору
безпроцентної позики, в частині
несвоєчасного його виконання, тягне за
собою цивільно-правову
відповідальність, що передбачена як
умовами укладеного між сторонами
договору, так і вищенаведеними нормами
Цивільного кодексу України, а саме: з
відповідачки на користь позивачки
підлягає стягненню сума боргу за
договором позики в розмірі 10000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує понесені нею та
документально підтверджені судові
витрати.

Позивачка ОСОБА_1 при зверненні до суду
понесла судові витрати, що складаються
зі сплати судового збору в розмірі 243,60
грн., які підлягають стягненню з
відповідачки ОСОБА_2 на її користь.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу за договором
позики є обґрунтованими та підлягає
задоволенню в повному обсязі, тому суд
присуджує до стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 борг за договором
позики в сумі 10000 грн. та витрати за
сплату судового збору в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.545, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 10, 57, 88, 212, 213, 218, 223, 224- 226,
233 Цивільно-процесуального кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу за договором позики
задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, проживаючої
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, проживаючої
АДРЕСА_2 10000,00 грн (десять тисяч гривень),
а також 243,60 грн (двісті сорок три гривні
60 копійок) сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, в цей же строк з
дня отримання копії рішення, до
апеляційного суду Вінницької області
через Томашпільський районний суд.

Суддя: О. В. Пилипчук