Головуючий суду 1 інстанції - Васильэва
Доповідач - Луганська В.М.
Справа № 435/9108/13-ц
Провадження № 22ц/782/135/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року Судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Луганської області в
складі :

головуючого: Луганської В.М.

суддів: Яреська А.В., Борисова Є.А.

за участю секретаря: Веселова
С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ПрАТ
«Український Страховий Дім» на рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 16 грудня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ
«Український Страховий Дім» про
стягнення матеріальної шкоди,
заподіяної джерелом підвищеної
небезпеки, третя особа - ОСОБА_3,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до ПрАТ «Український
Страховий Дім» в якому просив з
останнього суму матеріальної шкоди в
розмірі 26325,30 грн.,пеню за прострочення
страхової виплати в сумі 464,48 грн., три
проценти річних від простроченої суми
в розмірі 99,36 грн., витрати пов'язані з
проведенням оцінки завданої
матеріальної шкоди в сумі 950 грн. та
витрати на правову допомогу у розмірі
3000 грн. У грудні 2012 року позивач уточнив
свій позов та просив стягнути з
відповідача суму матеріальної шкоди в
розмірі 23369,16 грн.,пеню за прострочення
страхової виплати в сумі 382,87 грн., три
проценти річних від простроченої суми
в розмірі 88,35 грн., витрати пов'язані з
проведенням оцінки завданої
матеріальної шкоди в сумі 950 грн. та
витрати на правову допомогу у розмірі
3000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Луганська від 16 грудня 2013 року
уточнені позовні вимоги задоволено
частково, суд стягнув з ПрАТ
„Український страховий дім" на користь
позивача суму матеріальної шкоди в
розмірі 23369,16 грн.,пеню за прострочення
страхової виплати в сумі 406,81 грн., три
проценти річних від простроченої суми
в розмірі 88,35 грн., судові витрати у
розмірі 950 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ
«Український Страховий Дім» просить
рішення суду скасувати, як
необґрунтоване і ухвалене з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нове законне
рішення.

В судове засідання представник
апелянта не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про місце та
час судового засідання повідомлений
належним чином у визначеному законом
порядку.

Представник відповідача в судовому
засідання апеляційну скаргу не визнав,
вважає, що підстав для скасування
судового рішення не має.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини
цивільних справ встановлюються судом
за принципом змагальності. Суд же,
зберігаючи об'єктивність і
неупередженість, лише створює
необхідні умови для всебічного і
повного дослідження обставин справи.
При дослідженні і оцінці доказів,
встановленні обставин справи і
ухваленні рішення суд незалежний від
висновків органів влади, експертиз або
окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів. Крім того згідно
ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на основу своїх вимог
або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи,
судом під час розгляду цієї справи були
створені такі умови. Судом були
досліджені і оцінені в їх сукупності
всі докази, надані сторонами,
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України.
Виходячи з наданих сторонами доказів,
суд першої інстанції правильно дійшов
висновку про обґрунтованість
заявлених вимог позивача.

Судом встановлено, що 21 січня 2013 року о
09.25 год. на регульованому перехресті
вул. Будьонного та вул. Карпинського у
м. Луганську сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобілів ВАЗ 21093, д/н НОМЕР_1, що
належить третій особі ОСОБА_3 та
автомобіля HYUNDAI Elantra д/н НОМЕР_2, що
належить позивачу ОСОБА_2, внаслідок
чого автомобілі отримали механічні
ушкодження.

Постановою Марківського районного
суду Луганської області від 12.03.2013р.
ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні
адмінправопорушення, передбаченого ст.
124 КУпАП, що підтверджується письмовими
доказами.

Згідно з Полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 07.04.2012р. № АВ/3
174386, ОСОБА_3 застрахував свою
цивільно-правову відповідальність у
ПрАТ «Український Страховий Дім»
строком до 07.04.2013 року включно, з
лімітом відповідальності за шкоду,
заподіяну життю і здоров'ю потерпілого
- 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 50
000 грн. зі зменшенням франшизи -1000,00 грн.

21.01.2013 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ
«Український Страховий Дім» з
письмовим повідомленням про настання
страхового випадку. 01.04.2013 року позивач
звернувся до відповідача з заявою про
виплату страхового відшкодування.

05.08.2013р. позивач звернувся до
відповідача повторно з заявою про
виплату страхового відшкодування.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 988 ЦК України,
страховик зобов'язаний, зокрема, у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором. Страхова виплата за
договором майнового страхування і
страхування відповідальності
(страхове відшкодування) не може
перевищувати розміру реальних збитків.
Інші збитки вважаються застрахованими,
якщо це встановлено договором.
Страхова виплата за договором
майнового страхування здійснюється
страховиком у межах страхової суми, яка
встановлюється у межах вартості майна
на момент укладення договору.

Згідно з п.22.1 ст. 22 ЗУ „Про обов"язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяну у результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
третьої особи.

Відповідно до ст.29 закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

26.01.2013 року на замовлення ПрАТ «УСД»
автомобіль HYUNDAI Elantra д/н НОМЕР_2, було
оглянуто спеціалістом ТОВ
«Експертум-АВЕ» та за наслідками
огляду складено протокол № 169/2013 огляду
транспортного засобу від 26.01.2013 року з
описом пошкоджень. На замовлення ПрАТ
«УСД» було проведено оцінку вартості
матеріального збитку, заподіяного
власнику транспортного засобу HYUNDAI
Elantra. Відповідно до звіту № 2400 від 25.02.
2013 року матеріальний збиток завданий
власнику автомобіля HYUNDAI Elantra д/н НОМЕР_2
складає 15 855, 08 грн. (а.с.72-80)

За заявою позивача було проведено авто
товарознавче дослідження автомобіля
HYUNDAI Elantra д/н НОМЕР_2. Згідно з висновком
№ 597/27-13 від 09.08.2013 року авто
товарознавчого дослідження автомобіля
HYUNDAI Elantra д/н НОМЕР_2 ( а.с.15-22) вартість
матеріального збитку вказаного
автомобіля за даними протоколу огляду
автомобіля від 26.01.2013 року складає - 26
325, 30 грн. Вартість втрати товарного
виду автомобіля складає 1 956, 14 грн.

Судом встановлено, що автомобіль
позивача, знаходився у ремонті у ПАТ
«Луганськ-Лада» з 09.09.2013р. по 14.10.2013р. по
усуненню пошкоджень передньої частини
кузову, сума ремонту склала - 24 369,16 грн.,
у тому числі НДС 4061,53 грн.

Відповідно до вимог ст. 32.7 ЗУ „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик не відшкодовує
шкоду, пов'язану із втратою товарної
вартості транспортного засобу.

Згідно зі ст. 12.1 ЗУ „Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності

власників наземних транспортних
засобів", розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотків від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.

Колегія суддів судової палати
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо стягнення з відповідача
матеріальної шкоди у розмірі 23 369, 16
грн., зазначена сума не включає сум
втрати товарного виду та суму
франшизи.

Колегія суддів судової палати вважає,
що доводи апелянта стосовно того, що
суд першої інстанції необґрунтовано
не взяв до уваги звіт №2400 від 25.02.2013
року не заслуговують уваги, оскільки
відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Судом
було встановлено, позивач не отримавши
від відповідача інформацію про
прийняття рішення про здійснення
страхового відшкодування, скористався
наданим законодавством правом та
замовив оцінку визначення вартості
матеріального збитку, завданого його
автомобіля. Згідно з висновком № 597/27-13
від 09.08.2013 року вартість
ремонтно-відновлювального ремонту
досліджуваного автомобіля, що належить
позивачу ОСОБА_2, склала 24369,16 грн.,
втрата товарної вартості автомобіля
складає -1956,14 грн. Оцінка проведена
суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4,
якою одержано свідоцтво про
реєстрацію в Державному реєстрі
оцінювачів від 19.04.2012 року № 9201,
сертифікат № 13448/12 суб'єкта оціночної
діяльності від 23.05.2012 року,
експертом ОСОБА_5 одержано
кваліфікаційне свідоцтво оцінювача
№1315від 23.12.2008 року, які надають право
здійснювати оцінку колісних
транспортних засобів. Висновок
здійснено згідно вимог діючого
законодавства з урахуванням величини
зносу автомобіля.

Будь- яких інших доказів, які б
спростували вказаний розмір завданої
шкоди позивачу суду не надано. При
розгляді справи відповідачем не
заявлялось клопотання про призначення
авто товарознавчої експертизи. За
таких обставин висновок суду про
стягнення з відповідача на користь
позивача - 23 369, 16 грн. є законним і
обґрунтованим.

Судом встановлено, що ремонт
автомобіля позивача проведено
підприємством ПАТ „Луганськ - Лада",
яке є платником податку на додану
вартість, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію платника
податку на додану вартість ( а.с.71), З
акту виконаних робіт вбачається, що
сума відновлювального ремонту
пошкодженого автомобіля позивача
склала 24369,16 грн., у томі числі НДС 4061.53
грн. (а.с.112), тому доводи апелянта щодо
вирахування з суми страхового
відшкодування податку на додану
вартість є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язань настають
наслідки, встановлені законом або
договором, а сплата неустойки
відповідно до п. З ч.І цієї статті є
одним з правових наслідків, що настає в
разі порушення зобов'язання.

Згідно з п.36.5 ст. 36 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" за кожен день прострочення
виплати страхового відшкодування з
вини страховика особі, яка має право на
отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки НБУ, яка діє
у період, за який нараховується пеня.

Відповідно до п.36.2 ст. 36 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик протягом 15 днів з
дня узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування за
наявності документів, зазначених у ст.
35 цього Закону, повідомлення про ДТП,
але не пізніше як через 90 днів з дня
отримання заяви про страхове
відшкодування зобов'язаний: у разі
визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентованої виплати) та виплатити
його.

Судом встановлено, що позивач 01.04.2013
року подав до відповідача заяву про
страхове відшкодування, останній день
на виплату, відповідно до
вищезазначеної норми закону, припадав
на 01.07.2013р. Прострочення виплати станом
на 15.08.2013р, складає 46 днів прострочення,
тобто за період з 01.07.2013р. по 15.08.2013р.
Тому суд першої інстанції обґрунтовано
дійшов висновку щодо стягнення на
користь позивача пені у розмірі 406, 81
грн. Розрахунок проведено відповідно
до вимог закону.

Відповідно до ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно роз'яснень, які містяться п.21
Постанови Пленуму вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03 2013 року № 4 при
безпідставні відмові у виплаті
страхового відшкодування, крім
наслідків, передбачених договором,
страховик, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
страхувальника зобов'язаний сплатити
йому суму страхової виплати з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Тому, суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку, що
відповідач повинен сплатити на користь
позивача три проценти річних від
простроченої суми, а саме: 3%х23369,16 гри. х
46/365=88,35 грн.

Відповідно до ст.36 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), керуючись нормами цього Закону,
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про відмову
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати). Рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду,
у разі якщо спір про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) розглядався в
судовому порядку. Якщо розмір
заподіяної шкоди перевищує страхову
суму, розмір страхової виплати
(регламентної виплати) за таку шкоду
обмежується зазначеною страховою
сумою.

У разі оформлення документів про
дорожньо-транспортну пригоду без
участі уповноважених на те працівників
відповідного підрозділу МВС України
розмір страхової виплати за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, не може
перевищувати максимальних розмірів,
затверджених Уповноваженим органом за
поданням МТСБУ.

Статтею 36.2. вказаного Закону
передбачено, що страховик (МТСБУ)
протягом 15 днів з дня узгодження ним
розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35 цього
Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний:

у разі визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його.

У разі якщо заява про здійснення
страхового відшкодування чи інші
документи, необхідні для прийняття
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати),
подані з порушенням строку,
встановленого цим Законом, строк
прийняття рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) та його виплату
збільшується на кількість днів такого
прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня
прийняття відповідного рішення
страховик (МТСБУ) зобов'язаний
направити заявнику письмове
повідомлення про прийняте рішення.

Апелянтом не надано належних та
допустимих доказів того, що ним на
адресу позивача направлялися
повідомлення про недостатність
наданих документів чи їх неналежне
оформлення, тому доводи апеляційної
скарги в частині того, що не має підстав
для стягнення штрафних санкцій не
заслуговують уваги.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Рішення суду відповідає вимогам
закону, порушень процесуального
законодавства при розгляді справи та
прийнятті рішення не встановлено, тому
підстав для скасування рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 209,303, 308 ЦПК України
судова колегія,-

у х
в а л и л а:

Апеляційну скаргу ПрАТ «Український
Страховий Дім» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Луганська від 16 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: