Справа № 2-912/12 Головуючий у І
інстанції Нікушин В.В.Провадження №
22-ц/780/1285/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Даценко Л.М.

суддів Кулішенка Ю.М., Коцюрби О.П.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інфініті"
на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 19
червня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інфініті" про
розірвання договору, повернення
грошових коштів та стягнення
неустойки,

встановила:

У грудні 2011 року позивачка звернулася
до суду з позовом до ТОВ "Інфініті" про
розірвання договору, повернення
грошових коштів та стягнення
неустойки.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1
посилалася на те, що 23 липня 2008 року між
нею та відповідачем укладено договір
про резервування, згідно з умовами
якого відповідач здійснює
резервування за позивачкою квартири
загальною площею 69,78 кв. м, що
знаходиться за адресою Київська
область, Києво-Святошинський район, с.
Крюківщина, житловий масив котеджної
забудови "Місто сонця", а позивачка
взяла на себе зобов'язання придбати 3489
облігацій, емітентом яких є відповідач.
На виконання умов договору
резервування позивачка придбала за
договором купівлі-продажу від 11 серпня
2008 року цінні папери на суму 334865,50 грн.
Умовами договору передбачено
погашення облігацій, що емітовані
відповідачем, шляхом обміну облігацій
на об"єкт нерухомості.

Однак, відповідач не ввів в
експлуатацію об"єкт нерухомості, хоча
зобов'язаний був це здійснити у жовтні
2009 року, відповідно не уклав з
позивачкою договір міни облігацій на
об"єкт нерухомості в обумовлені
терміни, тобто не виконав взяті на себе
зобов'язання.

Таким чином, витрати, понесені
позивачкою на придбання облігацій,
вона вважає прямими збитками, які
підлягають стягненню з відповідача.

У зв'язку з викладеними обставинами
позивачка просила розірвати договір
про резервування від 23 липня 2008 року,
стягнути з відповідача ТОВ "Інфініті"
на її користь грошові кошти в розмірі
334865,50 грн., пеню у розмірі 33486,40 грн. та
судовий збір у розмірі 3683,52 грн.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 19
червня 2012 року позов задоволено,
розірвано договір № 315-Ір про
резервування від 23 липня 2008 року,
укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Інфініті",
стягнуто з ТОВ "Інфініті" на користь
ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 334865,00
грн., пеню в розмірі 33486,40 грн. та судовий
збір у розмірі 3683,52 грн.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 2 жовтня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано і
ухвалено нове рішення, позов
задоволено частково, стягнуто з
відповідача на користь позивачки 33486,40
грн. неустойки та 334,86 грн. судових
витрат. В задоволенні інших позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 грудня 2013 року
рішення апеляційного суду Київської
області від 2 жовтня 2013 року скасовано,
справу направлено на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

У апеляційній скарзі ТОВ "Інфініті"
просить рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 19
червня 2012 року скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в позові в
повному обсязі, посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення і неправильне застосування
судом норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія судів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції вважав посилання позивачки
на істотне порушення відповідачем
своїх договірних зобов'язань в частині
строку введення об"єкта будівництва в
експлуатацію за даним договором, як на
підставу розірвання договору, таким, що
відповідає дійсним обставинам, і
вбачав підстави для розірвання
спірного договору, які передбачені ст.
651 ЦК України, враховуючи, що договірні
зобов'язання відповідачем не
виконуються належним чином. Крім того,
стягуючи з відповідача на користь
позивачки грошові кошти в розмірі 334865,00
грн. та пеню в розмірі 33486,40 грн., суд
обґрунтовував свої висновки тим, що у
зв'язку з порушенням відповідачем
своїх зобов'язань за договором
резервування порушено цивільне право
позивачки, у результаті чого їй завдано
збитків, які підлягають відшкодуванню
з підстав, передбачених ст. ст. 22 та 611 ЦК
України.

Однак, з такими висновками суду першої
інстанції повністю погодитись
неможливо, оскільки вони не
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК
України договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

За змістом ч. 2, 3 та 5 ст. 653 ЦК
України у разі розірвання договору
зобов'язання сторін припиняються. Якщо
договір змінюється або розривається у
судовому порядку, зобов'язання
змінюється або припиняється з моменту
набрання рішенням суду про зміну або
розірвання договору законної сили.
Якщо договір змінений або розірваний у
зв'язку з істотним порушенням договору
однією із сторін, друга сторона може
вимагати відшкодування збитків,
завданих зміною або розірванням
договору.

Встановлено, що 23 липня 2008 року
позивачка уклала з ТОВ "Інфініті"
договір про резервування, згідно з
умовами якого відповідач здійснює
резервування за позивачкою квартири
загальною площею 69,78 кв. м, що
знаходиться за адресою Київська
область, Києво-Святошинський район, с.
Крюківщина, житловий масив котеджної
забудови "Місто сонця", а позивачка
взяла на себе зобов'язання придбати 3489
облігацій, емітентом яких є відповідач.
Умовами договору передбачено
погашення облігацій, що емітовані
відповідачем, шляхом обміну облігацій
на майнові права на об"єкт нерухомості.

Так, згідно п. 1 договору про
резервування облігації це іменні,
безпроцентні дисконтні облігації,
емітовані ТОВ "Інфініті", в кількості 3489
штук, надають право позивачці
здійснити їх обмін на майнові права на
об"єкт нерухомості, які позивачка має
отримати після закінчення будівельних
робіт та введення об'єкту в
експлуатацію шляхом укладення
договору міни.

Договір міни це правочин, у
відповідності з яким відповідач
зобов'язується передати позивачці
майнові права на об'єкт нерухомості, а
позивачка зобов'язується передати
відповідачу належні їй на праві
власності цінні папери в кількості,
визначеній в п. 1.3 договору, тобто 3489
штук облігацій.

За умовами п. п. 3 та 4 договору про
резервування запланований термін
введення об'єкта нерухомості в
експлуатацію за актом державної
комісії - жовтень 2009 року. Цей термін
може бути змінений за згодою сторін,
про що сторони укладають додаткову
угоду до цього договору. Позивачка
реалізує своє право на обмін належного
їй на праві власності пакету облігацій
на майнові права на об'єкт нерухомості
при укладанні договору міни за умови
повної та належної оплати вартості
пакету облігацій, вказаної в цьому
договорі.

Згідно п. 5 даного договору за умови
належного виконання позивачкою
зобов'язань, визначених умовами даного
договору, відповідач зобов'язався
здійснити резервування об'єкту
нерухомості протягом строку дії цього
договору. Також відповідач
зобов'язався забезпечити виконання
будівельних робіт, забезпечити
введення об'єкту нерухомості в
експлуатацію за актом державної
комісії в терміни, передбачені цим
договором. Протягом 90 робочих днів з
моменту введення в експлуатацію
забудови або її частини, в якій
знаходиться об'єкт нерухомості, згідно
з чинним законодавством України
відповідач зобов'язався укласти з
позивачкою договір міни, де вартість
майнових прав на об'єкт нерухомості
буде не більша вартості пакету
облігацій з урахуванням п. п. 3.7, 3.8 цього
договору. При цьому договір міни
укладається за умови виконання
позивачкою умов, визначених п. 6.4 цього
договору.

Пунктом 6 договору про резервування
передбачено порядок передачі об'єкта
нерухомості, за умовами якого
відповідач зобов'язався письмово
повідомити позивачку про введення в
експлуатацію об'єкта нерухомості
упродовж 20 робочих днів, що
слідуватимуть за днем підписання акту
державної комісії по прийняттю об'єкта
нерухомості в експлуатацію. У
вказаному повідомленні відповідач
зобов'язаний вказати реквізити свого
рахунку в цінних паперах, на який має
бути перераховано пакет облігацій в
процесі його обміну на майнові права на
об'єкт нерухомості. Протягом 10 робочих
днів з дня отримання письмового
повідомлення про введення в
експлуатацію об'єкта нерухомості
позивачка звертається в письмовій
формі до відповідача з вимогою про
укладання договору міни. Відповідач
зобов'язаний укласти з позивачкою
договір міни у разі виконання
останньою всіх умов цього договору.

Відповідно до умов п. 9, який передбачає
особливі умови, позивачка бере на себе
зобов'язання придбати пакет облігацій,
визначений в п. 1.3 цього договору,
згідно до графіка: 50 % облігацій,
визначених в п. 3.1 цього договору, по
ціні визначеній в п. 3.6 до 11 серпня 2008
року, по 7,47 % облігацій, визначених в п.
3.1 цього договору, по ціні визначеній в
п. 3.6 до 01 квітня та до 01 липня 2009 року та
34,79 % облігацій, визначених в п. 3.1 цього
договору, по ціні визначеній в п. 3.6 до 01
жовтня 2009 року.

Тобто, згідно умов договору про
резервування право вимоги на об"єкт
нерухомості виникає у позивачки
виключно за умови повної оплати нею
вартості пакету облігацій у кількості,
зазначеній в п. 1.3 цього договору,
переходу до неї права власності на
пакет облігацій у відповідності до
умов даного договору та укладення між
сторонами договору міни, за яким
відповідач зобов'язався передати
позивачці майнові права на об'єкт
нерухомості, а позивачка зобов'язалася
передати позивачу належні їй на праві
власності цінні папери в кількості,
визначеній п. 1.3 договору, тобто 3489 штук.

Встановлено, що на день пред'явлення
позову позивачка не набула у власність
весь пакет облігацій в кількості 3489
штук, що надають їй право здійснити їх
обмін на майнові права на об"єкт
нерухомості за договором міни, об"єкт
нерухомості, що є предметом договору
резервування, не введений в
експлуатацію, в строки, зазначені у п. 3.4
даного договору, та відсутні реквізити
рахунку в цінних паперах, належних
відповідачу, на який має бути
перераховано пакет облігацій в процесі
його обміну на майнові права на об'єкт
нерухомості.

Згідно додаткового договору № 1 до
договору № 315-Ір про резервування від 23
липня 2008 року, укладеного сторонами 07
вересня 2011 року, сторони у зв'язку із
призупиненням будівництва об'єкту
нерухомості, визначеного договором про
резервування, домовилися внести зміни
до даного договору про наступне: п. 9.2
договору викласти в такій редакції: 50%
облігацій, визначених в п. 3.1 цього
договору, по ціні визначеній в п. 3.6 до 11
серпня 2008 року, 25% облігацій, визначених
в п. 3.1 цього договору, по ціні
визначеній в п. 3.6 протягом 1 місяця від
дати отримання позивачкою
рекомендованого листа-повідомлення
від відповідача про відновлення
будівництва об'єкта нерухомості, але не
пізніше, ніж за 6 місяців до дати
введення об'єкта нерухомості в
експлуатацію та 25% облігацій,
визначених в п. 3.1 цього договору, по
ціні визначеній в п. 3.6 за 1 календарний
місяць до дати введення об'єкта
нерухомості в експлуатацію.

Отже, сторони, укладаючи 7 вересня 2011
року додатковий договір та вносячи
зміни до п. 9.2 договору про резервування
від 23 липня 2008 року шляхом зміни
графіку придбання позивачкою пакету
облігацій, фактично визнали факт
призупинення будівництва об"єкта
нерухомості.

Встановлено, що на виконання умов
договору резервування позивачка
придбала за договором купівлі-продажу
від 11 серпня 2008 року, укладеним між нею
та Компанією з управління активами у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю "Венчурні
інвестиційні проекти", яка діє за
рахунок та в інтересах пайового
закритого недиверсифікованого
венчурного інвестиційного фонду
"Інфініті Преміум", цінні папери:
іменні, безпроцентні дисконтні
облігації, емітовані ТОВ "Інфініті", в
кількості 1745 штук, загальною
договірною вартістю 334865,50 грн.

Правове регулювання випуску, обігу та
погашення цінних паперів
регулюєтьсяЗаконом України "Про цінні
папери та фондовий ринок", а також
умовами випуску цінних паперів
(проспект емісії цінних паперів). ТОВ
"Інфініті" з метою залучення обігових
коштів для фінансування будівництва
було випущено іменні, безпроцентні
дисконтні облігації, строк обігу яких
відповідно до п. 11.13 Інформації про
випуск облігацій ТОВ "Інфініті"
становить з 19.08.2005 року по 06.08.2015 року.

Згідно ч. 1 та ч. 7 ст. 7 Закону України
«Про цінні папери та фондову біржу"
облігація - цінний папір, що посвідчує
внесення його першим власником грошей,
визначає відносини позики між
власником облігації та емітентом,
підтверджує зобов'язання емітента
повернути власникові облігації її
номінальну вартість у передбачений
умовами розміщення облігацій строк та
виплатити дохід за облігацією, якщо
інше не передбачено умовами
розміщення. Погашення відсоткових та
дисконтних облігацій здійснюється
виключно грошима. Погашення цільових
облігацій здійснюється шляхом
передачі товарів чи надання послуг, а
також сплати коштів власнику у
випадках та порядку, передбачених
проспектом емісії облігацій.

Пунктом 11.17 Інформації про випуск
облігацій ТОВ "Інфініті" встановлено
наступний порядок розрахунків між
емітентом облігацій та власником
пакету облігацій: для реалізації
дострокового викупу облігацій
емітентом власник облігацій подає на
адресу емітента заяву про намір
здійснити продаж облігацій для
розрахунку за житлові/нежитлові
приміщення, на придбання яких він
отримав право. При викупі облігацій
емітент приймає від власника та
оплачує пакет облігацій під час
розрахунків за договором
купівлі-продажу житлових/нежитлових
приміщень, які зарезервовані
емітентом.

Крім того, п.11.10.1 Інформації про випуск
облігацій ТОВ "Інфініті", який
опублікований у Віснику "Цінні папери"
№№169-170 (1383) від 05 серпня 2005 року
встановлено, що при закінченні строку
обігу цінних паперів, власник
облігацій має право на отримання їх
номінальної вартості в строк,
встановлений проспектом емісії, а отже
не раніше серпня 2015 року.

З урахуванням наведеного, умови
придбання та викупу облігацій чітко
відображені в інформації про випуск
облігацій емітентом ТОВ «Інфініті».
Позивачка володіє вказаними цінними
паперами на праві власності, а тому має
право розпорядитися ними на власний
розсуд в тому числі пред'явити їх до
погашення відповідачу на умовах їх
випуску.

За таких обставин, оскільки право
вимоги на об"єкт нерухомості виникає у
позивачки виключно за умови повної
оплати нею ціни пакету облігацій і
переходу до неї права власності на
пакет облігацій у відповідності до
умов проспекту емісії облігацій,
визначених емітентом, та інформації
про випуск облігацій, та за умови
укладення сторонами договору міни
зазначених цінних паперів на майнові
права на об'єкт нерухомості, а також
сторонами фактично було узгоджено факт
призупинення будівництва та погоджено
графік придбання позивачкою пакету
облігацій в залежності від поновлення
будівництва відповідно до додаткового
договору від 07.09.2011 року, то колегія
суддів не вбачає підстав для
розірвання договору про резервування і
вважає, що витрати, понесені позивачкою
на придбання облігацій, не є збитками в
розумінні вимог ст. ст. 22, 611, 651, 653 ЦК
України, якими суд керувався при
ухваленні оскаржуваного рішення.

Суд першої інстанції на вказані
обставини та вимоги вищезазначеного
закону уваги не звернув і дійшов
безпідставного висновку про
задоволення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
заслуговують на увагу, судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
рішення суду ухвалено з порушенням
норм матеріального і процесуального
права і підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позову з підстав,
передбачених ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інфініті"
задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 19
червня 2012 року скасувати і ухвалити
нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інфініті" про
розірвання договору, повернення
грошових коштів та стягнення неустойки
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді