У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

8 квітня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Демянчук С.В., Шеремет А.М.

секретар судового засідання Пиляй І.С.

за участю відповідача та представника
позивача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Здолбунівського районного
суду 25 грудня 2013 року в справі за
позовом Комунального підприємства
«Здолбунівкомуненергія» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію, суми інфляційних
втрат та трьох відсотків річних,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Здолбунівського
районного суду від 25 грудня 2013 року
зазначений позов Комунального
підприємства «Здолбунівкомуненергія»
(далі - КП «Комуненергія») задоволено:
стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача
(рр №29 в РОУ ПАТ «Державний
ощадний банк України», МФО 333368, ЗКПО
30032555) 8 178, 27 гривень заборгованості за
використану теплову енергію, 54, 14
гривень встановленого індексу
інфляції, 294, 90 гривень трьох відсотків
річних та 229, 40 гривень судового збору.

25 лютого 2014 року заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення залишено без
задоволення.

У поданій на рішення апеляційній
скарзі ОСОБА_1 покликалась на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм процесуального і
матеріального права.

На її обґрунтування зазначала про
ненадання позивачем усупереч вимог
ст.ст. 10, 60 ЦПК України доказів щодо тих
обставин, що вона користувалась
послугами КП „Комуненергія" та не
виконувала зобов'язань за договором. У
вересні 2011 року її квартиру було
відключено від централізованого
опалення, що підтверджується
протоколом № 44 від 31 серпня 2009 року
постійно діючої міжвідомчої комісії
Здолбунівського міськвиконкому з
питань відключення від міських мереж
центрального опалення та гарячого
водопостачання. Тому вважала, що вона
не є споживачем оспорюваних послуг, а
відтак підстав стягувати
заборгованість в суду не було. За її
переконанням, договір між сторонами
про надання послуг теплопостачання
припинив свою дію, а зазначена в ньому
вартість послуг не відповідає
обставинам справи і зробленому
розрахунку заборгованості.

Оскільки заборгованості не існує, тому
відсутні підстави для застосування
правил ст. 625 ЦК України щодо
нарахування суми інфляційних втрат і
трьох відсотків річних. Крім того,
передбачені суми обчислено всупереч
Рекомендацій відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ, що містяться у
Листі Верховного Суду України №62-97р
від 03.04.1997 року.

З наведених підстав просила скасувати
заочне рішення Здолбунівського
районного суду від 25 грудня 2013 року та
ухвалити нове - про відмову КП
«Комуненергія» в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, думку
осіб, які беруть участь у справі, і
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи і доводи
відповідача, колегія суддів прийшла до
висновку про відхилення апеляційної
скарги, виходячи з такого.

Задовольняючи вимоги позивача, суд
першої інстанції правильно виходив з
доведеності і обґрунтованості тих
обставин, що відповідач протягом часу з
15 жовтня 2011 року по 15 квітня 2013 року
заборгувала внаслідок невиконання
своїх зобов'язань перед КП
«Комуненергія» за надану теплову
енергію спірну суму грошових коштів.
Оскільки ОСОБА_1 порушила грошові
зобов'язання, тому суд вірно застосував
щодо неї цивільно-правову
відповідальність у виді нарахування
трьох процентів річних від
простроченої суми та суми інфляційних
втрат.

Матеріалами справи встановлено, що 30
жовтня 2001 року сторони уклали договір,
яким передбачили відносини між ними з
приводу надання позивачем послуг з
теплопостачання та гарячого
водопостачання, а ОСОБА_1 зобов'язалася
своєчасно не пізніше 10 числа
наступного за розрахунковим місяця
оплачувати надані послуги (а.с. 5-5, зв.).

Оскільки протягом часу з 15 жовтня 2011
року по 15 квітня 2013 року споживач
порушувала свої зобов'язання перед
виконавцем і не оплатила наданих
послуг з теплопостачання, у жовтні 2013
року КП «Комуненергія» обґрунтовано
звернувся до неї з позовом про
стягнення 8 178, 27 гривень
заборгованості, 54, 14 гривень
інфляційних втрат та 294, 9 гривень трьох
процентів річних.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність зобов'язальних відносин
між сторонами спростовуються змістом
договору про надання населенню послуг
з теплопостачання та гарячого
водопостачання (а.с. 5-5, зв.).

Так, зазначений договір укладено між
позивачем і ОСОБА_1, ним передбачено всі
істотні умови угоди, зобов'язання
сторін, а сам договір є чинним. У пункті
20 договору вказано про строк його дії -
один рік, однак він вважається
продовженим на наступний рік, якщо за
місяць до закінчення дії договору не
надійшло заяви від однієї зі сторін про
відмову або перегляд даного договору.
Як підтвердила в судовому засіданні
відповідач, протягом спірного часу
сторони не виявили наміру про
розірвання договору чи визнання його
недійсним. Не містять доказів про це і
матеріали справи.

Крім того, обов'язок споживача
своєчасно оплатити надавані
виконавцем послуги з теплопостачання
передбачений ст.ст. 67-68 ЖК України, ст. 901
ЦК України, ст.ст. 19, 24, 25 Закону України
«Про теплопостачання», п. 5 ч. 3 ст. 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» та п.п. 18, 30 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№1198 від 03.07.2007 року.

Відсутність на час спірних відносин
акту постійно діючої міжвідомчої
комісії органу місцевого
самоврядування з розгляду питань,
пов'язаних із відключенням споживачів
від централізованого опалення і
гарячого водопостачання, шо
підтвердили в засіданні апеляційного
суду сторони, спростовує доводи
відповідача про законність припинення
користування спірною тепловою
енергією.

Сама по собі заява від 12 серпня 2011 року
з проханням надати дозвіл на
відключення від централізованого
опалення, в задоволенні якої
відмовлено постійно діючою
міжвідомчою комісією Здолбунівського
міськвиконкому (а.с. 50, 51), а також
наявність виготовлених 9 грудня 2013
року, тобто поза спірними відносинами,
технічних умов на від'єднання від
централізованої системи
теплопостачання (а.с. 12-12, зв.), не
свідчать про те, що ОСОБА_1 не
зобов'язана оплачувати надавані
послуги.

Правильно погодився суд і з
нарахуванням суми трьох відсотків
річних, що обчислено за формулою Р = (С Х
3% Х К):100%, де С - сума боргу; К - кількість
днів прострочки; Р - 3% річних у гривні.
Ця сума складає 294, 90 гривень (а.с. 8).

Щодо інфляційних втрат, то їх розмір
також судом вірно обчислено за період з
листопада 2011 року по вересень 2013 року. З
урахуванням індексу інфляції та суми
боргу інфляційні втрати складають 54, 14
гривень (а.с. 7).

Підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення відповідно до ч.
1 ст. 308 ЦПК України є додержання судом
першої інстанції вимог закону при
ухваленні оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 324-325 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
заочне рішення Здолбунівського
районного суду від 25 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:
С.В.Хилевич

Судді:
С.В.Демянчук

А.М.Шеремет

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Демянчук С.В., Шеремет А.М.

секретар судового засідання Пиляй І.С.

за участю відповідача та представника
позивача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Здолбунівського районного
суду 25 грудня 2013 року в справі за
позовом Комунального підприємства
«Здолбунівкомуненергія» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за спожиту
теплову енергію, суми інфляційних
втрат та трьох відсотків річних,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Здолбунівського
районного суду від 25 грудня 2013 року
зазначений позов Комунального
підприємства «Здолбунівкомуненергія»
(далі - КП «Комуненергія») задоволено:
стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача
(рр №29 в РОУ ПАТ «Державний
ощадний банк України», МФО 333368, ЗКПО
30032555) 8 178, 27 гривень заборгованості за
використану теплову енергію, 54, 14
гривень встановленого індексу
інфляції, 294, 90 гривень трьох відсотків
річних та 229, 40 гривень судового збору.

25 лютого 2014 року заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення залишено без
задоволення.

У поданій на рішення апеляційній
скарзі ОСОБА_1 покликалась на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм процесуального і
матеріального права.

На її обґрунтування зазначала про
ненадання позивачем усупереч вимог
ст.ст. 10, 60 ЦПК України доказів щодо тих
обставин, що вона користувалась
послугами КП „Комуненергія" та не
виконувала зобов'язань за договором. У
вересні 2011 року її квартиру було
відключено від централізованого
опалення, що підтверджується
протоколом № 44 від 31 серпня 2009 року
постійно діючої міжвідомчої комісії
Здолбунівського міськвиконкому з
питань відключення від міських мереж
центрального опалення та гарячого
водопостачання. Тому вважала, що вона
не є споживачем оспорюваних послуг, а
відтак підстав стягувати
заборгованість в суду не було. За її
переконанням, договір між сторонами
про надання послуг теплопостачання
припинив свою дію, а зазначена в ньому
вартість послуг не відповідає
обставинам справи і зробленому
розрахунку заборгованості.

Оскільки заборгованості не існує, тому
відсутні підстави для застосування
правил ст. 625 ЦК України щодо
нарахування суми інфляційних втрат і
трьох відсотків річних. Крім того,
передбачені суми обчислено всупереч
Рекомендацій відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ, що містяться у
Листі Верховного Суду України №62-97р
від 03.04.1997 року.

З наведених підстав просила скасувати
заочне рішення Здолбунівського
районного суду від 25 грудня 2013 року та
ухвалити нове - про відмову КП
«Комуненергія» в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, думку
осіб, які беруть участь у справі, і
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи і доводи
відповідача, колегія суддів прийшла до
висновку про відхилення апеляційної
скарги, виходячи з такого.

Задовольняючи вимоги позивача, суд
першої інстанції правильно виходив з
доведеності і обґрунтованості тих
обставин, що відповідач протягом часу з
15 жовтня 2011 року по 15 квітня 2013 року
заборгувала внаслідок невиконання
своїх зобов'язань перед КП
«Комуненергія» за надану теплову
енергію спірну суму грошових коштів.
Оскільки ОСОБА_1 порушила грошові
зобов'язання, тому суд вірно застосував
щодо неї цивільно-правову
відповідальність у виді нарахування
трьох процентів річних від
простроченої суми та суми інфляційних
втрат.

Матеріалами справи встановлено, що 30
жовтня 2001 року сторони уклали договір,
яким передбачили відносини між ними з
приводу надання позивачем послуг з
теплопостачання та гарячого
водопостачання, а ОСОБА_1 зобов'язалася
своєчасно не пізніше 10 числа
наступного за розрахунковим місяця
оплачувати надані послуги (а.с. 5-5, зв.).

Оскільки протягом часу з 15 жовтня 2011
року по 15 квітня 2013 року споживач
порушувала свої зобов'язання перед
виконавцем і не оплатила наданих
послуг з теплопостачання, у жовтні 2013
року КП «Комуненергія» обґрунтовано
звернувся до неї з позовом про
стягнення 8 178, 27 гривень
заборгованості, 54, 14 гривень
інфляційних втрат та 294, 9 гривень трьох
процентів річних.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність зобов'язальних відносин
між сторонами спростовуються змістом
договору про надання населенню послуг
з теплопостачання та гарячого
водопостачання (а.с. 5-5, зв.).

Так, зазначений договір укладено між
позивачем і ОСОБА_1, ним передбачено всі
істотні умови угоди, зобов'язання
сторін, а сам договір є чинним. У пункті
20 договору вказано про строк його дії -
один рік, однак він вважається
продовженим на наступний рік, якщо за
місяць до закінчення дії договору не
надійшло заяви від однієї зі сторін про
відмову або перегляд даного договору.
Як підтвердила в судовому засіданні
відповідач, протягом спірного часу
сторони не виявили наміру про
розірвання договору чи визнання його
недійсним. Не містять доказів про це і
матеріали справи.

Крім того, обов'язок споживача
своєчасно оплатити надавані
виконавцем послуги з теплопостачання
передбачений ст.ст. 67-68 ЖК України, ст. 901
ЦК України, ст.ст. 19, 24, 25 Закону України
«Про теплопостачання», п. 5 ч. 3 ст. 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» та п.п. 18, 30 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№1198 від 03.07.2007 року.

Відсутність на час спірних відносин
акту постійно діючої міжвідомчої
комісії органу місцевого
самоврядування з розгляду питань,
пов'язаних із відключенням споживачів
від централізованого опалення і
гарячого водопостачання, шо
підтвердили в засіданні апеляційного
суду сторони, спростовує доводи
відповідача про законність припинення
користування спірною тепловою
енергією.

Сама по собі заява від 12 серпня 2011 року
з проханням надати дозвіл на
відключення від централізованого
опалення, в задоволенні якої
відмовлено постійно діючою
міжвідомчою комісією Здолбунівського
міськвиконкому (а.с. 50, 51), а також
наявність виготовлених 9 грудня 2013
року, тобто поза спірними відносинами,
технічних умов на від'єднання від
централізованої системи
теплопостачання (а.с. 12-12, зв.), не
свідчать про те, що ОСОБА_1 не
зобов'язана оплачувати надавані
послуги.

Правильно погодився суд і з
нарахуванням суми трьох відсотків
річних, що обчислено за формулою Р = (С Х
3% Х К):100%, де С - сума боргу; К - кількість
днів прострочки; Р - 3% річних у гривні.
Ця сума складає 294, 90 гривень (а.с. 8).

Щодо інфляційних втрат, то їх розмір
також судом вірно обчислено за період з
листопада 2011 року по вересень 2013 року. З
урахуванням індексу інфляції та суми
боргу інфляційні втрати складають 54, 14
гривень (а.с. 7).

Підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення відповідно до ч.
1 ст. 308 ЦПК України є додержання судом
першої інстанції вимог закону при
ухваленні оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 324-325 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
заочне рішення Здолбунівського
районного суду від 25 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:
С.В.Хилевич

Судді:
С.В.Демянчук

А.М.Шеремет