Справа № 462/6641/13
Головуючий у 1 інстанції: Ригіна Л.М.
Провадження № 22-ц/783/291/14
Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді
Приколоти Т.І.

суддів Богонюка
М.Я.,Ванівського О.М.

з участю секретаря
Цар М.М.

з участю
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Залізничного районного суду
м.Львова від 5 вересня 2013 року за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася з позовом про
розірвання її шлюбу з відповідачем. В
обґрунтування своїх вимог посилається
на те, що їх сім'я фактично не
складалася, вони не підтримують
подружніх відносин та не ведуть
спільного господарства. Дитина
перебуває на її утриманні. Просить
позов задовольнити.

Рішенням Залізничного районного суду
м.Львова від 5 вересня 2013 року
відмовлено в задоволенні позову.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_4 У своїй
апеляційній скарзі просить скасувати
оскаржуване рішення та ухвалити нове
рішенням, яким задовольнити її позовні
вимоги у повному обсязі. Посилається на
те, що вказане рішення не ґрунтується
на вимогах закону, ухвалене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права. Зазначає, що
спільне життя з відповідачем не
склалося. Він не брав участі у веденні
домашнього господарства, не надавав
належної допомоги сім'ї, не займався
вихованням дитини. Стверджує, що
примирення між ними неможливе.

Відповідач неодноразово в судові
засідання не з'явився, подав заяву про
розгляд справи у його відсутності,
заперечень проти доводів апеляційної
скарги не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції; колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, оскільки суд
першої інстанції зробив свої висновки
без належних підстав, справу вирішено
без достатньої перевірки
обґрунтованості позовних вимог та
наданих на їх обґрунтування доказів;
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи,
встановленим на підставі повної і
всебічної перевірки доказів, їх
дослідження і правильної оцінки; тому з
висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
(ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України) .

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Рішення вважається
обґрунтованим, якщо воно ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим
вимогам не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Встановлено, що 4 лютого 2012 року
сторони уклали шлюб, який
зареєстрований у Залізничному відділі
державної реєстрації актів цивільного
стану Львівського міського управління
юстиції (актовий запис № 25). В цьому
шлюбі 1 серпня 2012 року у них народився
син ОСОБА_5. Після народження дитини
сім'я сторін фактично розпалася. Вони
проживають окремо, не ведуть спільного
господарства, не підтримують подружніх
відносин. Наданий судом термін для
примирення сторін до такого не привів.
Спору щодо майна між сторонами немає.

На підставі аналізу наведених вище
доказів у їх сукупності та кожного
окремо, колегія суддів приходить до
висновку, що позивачем надано докази,
що шлюб сторін розпався остаточно,
поновлений бути не може, існує
формально. Реєстрація шлюбу, який не
існує, не сприяє інтересам сторін,
позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить їх
інтересам, інтересам дітей, або мають
істотне значення.

Суд вживав заходи для збереження сім'ї
сторін, які до позитивних результатів
не привели.

Виходячи з аналізу наявних у справі
доказів щодо їх достовірності,
допустимості кожного окремо, а також
достатності і взаємного зв'язку
доказів у їх сукупності; колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК
України щодо законності й
обґрунтованості. Висновки суду першої
інстанції, викладені у рішенні, не
відповідають обставинам справи, що
полягає у неправильній оцінці
встановлених судом фактичних обставин
і помилковому визначенні юридичних
наслідків цих обставин. Тому
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позову.

Керуючись ст.303, п. 2 ч.1 ст.307, ст. ст. 309,
313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Залізничного районного
суду м.Львова від 5 вересня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким розірвати шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, зареєстрований 4 лютого 2012 року
Залізничним відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Львівського міського управління
юстиції, актовий запис № 25. При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу
стягнути з ОСОБА_3 сімнадцять гривень в
дохід держави, звільнивши від витрат,
пов'язаних з реєстрацією розірвання
шлюбу, ОСОБА_2

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і з цього часу може бути
оскарженим у касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: