АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2417/13
Провадження № 22-ц/774/1272/14
у першій інстанції: Багрова А.Г.
Суддя-доповідач: Гайдук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського
А.Б., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_3,
начальника відділу державної
виконавчої служби Нікопольського
міськрайонного управління юстиції
Петруні Андрія Валерійовича, ОСОБА_5

на рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 03 грудня 2013 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
начальника відділу державної
виконавчої служби Нікопольського
міськрайонного управління юстиції
Петруні Андрія Валерійовича,
державного виконавця Сінченко Олега
Валерійовича, третя особа ОСОБА_5, про
визнання дій неправомірними,
визначення заборгованості по
аліментам, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому
зазначав, що на підставі рішення суду з
нього на користь ОСОБА_5 стягуються
аліменти на утримання дитини у розмірі
- 1/4 частини його доходів, але не менш
ніж 30% від прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Проте, при
розрахунку розміру аліментів
державним виконавцем не було
враховано, що він є приватним
підприємцем, а тому в ті періоди коли
він не отримував дохід від
підприємницької діяльності, розмір
аліментів повинен складати 30% від
прожиткового мінімуму для дитини, а
державний виконавець нарахував
аліменти, виходячи з
середньостатистичної заробітної плати
працівника у даній місцевості. У
зв'язку з вищезазначеним позивач
просив суд визнати дії державного
виконавця неправомірними, зобов'язати
державного виконавця провести
перерахунок заборгованості по
аліментам (т.1 а.с. 2-4).

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 03 грудня 2013 року позовні
вимоги було задоволено частково.

Визнано дії державних виконавців
відділу державної виконавчої служби
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції щодо визначення
розміру аліментів виходячи із
заробітної плати працівника
відповідної кваліфікації або
некваліфікованого працівника для
даної місцевості фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_3 під час
примусового виконання виконавчого
листа 2-5153, виданого 09 жовтня 2007 року
Нікопольським міськрайонним судом -
неправомірними.

Визначено заборгованість по аліментам
станом на 01 листопада 2013 року платнику
ОСОБА_3 в розмірі 1747,17 грн.

Стягнуто з відділу державної
виконавчої служби Нікопольського
міськрайонного управління юстиції на
користь ОСОБА_3 понесені судові витрати
в розмірі 114,70 грн. (т.1 а.с. 294-297).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на неповне з'ясування
судом обставин у справі, неправильне
застосування судом норм матеріального
права при ухваленні судового рішення, у
зв'язку з тим, що судом не враховані
понесені ним видатки при здійснені
підприємницької діяльності, тому
ставить питання про його скасування з
прийняттям нового про задоволення
позовних вимог у повному обсязі (т.2 а.с.
12-13).

В апеляційних скаргах начальник
відділу державної виконавчої служби
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції та ОСОБА_5 також
посилаються на неповне з'ясування
судом обставин у справі, неправильне
застосування судом норм матеріального
права при ухваленні судового рішення,
зокрема, стосовно порядку розрахунку
аліментів, який необхідно визначати
виходячи із середньої заробітної плати
для відповідної місцевості, у зв'язку з
чим просять скасувати рішення суду та
прийняти нове про відмову у
задоволенні позову (т.2 а.с. 1-3).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційних скарг,
колегія суддів дійшла висновку, що
судове рішення скасуванню не підлягає,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні відділу державної
виконавчої служби Нікопольського
міськрайонного управління юстиції
перебуває виконавчий лист №2-5153,
виданий Нікопольським міськрайонним
судом 09 жовтня 2007 року, про стягнення з
ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_5 на
утримання дитини, у розмірі 1/4 частин
заробітку (доходів) щомісячно, але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 30
серпня 2007 року.

Згідно до витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців ОСОБА_3 є самозайнятою
особою, зареєстрований як підприємець
та здійснює надання послуг з
перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом (т.1 а.с. 283).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.74 Закону
України «Про виконавче провадження»
порядок стягнення аліментів
визначається законом. Розмір
заборгованості із сплати аліментів
визначається державним виконавцем за
місцем виконання рішення у порядку,
встановленому Сімейним кодексом
України. У разі визначення суми
заборгованості у частці від заробітку
(доходу) розмір аліментів не може бути
менше встановленого Сімейним кодексом
України.

Положеннями ч. 3 ст. 195 СК України
передбачено, якщо платник аліментів не
працював на час виникнення
заборгованості і не працює на час
визначення її розміру, вона
обчислюється виходячи із середньої
заробітної плати працівника для даної
місцевості.

Відповідно до п.п. 16 п. 1 Переліку видів
доходів, які враховуються при
визначенні розміру аліментів на одного
з подружжя, дітей, інших осіб,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №146 від 26 лютого 1993
року, утримання аліментів з
працівників провадиться з усіх видів
заробітку і додаткової винагороди, в
тому числі з доходів від
підприємницької діяльності.

При таких обставинах, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
нарахування аліментів на підставі
вимог ч.3 ст.195 СК України, як було
здійснено державним виконавцем, є
помилковим, оскільки ця норма закону
застосовується тоді, коли платник
аліментів не працює.

Доводи апеляційних скарг начальника
відділу державної виконавчої служби
Нікопольського міськрайонного
управління та ОСОБА_5 стосовно
необхідності застосування державним
виконавцем пункту 7.13.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 512/5 від
02 квітня 2012 року, також не спростовують
висновків місцевого суду, оскільки
відповідно до положень цього пункту
державний виконавець розраховує
заборгованість виходячи із
середньомісячної заробітної плати для
відповідної місцевості, якщо боржник
не працює або відсутня інформація про
отримання боржником доходів.

Матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_3 зареєстрований як підприємець,
надає до податкової інспекції
звітність про отримані ним доходи від
підприємницької діяльності, доказів
стосовно його перебування на обліку у
службі зайнятості, державним
виконавцем не надано.

Щодо доводів апеляційної скарги
ОСОБА_3, відповідно до яких, суд першої
інстанції, при визначені розміру
заборгованості, повинен був врахувати
здійснені ним під час підприємницької
діяльності витрати, то враховуючи, що
такі витрати повинні бути
безпосередньо пов'язані з
підприємницькою діяльністю позивача
та бути документально підтверджені, а в
матеріалах справи такі докази
відсутні, колегія суддів не знаходить
підстав для задоволення скарги.

Виходячи з викладеного, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що рішення суду першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
відтак підстав для його скасування за
доводами апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
начальника відділу державної
виконавчої служби Нікопольського
міськрайонного управління юстиції
Петруні Андрія Валерійовича -
відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 03
грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: