Єдиний унікальний номер 258/9512/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/721/2014
Суддя 1 інстанції: Анісімова Н.Д.
Доповідач: Новосядла В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого: судді Новосядлої В.М.,

суддів: Кішкіної І.В., Кіянової С.В.,

при секретарі Козаку І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Кіровського районного суду м.
Донецька від 5 листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи: товариство з
обмеженою відповідальністю
«Текстильник 2005», управління житлового
господарства Донецької міської ради,
інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області, Донецька міська
санітарно-епідеміологічна станція, про
зобов*язання знести самовільні
прибудови до кімнат та відшкодування
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Кіровського районного суду м.
Донецька від 5 листопада 2013 року було
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи:
товариство з обмеженою
відповідальністю «Текстильник 2005»,
управління житлового господарства
Донецької міської ради, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області, Донецька
міська санітарно-епідеміологічна
станція, про зобов*язання знести
самовільні прибудови до кімнат та
відшкодування моральної шкоди.

Не погодившись із рішенням суду,
позивачка принесла апеляційну скаргу,
в якій просить рішення суду першої
інстанції скасувати і ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
з наступних підстав:

- поза увагою суду першої інстанції
залишилось те, що відповідачі
самовільно зайняли площу холу, який
знаходився у загальному користування
всіх мешканців гуртожитку і встановили
шлакоблочну перегородку з металевими
дверима навиліт. З приводу
самовільного зайняття площі холу
відповідачам був вручений припис, яким
вони були зобов*язані у строк до 19 липня
2010 року знести самовільну споруду,

- суд першої інстанції не дав оцінки
тому, що зайняття частини холу з боку
відповідачів було зроблено без згоди
на те всіх мешканців секції гуртожитку,
що суперечить підпункту 1 пункту 19
розділу Ш Примірного положення про
гуртожитки, затвердженого Постановою
Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986
року, згідно із яким мешканцям
гуртожитку забороняється проводити
самовільно переобладнання й
перепланування приміщень,

- суд першої інстанції не врахував, що
Актом від 20 січня 2011 року, складеного
комісією ТОВ «Текстильник-2005», було
встановлено, що відповідачка
самовільно виконала перегородку з
цегли у холі та встановила металеві
двері, що спричиняє додаткове
навантаження на плити перекриття,
порушує вимоги Постанови КМ України
№1104 від 30 вересня 2009 року, якою
визначено Порядок надання дозволу на
виконання підготовчих робіт,

- крім того, самовільно побудована
ОСОБА_3 перегородка порушує пункт 5
Постанови Кабінету міністрів України
від 28 липня 2010 року №665 «Про внесення
змін до переліку будівельних робіт, на
виконання яких вимагається дозвіл», на
підставі якого дозволяється
перепланування, зокрема, кімнат у
гуртожитках, із збереженням несучої
конструкції, без перевищення
допустимих навантажень на перекриття,
стіни та фундамент за умови отримання
існуючих архітектурно-планувальних
вимог, державних будівельних норм,
місцевих правил забудови,

- самовільне будівництво шлакоблочної
перегородки і заняття площі холу, яка
повинна використовуватись всіма
мешканцями секції і які оплачуть
вартість її утримання, порушує права
мешканців секції,

- незаконні дії відповідачів щодо
спорудження перегородки завдало
позивачці моральні страждання.

Під час розгляду справи в апеляційній
інстанції представник позивачки
підтримала доводи апеляційної скарги і
просила її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та представник
ОСОБА_3 заперечували проти доводів
апеляційної скарги і просили її
відхилити.

Треті особи: товариство з обмеженою
відповідальністю «Текстильник 2005»,
управління житлового господарства
Донецької міської ради, інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області, Донецька
міська санітарно-епідеміологічна
станція, у судове засідання не
з*явились, повідомлені належним чином
про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивачки, відповідачку
ОСОБА_2 та представника відповідача
ОСОБА_3, дослідивши матеріали цивільної
справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів цивільної справи
вбачається.

Позивачка ОСОБА_1 на підставі ордеру
проживає у кімнаті НОМЕР_1 (блок 24) у
будинку АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 є власником кімнат
НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 (блок 24) у будинку
АДРЕСА_1 (а.с. 48-49).

Позивачка звернулась до суду з позовом
про зобов*язання відповідачів знести
шлакоблочну перегородку, встановлену
перед кімнатами НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7,
НОМЕР_3, НОМЕР_4 у будинку АДРЕСА_1 та
стягнути з них у відшкодування
моральної шкоди 15 000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог про
самовільне встановлення відповідачами
шлакоблочної перегородки і заняття
площі холу позивачкою було надано:

- Лист управління житлового
господарства №5890 від 25 серпня 2008 року,
із змісту якого вбачається, що до
кімнат НОМЕР_2, НОМЕР_4 та НОМЕР_5, НОМЕР_6
прибудована самовільно прибудова.
Мешканцям кімнат був вручений припис
про знесення самовільних споруд у
строк до 19 липня 2010 року, а також
складені Протоколи про
адміністративне правопорушення і
передані до Кіровської районної у м.
Донецьку ради. 20 серпня 2010 року були
повторно складені Протоколи про
адміністративне правопорушення і
передані до Кіровської районної у м.
Донецьку ради (а.с. 27),

- Акт від 20 січня 2011 року, складений
комісією ТОВ «Текстильник-2005», згідно
із яким мешканці кімнат НОМЕР_2, НОМЕР_3,
НОМЕР_4 самовільно встановили
перегородку з цегли у холі та
встановила металеві двері, що
спричиняє додаткове навантаження на
плити перекриття, порушує вимоги
Постанови КМ України №1104 від 30 вересня
2009 року, якою визначено Порядок надання
дозволу на виконання підготовчих робіт
(а.с. 28).

Відповідачі, заперечуючи проти позову
про самовільне зайняття площі холу і
встановлення шлакоблочної перегородки
надали:

- Рішення виконавчого комітету
Донецької міської ради №587 від 25 жовтня
2006 року, яким було дозволено роботи по
переплануванню жилих приміщень за
рахунок жильців гуртожитків та
зобов*язано комунальні підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора №5» і
«Житлово-експлуатаційна контора №2»
Кіровського району м. Донецька,
балансоутримувачів цих будівель, після
переобладнання гуртожитків звернутись
в інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю
для прийняття в експлуатацію (а.с. 20).

- Декларацію про готовність об*єкту до
експлуатації від 8 червня 2012 року, із
змісту якої вбачається, що
реконструкція кімнат НОМЕР_7, НОМЕР_3,
НОМЕР_4 у житловому блоку гуртожитку по
АДРЕСА_1 була проведена на підставі
вищевказаного рішення виконавчого
комітету Донецької міської ради №587
від 25 жовтня 2006 року (а.с. 60-63).

В Декларації про готовність об*єкту до
експлуатації є посилання на робочий
проект реконструкції кімнат НОМЕР_2,
НОМЕР_3, НОМЕР_4 у житловому блоку №24
гуртожитку, який був виготовлений ПП
«Творча майстерня «Капітель» (а.с. 61).

Із аналізу наданих позивачкою
документів щодо самовільного
встановлення перегородки вбачається,
що ці документи датовані 2008-2011 роками.

ТОВ «Текстильник-2005» (балансоутримувач
будинку) у липні 2010 року не заперечував
проти влаштування відповідачем
перегородки за наявності
проектно-технічної документації (а.с.
65).

21 липня 2010 року Донецька міська
санітарно-епідеміологічна станція
дала свою згоду на перепланування
кімнат НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4
відповідно до проектної документації,
виготовленої ПП «Творча майстерня
«Капітель» (а.с. 116).

16 липня 2010 року Державний пожежний
нагляд СПДЧ-3 управління МНС у м.
Донецьку Головного Управління МНС
України в Донецькій області не
заперечував проти перепланування
кімнат (а.с. 114-115).

Проект перепланування та
переобладнання кімнат гуртожитку
НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 був виготовлений
ПП «Творча майстерня «Капітель» на 6
листах форматом А3 і містить у собі
плани кімнат, які існували до
перепланування і після перепланування
(а.с. 118-123).

На а.с. 119 Проекту є «План кімнат до
перепланування», на якому відсутня
спірна споруда, а на а.с. 122 в «Плані
після перепланування» існує
перегородка, якою відповідач ОСОБА_3
відгородив свої кімнати від загального
коридору.

Вказаний план перепланування
затверджений архітектором району 3
вересня 2010 року (а.с. 122).

Свідоцтва про право власності на
приватизовані кімнати №1374
відповідачем ОСОБА_3 було отримано 25
липня 2012 року.

Виходячи із встановлених фактів,
наданих сторонами доказів та вимог
закону, суд першої інстанції правильно
прийшов до висновку про відмову у
задоволенні позову, оскільки під час
розгляду справи не було встановлено, що
відповідач ОСОБА_3 самовільно
побудував перегородку перед кімнатами,
які приватизував.

Рішення суду постановлено у
відповідності до норм матеріального і
процесуального права, підстав для його
скасування не встановлено.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 308 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
постановляє ухвалу про відхилення
апеляційної скарги, якщо встановлює, що
суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Що стосується доводу апеляційної
скарги про те, що позивачка, як
співвласник допоміжних приміщень, не
давала своєї згоди на встановлення
відповідачами перегородки у
загальному коридорі, то апеляційний
суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 6 Закону України «
Про забезпечення реалізації житлових
прав мешканців гуртожитків» від 4
вересня 2008 року із подальшими змінами,
власники житлових приміщень у
гуртожитку є співвласниками
допоміжних приміщень у гуртожитку і
зобов'язані брати участь у загальних
витратах, пов'язаних з утриманням
будинку і прибудинкової території,
відповідно до своєї частки у майні
гуртожитку.

Згідно статті 382 ЦК України, власникам
квартири у дво- або багатоквартирному
житловому будинку належать на праві
спільної сумісної власності
приміщення загального користування,
опорні конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, а також
власників нежитлових приміщень, які
розташовані у житловому будинку.

Питання переобладнання, перебудови,
перепланування будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень
регулюється Правилами утримання жилих
будинків та прибудинкових територій,
які затверджені наказом Державного
комітету з питань житлово-комунального
господарства №76 від 17 травня 2005 року.

Пунктом 1.4.5 вказаних Правил
встановлений перелік документів, які
необхідно надати для отримання дозволу
на перепланування, серед яких повинна
бути згода власників, співвласників
(наймачів) або уповноважених ними осіб
на переобладнання та перепланування
приміщень, що перебувають у їх спільній
власності.

Із наданих відповідачами документів
вбачається, що відповідачі отримали
згоду на переобладнання кімнат у
гуртожитку і у тому числі згідно із
проектом перепланування на
влаштування коридору шляхом будівлі
перегородки.

Правомірність отримання такого
дозволу не була предметом спору по цій
справі, а у відповідності до частини 1
статті 303 ЦПК України апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах вимог, заявлених у
суді першої інстанції.

Довід апеляційної скарги про те, що
позивачка оплачує вартість утримання
коридору, яким користуються лише
відповідачі, є необґрунтованим,
оскільки з цього приводу позивачкою не
було надано доказів.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України,
Апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Донецька від 5 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді :