АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1612/3322/12
Номер провадження 22-ц/786/859/14
Головуючий у 1-й інстанції Таранкова
Доповідач Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року м. Полтава Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

головуючого судді : Пікуля В.П.,

суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Комсомольського міського суду
Полтавської області від 13 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення від права на
спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
усунення від права на спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Свої позовні вимоги
мотивує тим, що після його смерті
відкрилася спадщина за законом на
квартиру АДРЕСА_1. Вона перебувала в
шлюбі з ОСОБА_3 з 22.10.2004 року по день
смерті і проживали разом в зазначеній
квартирі. Вона і відповідач подали
заяви про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_3 до Комсомольської
державної нотаріальної контори. З 1993
року у відповідача зі спадкодавцем
склались недоброзичливі стосунки і
вони припинили спілкування. В 2007 році
спадкодавець звертався до
Комсомольського міського суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення аліментів з повнолітніх
дітей на утримання непрацездатного
батька, але в задоволенні позовних
вимог йому було відмовлено. В 2007 році
чоловік тяжко захворів на церебральний
атеросклероз, а також у нього виявили
затемнення в легенях. У медиків була
підозра, що це онкозахворювання, але за
недостатністю коштів, продовжити
обстеження не було можливості. Через
похилий вік і тяжку хворобу
спадкодавець був в безпорадному стані,
потребував постійного лікування,
догляду та матеріальної допомоги. Вона
весь час була біля нього та доглядала
його. З 2009 року у нього почали дуже
боліти ноги. В останній рік він взагалі
не міг ходити і вона вимушена була
носити його на руках, допомагати
справляти природні потреби, кормити
його, прати, купувати ліки. Враховуючи
тривале ухилення відповідача від
надання допомоги вона вимушена була
позичати кошти на ліки та достатнє
харчування, заощаджувати для себе на
харчуванні, одязі, не мала змоги в
повному обсязі підробляти, просила
сусідів доглядати за хворим, щоб
сходити в магазин або вирішувати
життєво важливі питання. Вважає, що
відповідач під час тяжкої хвороби
батька, який був в безпорадному стані,
мала можливість, але свідомо ухилялася
від надання спадкодавцю будь-якої
матеріальної допомоги та моральної
підтримки.

Рішенням Комсомольського міського
суду Полтавської області від 13 грудня
2013 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовлено.

Від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга
на вказане рішення, в якій він просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її позов,
оскільки судом при ухваленні рішення
порушені норми матеріального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи у межах доводів
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунута
від права на спадкування з законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи,
судом першої інстанції вірно
встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 та
позивачка ОСОБА_1 є чоловіком та
дружиною, згідно свідоцтва про
одруження від 22.10.2004 року. Відповідачка
ОСОБА_2 являється рідною дочкою
померлого ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1

З показів свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 вбачається, що спадкодавець
почав хворіти в кінці 2011 року. Завжди
був добре одягнутий, не скаржився на
відсутність коштів та дітей.

З показів ОСОБА_10 вбачається, що
спадкоємець самостійно приїздив в
гості до сестри двічі в листопаді 2011
року в Кобеляцький район, не скаржився
на дітей, відсутність коштів та погане
матеріальне становище.

З показів самої позивачки, даних в
судовому засіданні суду першої
інстанції вбачається, що вона та
спадкодавець при житті не звертались
до відповідачки за допомогою, не
повідомляли її про стан здоров'я
батька.

Крім того, рішенням Комсомольського
міського суду від 21 грудня 2007 року в
позові ОСОБА_3 про стягнення аліментів
з повнолітніх дітей на утримання
непрацездатного батька було
відмовлено повністю. В згаданому
рішенні зазначено, що суд приходить до
висновку, що ОСОБА_3 належним чином не
виконував свої обов'язки по відношенню
до своїх дітей. Позивач ОСОБА_3 не надав
суду доказів того, що він має тяжкий
матеріальний чи сімейний стан,
незадовільний стан здоров'я, а також те,
що він утримував своїх неповнолітніх
дітей, а надані його дітьми докази ним
не спростовані.

Зазначене рішення набрало законної
сили і має преюдиціальне значення по
даній справі.

Відповідно до наданої довідки УПФУ в м.
Комсомольську від 24.10.2013 року
спадкодавець ОСОБА_3 отримував пенсію.

Згідно лікарського свідоцтва про
смерть за № 60 від 12.03.2012 року ОСОБА_3
помер з причини церебро-судинної
недостатності, церебрального
атеросклероза

Відповідачка у свою чергу надала
довідки про свої доходи, медичні
документи, з яких вбачається, що
відповідачка ОСОБА_2 тривалий час
хворіла і проходила лікування, в
зв'язку з чим несла значні матеріальні
затрати. Згідно копії свідоцтва про
народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народила сина ОСОБА_11 в м.
Єкатеринбурзі Свердловської області
Російської Федерації. Згідно довідки
ТОВ «Арт-Конферанс» м. Єкатеринбурга
Російської Федерації ОСОБА_2 з 15.01.2010
року знаходиться в відпустці по
догляду за дитиною.

З наведеного вбачається, що позивачкою
не було надано суду жодного доказу про
умисне ухилення відповідачки від
надання допомоги спадкодавцю, крім
того факту, що сторони не спілкувалися
протягом тривалого часу, всупереч
вимогам статей 10, 60 ЦПК України,
відповідно до яких кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

При цьому, колегія суддів звертає
увагу, що для постановлення рішення про
усунення від спадкування у справі
повинні бути надані належні та
допустимі докази, які б свідчили про те,
що спадкодавець потребував допомоги
відповідача, останній мав можливість
її надати, проте ухилявся від обов'язку
щодо її надання. Ухилення особи від
надання допомоги спадкодавцеві, який
її потребував, полягає в умисних діях
чи бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій.

Для задоволення позовних вимог у
справах про усунення від права на
спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК має
значення сукупність обставин: ухилення
особи від надання спадкодавцеві
допомоги при можливості її надання,
перебування спадкодавця в
безпорадному стані, потреба
спадкодавця в допомозі саме цієї особи.
Лише при одночасному настанні
наведених обставин і доведеності
зазначених фактів в їх сукупності
спадкоємець може бути усунений від
спадкування.

Проаналізувавши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що оскільки померлий ОСОБА_3 отримував
пенсію, тобто повністю на утриманні
своєї дружини ОСОБА_1 перебувати не міг,
інших доказів, які б засвідчували
тяжкий стан здоров'я, перебування
ОСОБА_3 в безпорадному стані та на
повному утриманні позивачки, окрім
того, доказів про умисне ухилення
відповідачки від надання допомоги
спадкодавцю надано не було, тобто не
була доведена винна поведінка
відповідачки в ухиленні від надання
допомоги спадкодавцю, що вона
усвідомлювала свій обов'язок, мала
можливість його виконувати, але не
вчиняла необхідних дій, місцевий суд
вірно прийшов до висновку про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_1 про усунення
від права на спадкування ОСОБА_2

За вказаних обставин, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, який повно встановивши
фактичні обставини справи, дав
об'єктивну оцінку зібраним у справі
доказам, вірно застосувавши норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та ухвалив
рішення, яке відповідає закону.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314,
319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду
Полтавської області від 13 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
В.П. Пікуль

Судді:
С.Б. Бутенко

О.В. Прядкіна

З оригіналом згідно

суддя
В.П. Пікуль