РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
пр. №2/521/1925/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси
у складі

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі - Бондаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одесі
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів,

встановив:

У листопаді 2013р. ОСОБА_2 звернулась до
суду з уточненим та доповненим позовом
до ОСОБА_3, посилаючись на те, що з 03
жовтня 2008р. вона з відповідачем у
справі перебуває у шлюбі,
зареєстрованому Першим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Малиновського районного управління
юстиції м.Одеси. Від шлюбу у сторін є
неповнолітня донька - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з
матір'ю. В даний час сторони вирішили,
що їх подальше спільне життя є
недоцільним, оскільки почуття любові
та поваги втрачено з обох боків, тому
вони мають намір звернутися до суду з
позовом про розірвання шлюбу. ОСОБА_2
зазначала, що останнім часом
відповідач матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає, у зв'язку із
чим вона звернулась до суду та просила
суд винести рішення, яким стягнути з
відповідача на її користь на утримання
доньки аліменти в розміні 2500,0грн.
щомісячно, до досягнення дитиною
повнолітнього віку, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_3р.

У судове засідання позивачка не
з'явилась, надала до суду заяву, якою
свої позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, просила їх
задовольнити та розглянути справу за
її відсутності (а.с.22).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав до суду заяву, якою
уточнені позовні вимоги визнав в
повному обсязі, просив їх задовольнити
та розглянути справу за його
відсутності (а.с.23).

Суд, дослідивши матеріали справи,
доводи сторін, проаналізувавши і
оцінивши надані докази в їх сукупності,
вважає що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна із сторін повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених Кодексом.

В ході судового розгляду справи судом
встановлено, що сторони з 03 жовтня 2008р.
перебувають у шлюбі, зареєстрованому
Першим відділом реєстрації актів
цивільного стану Малиновського
районного управління юстиції м.Одеси,
актовий запис № 581 (а.с.4).

Від шлюбу у подружжя є неповнолітня
донька: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження (а.с.6).

На даний час сторони проживають окремо,
дитина проживає разом з матір'ю.

Встановлено, що відповідач не надає
регулярної матеріальної допомоги на
утримання дитини, хоча є працездатною
та матеріально забезпеченою людиною.
Інших утриманців у нього немає.

Позивачка посилаючись ст.182 СК України,
наполягала на задоволенні позовних
вимог у повному обсязі, стверджувала,
що відповідач матеріальної допомоги не
надає. Дитина повністю знаходиться на
її утриманні. Тому наполягала на
визначеному нею розмірі аліментів, а
саме на стягненні з відповідача
аліментів в розмірі 2500,00 гривень,
щомісяця.

Згідно ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Обставинами, які враховуються судом
при визначенні розміру аліментів у
відповідності до вимог ст.182 СК України
є: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Статтею 184 СК України передбачено
підстави визначення аліментів у
твердій грошовій сумі, зокрема, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення.

При визнанні розміру аліментів, які
повинні бути стягнуті з відповідача,
суд приймає до уваги не тільки
пояснення сторін при розгляді справи,
а також вимоги ч.2 ст. 182 СК України.

Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Зважаючи на те, що відповідач надав до
суду заяву про визнання позову, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про
стягнення аліментів підлягають
задоволенню в повному обсязі та з
відповідача слід стягнути на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в
розмірі 2500,00грн.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує, у
тому числі, питання щодо розподілу між
сторонами судових витрат.

Судовий збір по справі становить
243,60грн, які слід стягнути з відповідача
на користь держави.

Керуючись ст.ст.180, 181, 182, 184 Сімейного
кодексу України, ст. ст.10, 11, 209, 212, 214, 215,
218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м.Львів, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання доньки, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2500 (дві тисячі
п'ятсот) гривень 00 коп., починаючи з 27
листопада 2013 року до набуття дитиною
повнолітнього віку, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_3року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м.Львів, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 на користь держави
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення, в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Суддя:
О.М. Сегеда

27.02.2014