АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/2254 /14
Доповідач Кукліна Н.О.
Справа №2 /640/134/14/09
Головуючий 1 інстанції
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого Кукліної Н.О.

С у д д і в
Черкасова В.В.

Пономаренко Ю.А.

При
секретарі Каплоух Н.Б.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний банк "Базис" про визнання
кредитного договору припиненим

по апеляційній скарзі ОСОБА_3

на рішення Київського районного
суду м. Харкова від 28 січня 2014 року

В С
Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся
в суд з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Акціонерний
комерційний банк "Базис" про визнання
припиненим зобов'язань по Кредитному
договору на відкриття кредитної лінії
№ 90/07 від 21 березня 2007 року з наступними
змінами та доповненнями , укладеного
між ним та Публічним акціонерним
товариством «Акціонерний комерційний
банк «Базис» . В обгрунтування позовних
вимог зазначає, що 21 березня 2007 року
Публічне акціонерне товариство
«Акціонерний комерційний банк «Базис»
та ОСОБА_3 уклали кредитний договір на
інвестиційну діяльність шляхом
відкриття кредитної лінії для ремонту
на реконструкції нерухомості з лімітом
у 3 000 000 грн. шляхом видачі готівкою або
безготівковими перерахуваннями на
строк до 24 грудня 2007 року на умовах,
передбачених в даному договорі.
Додатковими угодами №1 та №2 сторони
збільшили ліміт кредитування до 4 500 000
грн. та встановили строк повернення
кредиту до 23.12.2008 року. Додатковою
угодою №3 сторони погодили зміну
валюти кредитування на долари США.
Додатковими угодами №№ 4-18 сторони
зменшили плату за користування
кредитною лінією до 13,5% річних та
продовжили строк повернення кредиту до
17.12.2012 року. У період з 30.03.2007 року до
08.01.2008 року позивач частково погасив
відсотки за користування кредитними
коштами, сплативши 417 613,63 грн., а з 31.01.2008
по 30.07.2011 року ОСОБА_3 сплатив
відповідачу відсотки за користування
кредитними коштами у загальній сумі 759
845,82 доларів США. Вважає, що він
добросовісно виконав обов'язки зі
сплати відсотків за користування
кредитними коштами. 23.08.2012 року
постановою правління Національного
банку України № 357 з 28.08.2012 року
відкликана банківська ліцензія у
Публічного акціонерного товариства
"Акціонерний комерційний банк "Базис"
та ініційована процедура ліквідації
банку. На правовідносини, що виникли з
кредитного договору , розповсюджуються
положення статті 609 ЦК України про
припинення зобов'язання у зв'язку із
ліквідацією юридичної особи -
кредитора за договором, ПАТ «АКБ
«Базис» , що знаходиться в стадії
ліквідації.

Представник відповідача проти
позову заперечувала, зазначаючи , що
відносно ПАТ «АКБ «Базис» здійснюється
процедура ліквідації, вживаються
заходи про повернення кредиторської
заборгованості та погашення
заборгованості позичальників перед
банком.

Рішенням Київського районного суду
м. Харкова від 28 січня 2014 року
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3
до Публічного акціонерного товариства
"Акціонерний комерційний банк "Базис"
про визнання кредитного договору
припиненим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ,
поданої через свого представника
ОСОБА_4 , ставиться питання про
скасування рішення суду першої
інстанції та ухваленні судом
апеляційної інстанції нового рішення
про задоволення позову. В
обгрунтування вказується, що з
відкликанням ліцензії банку розпочата
ліквідаційна процедура припинення
юридичної особи, наслідком якої є
припинення зобов'язань за кредитним
договором . Ліквідацію юридичної особи
він довів, тому підстав для відмови у
позові про припинення дії кредитного
договору на підставі ст. 609 ЦК України у
суду першої інстанції не було. До того ж
судом першої інстанції не розглянуто
клопотання позивача про залучення на
підставі ст. 37 ЦПК України до участі у
справі правонаступника прав та
обов'язків боржника за кредитним
договором , а саме особи, якій він
передав свої зобов'язання . Договір про
переведення боргу в судовому порядку
неоспорений, є дійсним , і не залучати
до участі у справі нового боржника за
Кредитним договором ОСОБА_5 у суду
першої інстанції підстав не було.
Допущені судом першої інстанції
порушення норм процесуального та
матеріального права є підставою для
скасування рішення та ухвалення
нового про задоволення його позову.

Позивач про час та місце розгляду
справи повідомлений , про що свідчать
розписка про одержання судової
повістки про виклик до суду, в судове
засідання не з'явився , про причини
неявки не повідомив. Відповідач в
судове засідання не з'явився , подав
письмові заперечення на апеляційну
скаргу . Неявка сторін згідно до ч.2
ст.305 ЦПК України не перешкоджає
розглядові справи судом апеляційної
інстанції.

Колегія суддів заслухавши
доповідь судді-доповідача, обговоривши
наведені в скарзі доводи та
перевіривши матеріали справи
знаходить апеляційну скаргу не
підлягаючою задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції
встановлено. підтверджується
матеріалами справи укладання між ПАТ
«АКБ «Базис» та ОСОБА_3 кредитного
договору на відкриття кредитної лінії
№ 90/07 від 21 березня 2007 року з наступними
змінами та доповненнями зі строком
повернення кредиту до 17.12.2012 року,
пред'явлення кредитором вимоги в суд
до боржника про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
відкликання Національним банком
України банківської ліценції ,
призначення ліквідатора ПАТ «АКБ
«Базис» та здійснення ним
ліквідаційного процедури.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом. Ці
підстави зазначені у статтях 599, 600, 604-609
ЦК України.

Зобов'язання припиняється
відповідно до ст.609 ЦК України
ліквідацією юридичної особи (боржника
або кредитора), крім випадків, коли
законом або іншими
нормативно-правовими актами виконання
зобов'язання ліквідованої юридичної
особи покладається на іншу юридичну
особу, зокрема за зобов'язаннями про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю.

Відповідно до ч.ч.2 ,4 ст. 104 ЦК України
юридична особа є такою , що припинилася,
з дня внесення до Єдиного державного
реєстру запису про її припинення.
Особливості припинення банку як
юридичної особи встаовлюється законом.

Статтею 77 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» визначено, що
процедура ліквідації банку
вважається завершеною, а банк
ліквідованим з дня внесення запису
про це до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців. Національний банк України
вносить запис до Державного реєстру
банків про ліквідацію банку на
підставі отриманого від Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
рішення про затвердження
ліквідаційного балансу та звіту
ліквідатора.

Оцінюючи встановлені у справі
обставини, на які сторони посилались,
як на підставу своїх вимог та
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
призначення ліквідатора банку та
здійснення ним ліквідаційної
процедури не свідчить про ліквідацію
юридичної особи та припинення
відповідно до ст.609 ЦК України
зобов'язань, що виникли між сторонами
на підставі Кредитного договору на
відкриття кредитної лінії № 90/07 від 21
березня 2007 року з наступними змінами та
доповненнями, за умовами якого банк
надав позичальнику ОСОБА_6 грошові
кошти зі строком повернення до 17.12.2012
року .

Доводи позивача про не залучення
судом першої інстанції до участі у
справі в якості правонаступника його
зобов'язань перед банком особи, якій
він передав зобов'язання за кредитним
договором, на висновки суду першої
інстанції не впливають, бо заміна
боржника у зобов'язанні допускається
за згоди кредитора лише у зобов'язанні,
дія якого не припинилася.

Інші доводи апеляційної скарги
висновки суду першої інстанції також
не спростовують.

Згідно ст.. 303 ЦПК України
апеляційний суд в апеляційному порядку
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Колегією суддів не встановлено
таких порушень норм процесуального та
матеріального права, які могли стати
підставою відповідно до вимог ст.. 309
ЦПК України для перегляду рішення суду
першої інстанції та ухваленні нового
про задоволення позову про припинення
зобов'язань за кредитним договором,
укладеним між кредитором ПАТ «АКБ
«Базис» та позичальником ОСОБА_3.

Колегія суддів , перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, визнає , що
рішення судом першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст. 308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 313, 317, 319,
323, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Київського районного суду
м. Харкова від 28 січня 2014 року
залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді