Єдиний унікальний номер 257/9763/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3295/2014
Головуючий у І інстанції Андрєєва
О.М.Єдиний унікальний номер 257/9765/13-ц
Номер провадження 22ц/775/3295/14Категорія
10Доповідач Барков В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 рокум. Донецьк

Апеляційний суд Донецької об ласті в
складі:

головуючого судді Маширо О.П.,

суддів Баркова В.М.,

Зайцевої С.А.,

при секретарі Сачко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Київського районного суду м. Донецька
від 27 лютого 2014 року в справі за позо
вом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні приміщенням
загального користування та
відшкодування моральної шкоди, з
участю третьої особи комунального
підприємства «Служба єдиного
замовника Київського району м.
Донецька»,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 27 лютого 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у
користуванні ОСОБА_3 приміщенням
загального користування кухнею площею
10,6 м2, розташованої у блоках №№ 407-408
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1

В задоволенні позовних вимог в частині
відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачка
ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими та порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідачки ОСОБА_2
адвоката ОСОБА_4, який просив скаргу
задовольнити, пояснення позивачки
ОСОБА_3 та її представника адвоката
ОСОБА_5. які просили залишити рішення
суду без змін, вивчивши письмові
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає за таких
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
повно, всебічно і об'єктивно перевірив
всі доводи сторін, дав правильну
правову оцінку встановленим фактам і
доказам і зробив правильний висновок
про те, що відповідачку необхідно
зобов'язати не чинити позивачці
перешкод у користуванні кухнею в
гуртожитку, оскільки це приміщення
належить до приміщень загального
користування.

В рішенні суду з цього приводу
приведені відповідні мотиви, які є
переконливими.

Відповідно ст. 127 ЖК України та
Примірного положення про гуртожитки,
затвердженого постановою Ради
Міністрів УССР від 03 червня 1986 року №
208, для проживання робітників,
службовців, студентів, учнів, а також
інших громадян у період роботи або
навчання можуть використовуватись
гуртожитки.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивачка ОСОБА_3 на підставі ордеру № 6
серії 01 від 30 січня 2013 року разом із
донькою ОСОБА_6 вселилася в кімнату
АДРЕСА_1 (а.с. 6).

13 травня 2013 року позивачці та її доньці
було видане свідоцтво про право
власності на приміщення в гуртожитку
згідно якого їм належить на праві
власності по 1/2 частці зазначеної
кімнати (а.с. 7).

Відповідачка ОСОБА_2 є основним
наймачем кімнати НОМЕР_2 та холлу в
цьому гуртожитку де проживає разом із
своїми дітьми ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на
підставі ордеру № 69 серії 01 від 06
червня 2005 року (а.с. 39).

Відповідно до п. 16 Примірного положення
про гуртожитки, громадяни, які
проживають у гуртожитку, мають право
користуватися приміщеннями
культурно-побутового призначення,
обладнанням, інвентарем гуртожитку та
комунально-побутовими послугами.

З акту від 01 квітня 2013 року
затвердженого начальником ЖЕУ-9
Київського району вбачається, що до
кімнат НОМЕР_1 гуртожитку належить
кухня, яка є місцем загального
користування, та мешканці кімнати
НОМЕР_1 не мають вільного доступу на
кухню, оскільки їх вхід в це приміщення
заблокований мешканцями кімнати
НОМЕР_2 (а.с. 13).

Таким чином суд першої інстанції
обґрунтовано зобов'язав відповідачку
не чинити позивачці перешкод у
користуванні кухнею.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що відповідачка є неналежним
відповідачем у справі є
безпідставними, оскільки ордер на
вселення у кімнату в гуртожитку
виписаний на її ім'я і вона є наймачем
цієї кімнати, а відтак і належним
відповідачем у справі.

Також не можна погодитися і з доводами
скарги щодо часткового відшкодування
відповідачці судових витрат у справі
відповідно до частки позовних вимог в
задоволенні яких позивачці було
відмовлено, оскільки судом було
задоволено основні вимоги немайнового
характеру та відмовлено у вимогах про
відшкодування моральної шкоди, які є
похідними.

Пунктом 20 Примірного положення про
гуртожитки визначено, що експлуатація
гуртожитку здійснюється
житлово-експлуатаційною організацією,
а при її відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією, у віданні якої перебуває
гуртожиток, а тому доводи апеляційної
скарги відповідачки про те, що акт від 01
квітня 2013 року мав складатися
представниками власника гуртожитку не
ґрунтуються на законі.

Враховуючи наведене, доводи
апеляційної скарги не приводять
апеляційний суд до висновку про
порушення або неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які є підставами для скасування
рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Донецька від 27 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді