У х в а л а

2 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Журавель В.І.,
Маляренка А.В.,

Іваненко Ю.Г.,
Мартинюка В.І.,-

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 5 лютого 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про поділ
майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 17 січня 2011 року позов ОСОБА_4
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4
право власності на автомобіль «Хонда
Стреам», 2003 року випуску, державний
номер НОМЕР_1, вартістю 111 110 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 компенсацію за майно,
придбане у шлюбі, у розмірі 2 911 658 грн 75
коп. Виділено ОСОБА_3 чотирикімнатну
квартиру АДРЕСА_1, вартістю 5 691 100 грн,
автомобіль «Джип «Гранд Черокі», 1996
року випуску, вартістю 66 028 грн 75 коп.,
рухоме майно в квартирі АДРЕСА_1,
загальною вартістю 162 400 грн. Вирішено
питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
17 жовтня 2012 року рішення суду
Печерського районного суду м. Києва від
17 січня 2011 року в частині виділення
ОСОБА_3 чотирикімнатної квартири
АДРЕСА_1, вартістю 5 691 100 грн скасовано
та ухвалено в цій частині нове рішення,
яким визнано за ОСОБА_3 та

ОСОБА_4 по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1
за кожним. Рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з

ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсації
за майно, придбане у шлюбі, змінено,
зменшено розмір компенсації з 2 911 658 грн
75 коп. до 58 664 грн 38 коп. У решті рішення
суду залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
15 січня 2014 року виправлено описку в
резолютивній частині рішення
апеляційного суду м. Києва від

17 жовтня 2012 року, зазначено «визнати
право власності за

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частині квартири
АДРЕСА_1 за кожним» замість «визнати за
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/2 частині квартири
АДРЕСА_1 за кожним».

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 5 лютого 2014 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
про поділ майна подружжя, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 15 січня 2014 року.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 лютого 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм закону, зокрема ст. 220 ЦПК України,
що потягло ухвалення різних за змістом
рішень у подібних правовідносинах.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

З викладеного вбачається, що при
вирішенні справи за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 15 січня
2014 року, якою виправлено описку в
рішення апеляційного суду м. Києва від
17 жовтня 2012 року, суд касаційної
інстанції - Вищий спеціалізований суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, норм матеріального
права не застосовував.

Встановлений ст. 355 ЦПК перелік підстав
для подання заяви про перегляд
Верховним Судом України судових рішень
у цивільних справах є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає.

Неоднакове застосування норм
процесуального права не може бути
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень Верховним
Судом України згідно з п.1 ч. 1 ст. 355 ЦПК.

З огляду на викладене, ухвала судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 лютого 2014 року не може бути
предметом перегляду у зв'язку з
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Крім того, наведені заявником доводи
фактично зводяться до переоцінки
доказів у справі та незгоди з висновком
суду по їх оцінці.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами ст.
355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
про поділ майна подружжя, за заявою
ОСОБА_3 про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 лютого 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко

А.В. Маляренко

В.І. Мартинюк