Номер провадження 22-ц/775/693/2014
Головуючий у 1 інстанції - Марченко Н.Ю.
Доповідач - Гапонов А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого судді Новосядлої В.М.,

суддів Гапонова А.В., Халаджи О.В.,

при секретарі Лавицькому Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Центрально-міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 04
грудня 2013 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» про відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 04 грудня 2013 року у
задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» про відшкодування
моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, та
просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким стягнути з
відповідача на користь позивача
моральну шкоду у розмірі 50000 грн. та
матеріальну шкоду у розмірі 2000 грн.

В обґрунтування апеляційної
скарги, апелянт зазначив, що судом
порушені норми матеріального і
процесуального права. А також
стверджує, що у нього відсутня будь яка
заборгованість за спожиту
електроенергію, підтвердження цьому,
він надавав суду першої інстанції
квитанції про сплату. Крім того,
стосовно повідомлення про
попередження заборгованості, позивач
наполягає на тому, що він та члени його
сім'ї цього повідомлення не отримували
та не підписували. Апелянт вважає, що
протиправне відключення є грубим
порушенням його прав. 18 днів без світла
спричинило йому багато незручностей,
душевних страждань, бо він залишився у
безпорадному стані, а також не зміг
приймати медичні препарати.

В судовому засіданні позивач та його
представник доводи апеляційної скарги
підтримали, просили її задовольнити.

Представник відповідача просила
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб
присутніх в судовому засіданні,
дослідивши матеріали цивільної справи,
та перевіривши наведені в скарзі
доводи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач мешкає в квартирі АДРЕСА_1 та є
споживачем електричної енергії, яку
надає відповідач.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач у період з 2000 року по 19.09.2007 рік
безобліково користувався електричною
енергією через відсутність приладу
обліку електричної енергії. 19.09.2007 року
представниками Куйбишевського РЕМ за
вищевказаною адресою був встановлений
прилад обліку електричної енергії.
Після цього у 2012 році відповідачем був
зроблений перерахунок
середньомісячного споживання
електроенергії по встановленому
приладу обліку електричної енергії за
період безоблікового споживання з 2004
року по 19.09.2007 року, в результаті чого
станом на вересень 2012 року
заборгованість позивача склала 1125,18
грн. 28.09.2012 року на адресу позивача було
направлено попередження про
відключення електричної енергії у разі
несплати заборгованості, яке отримано
споживачем 03.10.2012 року.

Пунктом 27 ПКЕЕН передбачено, що у разі
несплати за спожиту електричну енергію
протягом 10 днів після терміну,
зазначеного у договорі чи платіжному
документі, та неотримання
енергопостачальником повідомлення про
оплату на 20 день споживачу
надсилається попередження про
відключення електричної енергії. У
разі несплати за спожиту електричну
енергію на 30 день після отримання
споживачем попередження,
енергопостачальник має право
відключити споживача від електричної
мережі.

6 листопада 2012 року працівниками
Куйбишевського РЕМ через наявну
заборгованість було здійснено
відключення квартири позивача від
мережі електропостачання, яке
відновлено відповідачем 27 листопада 2012
року.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішенням, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.4 Закону України «Про захист
споживачів» споживачі під час
придбання, замовлення або використання
продукції, яка реалізується на
території України, для задоволення
своїх особистих потреб мають право,
крім іншого, на необхідну, доступну,
достовірну та своєчасну інформацію про
продукцію, її кількість, якість,
асортимент, а також про її виробника
(виконавця, продавця); відшкодування
шкоди (збитків), завданих дефектною чи
фальсифікованою продукцією або
продукцією неналежної якості, а також
майнової та моральної (немайнової)
шкоди, заподіяної небезпечною для
життя і здоров'я людей продукцією у
випадках, передбачених законодавством.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в
п.2,3 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.95 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», спори
про відшкодування заподіяної фізичній
чи юридичній особі моральної
(немайнової) шкоди розглядаються,
зокрема:

- коли право на її відшкодування
безпосередньо передбачено нормами
Конституції або випливає з її положень;

- у випадках, передбачених статтями 7,
440-1 Цивільного кодексу Української РСР
(далі - ЦК) та іншим законодавством, яке
встановлює відповідальність за
заподіяння моральної шкоди (наприклад,
ст. 49 Закону "Про інформацію", ст. 44
Закону "Про авторське право і суміжні
права" ;

- при порушенні зобов'язань, які
підпадають під дію Закону "Про захист
прав споживачів" чи інших законів, що
регулюють такі зобов'язання і
передбачають відшкодування моральної
(немайнової) шкоди.

Під моральною шкодою, в розумінні п.23
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 5 від 12.04.1996 року «Про
практику розгляду цивільних справ за
позовами про захист прав споживачів»,
слід розуміти втрати немайнового
характеру, яких споживач зазнав
унаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ, що
настали через незаконні дії продавця,
виготівника, виконавця або через їх
бездіяльність.

Однак, будь-яких обставин та доказів,
які б вказували на заподіяння позивачу
або членам його сім'ї моральної
(немайнової) шкоди небезпечною для
життя і здоров'я людей продукцією у
випадках, передбачених законодавством,
позивачем ні суду першої інстанції, ні
апеляційному суду не наведено та не
надано.

Таким чином, колегія суддів
апеляційного суду погоджується з
висновком суду першої інстанції з
приводу того, що позивач не надав
достатніх та допустимих доказів на
підтвердження неправомірності
відключення його житла від мережі
електропостачання, оскільки
матеріалами справи доведено, що на час
відключення житла позивача від
електропостачання за позивачем
нарахувалася заборгованість за
спожиту електроенергію, яка у
встановлений строк позивачем сплачена
не була. А також, посилання позивача на
те, що він особисто не отримував
попередження про нараховану
заборгованість та відключення
електричної енергії не можуть свідчити
про порушення енергопостачальником
порядку відключення споживачів від
електричної мережі, оскільки
відповідно до копії поштового
повідомлення таке попередження було
направлено на адресу, за якою відкритий
особовий рахунок на ім'я ОСОБА_1, та
03.10.2012 року отриманий споживачами за
вказаною адресою.

Позивач посилається на ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Однак цією статтею
закріплено загальне положення про
відшкодування моральної шкоди як
способу захисту суб'єктивних цивільних
прав.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ч.1 ЦПК України,
апеляційний суд під час розгляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Враховуючи норми матеріального права
та обставини справи, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно,
всебічно і об'єктивного встановив
обставини справи та відповідні їм
правовідносини, поясненням сторін,
наданим доказам дав належну оцінку,
правильно застосував положення Закону
України «Про електроенергетику», «Про
захист прав споживачів», Правила
користування електричною енергією для
населення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 1357 від 26
липня 1999 року (з наступними змінами та
доповненнями) і дійшов обґрунтованого
висновку, що передбачених законом
підстав для відшкодування ОСОБА_1
моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.
немає.

Крім того, апеляційний суд виходить з
того, що згідно ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. Вимог
про відшкодування моральної шкоди ні
дружина позивача, ні його матір до ПАТ
«Донецькобленерго» не заявляли, а тому,
наведені позивачем обґрунтування, в
частині заподіяння моральної шкоди цим
особам, до уваги не приймаються.

Рішення суду постановлене з
урахуванням роз'яснень, викладених в
постановах Пленуму Верховно Суду
України № 4 від 31.03.95 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» та № 5 від
12.04.1996 року «Про практику розгляду
цивільних справ за позовами про захист
прав споживачів».

Доводи апеляційної скарги і зміст
оскаржуваного судового рішення не
дають підстав для висновку про те, що
судом допущено порушення норм
процесуального права або неправильне
застосування норм матеріального права,
яке призвело до неправильного
вирішення справи.

Рішення суду постановлено з дотримання
норм закону, в ньому повно відображені
обставини, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні, а тому, підстав для
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1
та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303-315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
04 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили цією ухвалою.

Судді: