Справа № 636/600/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28 березня 2014 року

Чугуївський міський суд Харківської
області в складі:

головуючого - судді Панаід І.В.,

за участю секретаря судового
засідання Зайцевої Т.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в м.
Чугуєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
розпискою , -

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за розпискою.

Позивач вказав, що він, ОСОБА_1 28 травня
2011 року склав розписку, відповідно до
якої передав Відповідачеві у борг 15 500
(п'ятнадцять тисяч п'ятсот) грн., 00 коп.

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання не
з'явився, належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, через канцелярію суду надав
заяву про слухання справи без його
участі, позовні вимоги підтримав, та
просив суд позов задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2, в судове засідання
не з'явився, належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, клопотань про відкладення
судового засідання не надав.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України
вважає за можливе розглядати справу у
відсутності не з'явившихся осіб за
наявними доказами справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням статті 224 ЦПК
України.

Дослідивши та перевіривши письмові
докази по справі, суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

28 травня 2011 року між Позивачем та
Відповідачем було складено розписку,
відповідно до якої Позивач, ОСОБА_1
надав у борг Відповідачу, ОСОБА_2,
грошові кошти на загальну суму - 15 500
(п'ятнадцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп, а
саме 07 квітня 2011 року - 12 000 (дванадцять
тисяч) грн. 00 коп.;30 квітня 2011 року - 2 000
(дві тисячі) грн. 00 коп.;14 травня 2011 року -
950 (дев'ятсот п'ятдесят) грн. 00 коп.;28
травня 2011 року - 550 (п'ятсот п'ятдесят)
грн. 00 коп.

Позивач та Відповідач в усній формі
домовилися, що весь борг Відповідач
поверне протягом року.

Свої зобов'язання повернути Позивачеві
грошові кошти в повному обсязі до
теперішнього часу не виконано. На усні
та письмові вимоги Відповідач не
реагував, що підтверджується як
претензіями щодо повернення коштів,
направленими на адресу відповідача.
Позовна заява щодо стягнення суми
заборгованості також залишена
Відповідачем поза увагою, оскільки
доказів виконання вимог позивача суду
відповідачем не надано.

Вказаний між сторонами правочин слід
розглядати як договір позики (ст.1046
Цивільного Кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позичкодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики
укладається в письмовій формі.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
борг (грошові кошти в тій же самій сумі
або речі, визначені родовими ознаками в
тій же кількості, такого роду та тієї ж
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк і в порядку,
встановленому договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України у встановлений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до п.1 ст. 1050 ЦК України у
відповідача виникає відповідальність
за невиконання свого зобов'язання.

Відповідно до ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215 ЦПК України
та ст.ст. 612, 625, 1046-1050 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за розпискою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1, борг за розпискою від 28 травня
2011 року в сумі 15 500 (п'ятнадцяти тисяч
п'ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1, сплачений судовий збір в сумі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається позивачем до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя