Справа № 190/384/14-ц
Провадження 2/190/242/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 квітня 2014 року
м. П'ятихатки

П'ятихатський районний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Резніченка
М.С.,

за участю секретаря

судового засідання Москалець
А.В.,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,

в с т а н о в и в:

11.03.2014 р. ОСОБА_2 пред'явила до суду позов
до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх
видів його заробітку щомісячно, але не
менше 50 % прожиткового мінімуму на
дитину на її користь, обгрунтовуючи
вимоги тим, що від шлюбу з ОСОБА_3 мають
дитину. Тривалий час проживають окремо,
батьківство ОСОБА_3 визнано судовим
рішенням. Вона працює, але заробітної
плати не вистачає для повноцінного
утримання дитини, є інвалідом ІІІ групи
з дитинства, а відповідач матеріальної
допомоги на утримання ОСОБА_5 не надає.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позов підтримала, посилаючись на
обставини, викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав і
пояснив, що в теперішній час тимчасово
не працює, однак сплачує на утримання
сина аліменти по 600 грн. щомісячно. Не
заперечує проти примусового стягнення
аліментів у запропонованому до
стягнення розмірі.

Заслухавши сторони, дослідивши наявні
у справі докази суд дійшов висновку про
часткове задоволення позову з
наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 31
грудня 2010 р. народився ОСОБА_5, актовий
запис № 1. Батьками дитини у свідоцтві
про її народження записані сторони (а.с.
7).

Відповідач утриманням дитини не
займається, свій обов'язок щодо її
матеріального забезпечення не виконує,
письмових заперечень проти позову не
подав як доказів в підтвердження того,
що він за станом здоров'я не може
надавати матеріальну допомогу дитині
чи відсутні для цього джерела доходів,
що не має зобов'язань щодо інших дітей
та непрацездатних членів сім'ї,
родичів, яких він зобов'язаний
утримувати відповідно до Сімейного
кодексу України, тому суд вважає, що
сукупність наведених фактів утворюють
юридичний склад, необхідний і
достатній для виникнення зазначеного
аліментного зобов'язання, а аліменти
підлягають примусовому стягненню.

Відповідно до положень ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

У відповідності до ст.. 88 ЦПК України
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку про
задоволення позову в частині
запропонованого до стягнення розміру
аліментів у частці від заробітку
(доходу) батька дитини, однак чинним
законодавством визначено мінімальний
розмір аліментів на одну дитину, який
не може бути меншим, ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 СК
України, якою визначається розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.

З урахуванням викладеного та на
підставі статей 75, 84, 179 - 184, 191 СК
України, керуючись статтями 10, 11, 81, 88, 209,
212, 214-215, 367 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Київ (індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму на
дитину, починаючи з 11 березня 2014 року до
досягнення дитиною повноліття на
користь матері ОСОБА_4, а також 243 гривні
60 копійок судового збору в дохід
держави.

Рішення суду підлягає
обов'язковому негайному виконанню у
межах суми платежу за один місяць.

В решті заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя