Справа №592/609/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Костенко В. Г.Номер
провадження 22-ц/788/638/14 Суддя-доповідач -
Рибалка В. Г. Категорія - 26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Ільченко О. Ю., Попруги С. В.,

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Сумське машинобудівне
науково - виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе»

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 19 лютого 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Сумське машинобудівне науково -
виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе»

про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и
л а :

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 19 лютого 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ СМНВО ім. М.В. Фрунзе на
користь ОСОБА_3 6 000 грн. в відшкодування
моральної шкоди.

Відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову
у іншій частині позовних вимог.

Стягнуто з ПАТ СМНВО ім. М.В. Фрунзе на
користь держави судовий збір в розмірі
243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське
машинобудівне науково - виробниче
об`єднання ім. М.В. Фрунзе» посилається
на невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
першої інстанції при ухваленні рішення
норм матеріального та процесуального
права. Просить скасувати рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 19 лютого 2014 року та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 з 25 листопада 1974 року по 29 квітня
1976 року та з 13 березня 1979 року по 31
травня 2013 року працював в ПАТ «Сумське
машинобудівне науково - виробниче
об`єднання ім. М.В. Фрунзе» до виходу на
пенсію. Під час роботи у зв'язку із
впливом шкідливих умов виробництва
ОСОБА_3 одержав профзахворювання та
йому були встановлені діагнози:
«Хронічне обструктивне захворювання
легень токсико - пилової етіології
другої стадії в фазі нестійкої ремісії.
Емфізема легень другого ступеня.
Легенева недостатність другого
ступеня. Хронічна двостороння
сенсоневральна приглухуватість зі
значним ступенем зниження слуху
(четвертий ступінь)»; супутній -
«Ішемічна хвороба серця, дифузний
кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба І
ст. СН І ст. Цукровий діабет.
Остеохондроз попереко - крижового
відділу хребта з помірним алогічним
синдромом. Далекозорість слабкого
ступеня обох очей. Пресбіопія».
Захворювання професійне від тривалої
дії виробничого шуму. Зв'язок
шкідливих умов виробництва та
профзахворювання встановлений актом
№ 52 розслідування хронічного
профзахворювання від 30 вересня 2009 року.
У зв'язку із профзахворюванням 02 грудня
2013 року МСЕК позивачу встановлено 40%
втрати професійної працездатності.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді, пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст. 153 КЗпП України,
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 173 КЗпП України, шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

При розгляді справи суд першої
інстанції належним чином з`ясував та
перевірив доводи та заперечення
сторін, дав належну оцінку зібраним у
справі доказам та обґрунтував висновки
викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано
частково задовольнив позовні вимоги
ОСОБА_3., стягнувши на його користь
компенсацію моральної шкоди з ПАТ
«Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе».

Ствердження ПАТ «Сумського НВО ім. М.В.
Фрунзе» в апеляційній скарзі про те, що
судом при вирішенні питання про
стягнення з відповідача відшкодування
моральної шкоди, не було встановлено та
не підтверджено заподіяння такої шкоди
позивачу, а професійне захворювання
говорить лише про можливість
заподіяння моральної шкоди, а не
констатує такий факт, оскільки оцінка
будь - яких явищ залежить від
психофізіологічних особливостей її
сприйняття (оцінки) конкретної особи, а
інші докази спричинення позивачу
моральної шкоди у зв'язку із
професійним захворюванням в
матеріалах справи відсутні є
необґрунтованими.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України « Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди № 4 від 03
березня 1995 року, розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції врахував порушення прав
позивача, задовольняючи позовні вимоги
частково виходив із засад розумності
та справедливості.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Сумське
НВО ім. М.В. Фрунзе» про те, що позивач
неодноразово був проінформований про
умови праці та про наявність на
робочому місці шкідливих і небезпечних
виробничих факторів і саме це давало
позивачу право розірвати трудовий
договір з ПАТ «Сумське НВО ім. М.В.
Фрунзе» з підстав невиконання
товариством законодавства про охорону
праці висновків суду не спростовують.

Ствердження апеляційної скарги про те,
що позивачу після встановлення втрати
працездатності у зв'язку з професійним
захворюванням була виплачена
одноразова допомога, яка за своєю суттю
компенсувала моральний аспект
страхового випадку та щомісячні
виплати є безпідставними.

Суд першої інстанції, дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
обов'язок по відшкодуванню заподіяної
позивачу моральної шкоди внаслідок
ушкодження здоров'я через неналежні
умови праці покладено на роботодавця, а
тому відшкодування ПАТ «Сумське НВО
ім. М.В. Фрунзе» ОСОБА_3 завданої
моральної шкоди у розмірі 6 000 грн. є
законним.

Інші доводи апеляційної скарги не є
підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судове рішення ухвалено, з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права

У зв'язку з цим апеляційну скаргу на
рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Сумське
машинобудівне науково - виробниче
об`єднання ім. М.В. Фрунзе» відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 19 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: