№ 2/269/101/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 січня 2014 року Совєтський районний суд
міста Макіївки Донецької області у
складі:

головуючого судді
Мельника Ю.А.

при секретарі
Кондратьєвій І.О.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в
м.Макіївка цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Нижньокринської селищної
ради про визнання права власності на
домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду у жовтні 2013
року з вказаним позовом і просить
визнати за ним право власності на
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог зазначив, що
домоволодіння за вказаною адресою
належить йому на підставі свідоцтва
про право власності на житловий
будинок від 30.01.1984 року. Спірне
помешкання було побудовано на місці
старого будинку. Дозвіл на перебудову
старого будинку у зв'язку з
непридатністю був наданий виконкомом
Нижньокринської селищної ради
м.Макіївки. Після завершення
будівництва належним чином було
оформлено право власності та технічна
документація на будинок. На земельній
ділянці розташований житловий будинок
«А1», до складу якого входить тамбур
«а», ганок «а1», житлова прибудова «А1-1»,
льох «а2», також на земельній ділянці
розташовані господарські споруди:
літня кухня «Б1», «Е1», гараж «В1», сарай
«Г1», «Д1», вбиральня «Ж1», огорожа №1-4. В
наступний час він має намір
розпорядитись належним йому майном,
проте правовстановлюючий документ, а
саме зазначене свідоцтво, - було
втрачено. Належність домоволодіння
підтверджує довідка з КУ «Макіївський
міський архів». Керуючись ст. 392 ЦК
України просить визнати за ним право
власності на спірне житло.

03.12.2013 року позивач надав заяву про
уточнення до позовної заяви: просить
визнати за ним право власності на
домоволодіння загальною площею 79.16 кв.
м, житловою 39 кв. м, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1 та складається з
житлового будинку «А1», до складу якого
входить тамбур «а», ганок «а1», житлова
прибудова «А1-1», льох «а2», також
господарські споруди: літня кухня «Е1»,
гараж «В1», сарай «Г1», «Д1», вбиральня
«Ж1», огорожа №1-4.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи у його
відсутності за станом здоров'я, на
заявлених позовних вимогах наполягав.

Представник позивача в судовому
засіданні наполягала на задоволені
позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи у його відсутності,
проти задоволення позовних вимог не
заперечує, просить прийняти рішення на
розсуд суду.

Вислухавши пояснення представник
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що вимоги підлягають
задоволенню за наступних підстав.

За паспортними даними ОСОБА_2 з 16.11.1964
року зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1. /а.с.2/ Зазначене підтверджує і
домова книга на спірне домоволодіння
/а.с.14-18/

Відповідно довідки КУ «Макіївський
міський архів» Макіївської міської
ради від 21.01.2013 року, за адресою:
АДРЕСА_1, - було зареєстровано право
власності за ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок від
30.01.1984 року, виданого Макіївським
міським комунальним господарством.
/а.с.4/

В технічному паспорті на домоволодіння
за адресою: АДРЕСА_1, - від 09.01.1989 року,
зазначено, що житловий будинок
належить ОСОБА_2. Домоволодіння
складається з житлового будинку «А1» та
господарських споруд: літньої кухні
«Е1», коридору «Б1», гаражу «В1», сараїв
«Г1», «Д1», вбиральні «Ж1», огорожі №1-4.
/а.с.5-11/. Реєстрація права власності за
позивачем підтверджує печатка
державного реєстратора, на той час Бюро
технічної інвентаризації м.Макіївки,
наявна в технічній документації.

Досліджені в судовому засіданні
матеріали інвентаризаційної справи на
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, - надані КУ «Макіївський
міський архів» Макіївської міської
ради підтверджують реєстрацію права
власності за позивачем. Відповідно до
наданих матеріалів 19.12.1956 року ОСОБА_2
придбав домоволодіння за вказаною
адресою на підставі договору
купівлі-продажу, що складалось з
кам'яного житлового будинку з однією
кімнатою загальною готовністю 95% /а.с.40/
Договір було зареєстровано в Бюро
технічної інвентаризації м.Харцизька.
Завершення будівництва та прийняття в
експлуатацію домоволодіння
підтверджує акт приймання в
експлуатацію індивідуального
домоволодіння від 06.12.1983 року /а.с.38/,
згідно якого на земельній ділянці
ОСОБА_2 було побудовано житловий
будинок, що складається з трьох кімнат
загальною площею 40.50 кв. м, в тому числі
житловою 28.9 кв. м., та надвірні побудови
- літню кухню, гараж, сараї.
Затвердження акту приймання в
експлуатацію житлового будинку
позивача підтверджує рішення
виконкому Нижньокринської селищної
ради від 18.01.1984 року /а.с.39/. Дозвіл на
заміну правовстановлюючого документу
на спірне помешкання, а саме договору
купівлі-продажу на свідоцтво про право
особистої власності на домоволодіння,
що підтверджує власність позивача, -
підтверджує рішення виконкому
Нижньокринської селищної ради від
18.01.1984 року. /а.с. 39/ Право власності на
новозбудоване майно за позивачем
підтверджує видане свідоцтво про право
особистої власності на житловий
будинок від 30.01.1984 року. /а.с.37/. Дозвіл на
будівництво літньої кухні, та
переобладнання її в житлову прибудову
до будинку підтверджують рішення
виконкому Нижньокринської селищної
ради від 19.05.1982 року та від 06.04.1988 року
/а.с.41-42/ За даними інвентаризаційної
справи за адресою: АДРЕСА_1, - побудовано
житловий будинок «А1», гараж «В1», сараї
«Г1» та «Д1», літню кухню «Е1», вбиральню
«Ж1», огорожу №1-4. /а.с.31/

Згідно ст.328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема з
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо
випливає з закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Частина 2 ст. 328 ЦК України встановлює
презумпцію правомірності набуття
права власності.

Таким чином, факт неправомірності
набуття права власності, якщо це не
випливає з закону, підлягає
доказуванню, а правомірність набуття
права власності включає в себе
законність та добросовісність такого
набуття.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно «Порядку державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 22.06.2011
року №703 від 22.06.2011 року державну
реєстрацію прав шляхом внесення
записів до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно проводять орган
державної реєстрації прав та нотаріус
як спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно.
Орган державної реєстрації прав
проводить зокрема державну реєстрацію
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно за місцем
розташування такого майна. Пункт 25
зазначеного порядку закріплює, що у
разі проведення державної реєстрації
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно заінтересованою
особою є власник (власники), інший
правонабувач (правонабувачі), сторона
(сторони) правочину, відповідно до
якого виникло право власності та інше
речове право. Серед документів, на
підставі яких державний реєстратор
оформлює право власності, є рішення
суду.

З матеріалів справи вбачається, що
зазначене в позові домоволодіння,
належить позивачу на підставі
свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок від
30.01.1984 року, що видане виконавчим
комітетом Нижньокринської селищної
ради та зареєстроване в у державного
реєстратора - бюро технічної
інвентаризації, проте зазначений
документ втрачений. Додані до справи
докази свідчать про те, що
домоволодіння є власністю позивача.

Тому суд вважає за можливе вимоги
позивача задовольнити в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 328, 392 ЦК України та на
підставі ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Нижньокринської
селищної ради про визнання права
власності на домоволодіння, -
задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на
житловий будинок «А1» загальною площею
79.16 кв. м, в тому числі житловою 39.00 кв. м,
до складу якого входить тамбур «а»,
ганок «а1», житлова прибудова «А1-1»,
льох «а2», та на господарські споруди:
літню кухню «Е1», гараж «В1», сараї «Г1»,
«Д1», вбиральню «Ж1», огорожу №1-4, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення в Апеляційний суд
Донецької області, через даний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Ю. А. Мельник