Справа № 664/3960/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
Цюрупинський районний
суд

Херсонської області

у складі: судді
Никифорова Є.О.,

при секретарі
Імшеницькій К.В.,

за участю позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

представника органу опіки та
піклування
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Цюрупинську
цивільну справу за позовом ОСОБА_6,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною,

встановив:

ОСОБА_6 та ОСОБА_2 звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_7 про усунення
перешкод у спілкуванні онукою ОСОБА_8
та визначення способу їх участі у
вихованні дитини. ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_7 про усунення
перешкод у спілкуванні дочкою ОСОБА_8
та визначення способу його участі у
вихованні дитини. Ухвалою суду
зазначені позови об'єднані в одне
провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
позов підтримала та пояснила, що 11.09.2010
року її син ОСОБА_1 уклав шлюб з
відповідачем, який був зареєстрований
у відділі державної реєстрації актів
цивільного стану Цюрупинського РУЮ
Херсонської області, актовий запис №78.
Від цього шлюбу народилась донька
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак спільне
життя її сина ОСОБА_1 та відповідача не
склалося, і згідно рішення суду від 01
серпня 2012 року шлюб між ними було
розірвано. 10.04.2013 року рішенням
виконавчого комітету Цюрупинської
міської ради за № 66 було вирішено
встановити для батька ОСОБА_1, баби
ОСОБА_2, діда ОСОБА_6 та малолітньої
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 дні систематичного
виховання та спілкування: чотири рази
на місяць - один раз в тиждень з 17 год. 00
хв до 19 год 00 хв. в неділю. Однак
відповідач продовжувала чинити
перешкоди у побачені з онукою, що
проявлялось у відмові нею надання часу
для спілкування з онукою, зміною адреси
проживання без будь-яких повідомлень.
Внаслідок цього вона та дід постійно
хвилюватись за стан здоров'я онуки, в
яких умовах вона проживає, як
харчується, чи не вчиняються над нею
якихось протиправних дій з боку матері
чи інших осіб. В наслідок вони
звернулись звернутись до
Цюрупинського РВ УМВС України з заявою
з проханням встановити місце
перебування онуки ОСОБА_8 та встановити
в яких умовах вона проживає. Також
зазначила, що не заперечує визначення
спільного часу для побачення для неї,
діда та батька, оскільки з цього
питання між ними спору немає. Тому якщо
батько матиме можливість бути з
дитиною, то буде батько, а якщо ні, то
вона з дідом. Просила зобов'язати
відповідача усунути їй перешкоди у
спілкуванні з онукою ОСОБА_8, надати
можливість брати участь у її вихованні
та визначити способи участі у
вихованні онуки: систематичні
побачення та можливість вільного
спілкування не в присутності матері,
визначити їй місце й час для
спілкування з онукою за адресою:
АДРЕСА_1, Херсонська обл. в один із
вихідних днів тижня (суботу та неділю) з
17 год. 00 хв. до 19:00.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_6
позов підтримав та надав пояснення,
аналогічні поясненням позивача ОСОБА_2
Просив позов задовольнити та
зобов'язати відповідача усунути йому
перешкоди у спілкуванні з онукою
ОСОБА_8, надати можливість брати участь
у її вихованні та визначити способи
участі у вихованні онуки: систематичні
побачення та можливість вільного
спілкування не в присутності матері,
визначити йому місце й час для
спілкування з онукою за адресою:
АДРЕСА_1, Херсонська обл. в один із
вихідних днів тижня (суботу та неділю) з
17 год. 00 хв. до 19:00.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник позов підтримали.

Позивач ОСОБА_1 пояснив, що він з
відповідачкою перебував у шлюбі, від
якого народилася донька ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживала разом з ним
та його батьками по АДРЕСА_1. Через
сімейні непорозуміння шлюбні стосунки
між ним та відповідачкою були
припинені та рішенням Цюрупинського
райсуду від 01.08.2012 року шлюб між ними
розірвано. Відповідачка стала
проживати разом з їх донькою на
найманій квартирі в м. Цюрупинську.
Через те, що спільне проживання було
припинено, він та його батьки - бабуся
та дідусь ОСОБА_8, подали до органу
опіки та піклування заяву про
встановлення часу та місця для участі у
спілкуванні та вихованні дитини, що
проживає окремо. Рішенням виконавчого
комітету Цюрупинської міської ради № 66
від 10.04.2013 року було вирішено
встановити для нього (батька) ОСОБА_1,
баби ОСОБА_2, діда ОСОБА_6 та малолітньої
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, днів
систематичного виховання та
спілкування: чотири рази на місяць -
один раз в тиждень з 17 год. 00 хвилин
п'ятниці до 19-00 години 00 хвилин в неділю.
Декілька разів за час з дня винесення
рішення виконавчого комітету
відповідачка надавала дитину для
побачення, але після вступу в законну
силу рішення Цюрупинського районного
суду від 29.10.2013 року про визначення
місця проживання дитини з матір'ю
відповідач знову стала чинити
перешкоди йому та батькам у
спілкуванні з дитиною та у участі у її
вихованні. Таким чином, відповідачка
створює йому перешкоди у спілкуванні з
донькою, не відповідає на телефонні
дзвінки, коли він телефонує щоб
домовитися про побачення з дитиною, не
повідомляє про зміну місця перебування
дитини, декілька разів залишала дитину
на тривалий час із своєю матір'ю в с.
Раденськ, на час тривалих поїздок за
кордон, що унеможливлювало виконання
рішення Цюрупинської міської ради № 66
від 10.04.13 р., не надає можливості
поспілкуватися з дитиною телефоном.
Крім того, він має бажання проводити
час із дитиною у літній період під час
відпустки, тому вважає за необхідне на
час відпустки надати йому можливість
спілкування з дитиною безперервно.
Останній раз бачився з дитиною на
минулих вихідних. Також не заперечував
проти встановлення спільних з дідом та
бабою дитини днів для побачень,
оскільки працює оперативним
співробітником у відділі БНОН
Новокаховського РВ УМВС України у
Херсонській області, а тому не завжди
має вільний час у вихідні дні. Просив
встановити для нього та доньки ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4, такі дні систематичного
спілкування в осінньо-весінній період:
дві доби в неділю з вечору кожної
п'ятниці до вечора кожної неділі, з
передачею дитини за місцем проживання
відповідачки у м. Цюрупинську у
п'ятницю та у неділю. На час літнього
оздоровчого періоду з 01 червня кожного
року до 01 вересня кожного року поділити
період перебування дитини з кожним із
батьків порівну, з 01.06. до 16.07. поточного
року одному, та з 17.07 по 01.09 кожного року
іншому, надавши право в цей період
виїжджати до місць відпочинку за межі
Херсонської області. Для реалізації
права на спільний відпочинок
зобов'язати обидві сторони узгоджувати
графіки своїх щорічних відпусток між
собою. Зазначити, що якщо з якихось
причин (захворювання, невідвідування
дитячого закладу без повідомлення,
відсутність відповідачки в місці
проживання та інше) чергове побачення
доньки з позивачем не відбулося, то
відповідач зобов'язана надати йому
додаткові дні для спілкування на
наступній неділі. Зобов'язати обидві
сторони повідомляти один одного про
зміну постійного місця проживання та
відповідно, перебування дитини, а також
не перешкоджати родичам сторін
спілкуванню з дитиною у встановлені
для кожної сторони дні.

Відповідач та її представник в
судовому засіданні позов не визнали.
Відповідач пояснила, що ніяких
перешкод в спілкуванні з дитиною
позивачам не чинилося, а у тих випадках,
коли не було можливості надати дитину
відповідно до рішення органу опіки та
піклування, то це було зумовлено
поважними причинами, такими як
тимчасовий виїзд в іншу місцевість,
хвороба дитини та ін. Позивачі не
надають доказів створення перешкод у
спілкуванні з дитиною. Позивачі
просять надати їм всі вихідні дні для
спілкування із дитиною, при цьому
зловживають своїми сімейними правами,
та не враховують духовний зв'язок, який
існує між матір'ю і дитиною, враховуючи
її вік, оскільки доньці не має навіть 3
років. Стосовно перебування дитини у
позивача півтора місяця влітку, то ці
вимоги безпідставні. Місце проживання
дитини визначено рішенням суду, яке
вступило в силу і ніким не оскаржено.
Зміна місця проживання дитини на такий
тривалий час, суперечить рішенню суду.
Вимогу про узгодження графіків
відпусток взагалі не можливо виконати.
Позивач ОСОБА_1 просить бачитися з
дитиною на всіх вихідних взагалі, і в
той же час, якщо одні вихідні побачення
не відбулося, то надати йому побачення
на наступній неділі. Ця вимога зовсім
не враховує інтереси дитини, процес її
перебування в дитячому садочку,
перебування на лікуванні та інші
життєві ситуації. Ця вимога лише
направлена на задоволення потреб
позивача і зовсім не враховує інтереси
дитини. Щодо вимог про зобов'язання
повідомляти один одного про зміну
місця проживання та перебування
дитини, то не є зрозумілим яким чином це
повинно відбуватися, як виконувати цю
вимогу. Стосовно не перешкоджання
родичам сторін у спілкуванні з дитиною,
то позивач не має повноважень ставити
такі вимоги перед судом. Також
зазначила, що не заперечує права
батька, діда та баби на спілкування з
дочкою, онукою, але вважає, що вимоги
про надання побачень у вихідні дні
щотижня позбавить її права на
спілкування з дитиною у неробочий час.
Крім того, розлучення дитини з матір'ю у
її віці на дві доби може негативно
позначитись на її психіці. Тому вважає,
що рішення органу опіки та піклування
не враховує цих обставин. Просила у
позові відмовити.

Орган опіки та піклування Цюрупинської
міської ради надав висновок від 10.03.2014
року відповідно до якого пропонується
при вирішенні даного спору виходити з
рішення виконавчого комітету
Цюрупинської міської ради № 66 від
10.04.2013 року, відповідно до якого
вирішено встановити для батька ОСОБА_1,
баби ОСОБА_2, діда ОСОБА_6 та малолітньої
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 дні систематичного
виховання та спілкування: чотири рази
на місяць - один раз в тиждень з 17 год .00
хв до 19 год 00 хв. в неділю.

В судовому засіданні за клопотанням
позивачів були допитані свідки ОСОБА_9,
ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з приводу обставин
щодо вчинення відповідачем перешкод
позивачам у спілкуванні з дитиною.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_9,
позивач ОСОБА_2 в її присутності
телефонувала відповідачу, але остання
на дзвінки не відповідала. В грудні
місяці 2013 року вона спілкувалася з
ОСОБА_2, яка була засмучена та пояснила,
що їй знову не дали дитину. В грудні 2013
року, у 20-х числах, вона знову була
свідком, що ОСОБА_2 телефонувала
відповідачу, але остання на дзвінки не
відповідала. Впевнена, що позивач
телефонувала саме відповідачу,
оскільки в на екрані при наборі номеру
телефону був напис «ОСОБА_12». Дитина
дуже любить і батька, і діда з бабою.
Вона не була свідком того, що мати не
давала дитину батьку. Наскільки їй
відомо на даний час ОСОБА_1 живе окремо
від батьків.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_10,
від ОСОБА_2 їй відомо, що, приблизно у
кінці вересня 2013 року, відповідач
відмовлялася надати дитину на вихідні,
на телефонні дзвінки та повідомлення
не відповідала. ОСОБА_1 та ОСОБА_2
піклувалися про дитину з самого її
народження. Онука їх дуже любить. Також
любить батька. У діда та баби ОСОБА_8
вона буває що вихідних, з вересня 2013
року, але дитина була не завжди.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_11,
зі слів позивача ОСОБА_2 їй відомо, що у
вересні та грудні місяці 2013 року були
випадки, що мати відмовилася дати
онучку на вихідні. В лютому 2014 року
ОСОБА_2 попрохала її бути свідком. 14.02.2014
року, у п'ятницю ввечері, вони разом з
ОСОБА_2 поїхали до відповідача для того,
щоб забрати дитину, але вдома нікого не
виявилося.

Судом встановлено, що 11.09.2010 року ОСОБА_1
уклав шлюб з відповідачем, який був
зареєстрований у відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
Цюруиинського РУЮ Херсонської області,
актовий запис №78. Від цього шлюбу
народилась донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.
За рішенням суду від 01 серпня 2012 року
шлюб між ними було розірвано. Після
розірвання шлюбу місце проживання
дитини за рішенням Цюрупинського
районного суду від 29.10.2013 року було
визначено з матір'ю. 10.04.2013 року
рішенням виконавчого комітету
Цюрупинської міської ради за № 66 було
вирішено встановити для батька ОСОБА_1,
баби ОСОБА_2, діда ОСОБА_6 та малолітньої
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 дні систематичного
виховання та спілкування: чотири рази
на місяць - один раз в тиждень з 17 год .00
хв до 19 год 00 хв. в неділю. Позивачі
ОСОБА_2, ОСОБА_6 працюють, за фахом
педагоги, за місцем їх мешкання
створені належні умови для перебування
дитини. Батько дитини ОСОБА_1 працює
оперативним співробітником у відділі
БНОН Новокаховського РВ УМВС України у
Херсонській області.

Спірні правовідносини врегульовано
статтями 159, 257 та статтею 263 Сімейного
кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України якщо
той із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 СК України, баба,
дід, прабаба, прадід мають право
спілкуватися зі своїми внуками,
правнуками, брати участь у їх
вихованні.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 СК України,
батьки чи інші особи, з якими проживає
дитина, не мають права перешкоджати у
здійсненні бабою, дідом, прабабою,
прадідом своїх прав щодо виховання
внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди
чиняться, баба, дід, прабаба, прадід
мають право на звернення до суду з
позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 263 СК України, спір
щодо участі баби, діда, прабаби,
прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима
у вихованні дитини вирішується судом
відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач ОСОБА_1, батько дитини, та
позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_6, бабуся та
дідусь, мають право брати участь у
вихованні дитини та спілкуванні з нею,
оскільки позитивно характеризуються,
мають належні матеріально-побутові
умови і малолітня ОСОБА_8 прихильна до
них. Тому таке спілкування не
суперечить інтересам дитини. Підстав
для здійснення побачень в присутності
інших осіб не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що позивачами не доведено
належними доказами факт вчинення
відповідачем перешкод у спілкуванні з
дитиною, ОСОБА_8, оскільки показання
допитаних в судовому засіданні свідків
є неконкретними та були дані, головним
чином, з чужих слів, а саме зі слів
ОСОБА_2 Тому з них не можливо зробити
однозначний висновок, що зі сторони
відповідача мали місце випадки
вчинення перешкод в спілкуванні з
дитиною та умисне невиконання рішення
органу опіки та піклування без
поважних причин. Інші докази, зокрема
відповіді на звернення до
правоохоронних органів та органу опіки
і піклування також самі по собі не
підтверджують цих фактів.

Оскільки сторони не дійшли згоди щодо
порядку участі батька, діда та баби, у
спілкуванні з дитиною та її вихованні,
а відповідач не погоджується з
рішенням органу опіки та піклування,
суд вправі вирішити цей спір та
визначити способи участі одного з
батьків, діда та баби, у вихованні
дитини (періодичні чи систематичні
побачення, можливість спільного
відпочинку, відвідування дитиною місця
його проживання тощо), місце та час
їхнього спілкування.

При вирішенні зазначеного спору суд не
погоджується з висновком органу опіки
та піклування в частині тривалості
систематичних побачень. Так, орган
опіки та піклування пропонує надавати
такі побачення щотижня у вихідні дні.
Суд, враховуючи вік дитини, якій
виповнилося 3 роки, вважає, що
розлучення дитини з матір'ю тривалістю
дві доби не буде в інтересах дитини.
Крім того, доводи відповідача, що в
такому випадку вона буде позбавлена
можливості проводити час з дитиною у
вихідні дні, заслуговують на увагу.

З цих же підстав суд не погоджується і з
доводами позивачів щодо тривалості
побачень та вважає за можливе зменшити
тривалість систематичних побачень до
одного вихідного дня на тиждень. Суд
також враховує згоду всіх позивачів на
встановлення спільних днів для
систематичних побачення для батька,
діда та баби та вважає, що зазначений
порядок є доцільним та обґрунтованим.

Суд також вважає, що вимоги про
перебування дитини з батьком протягом
всієї тривалості його відпустки у
літній період не можуть бути
задоволені, оскільки таке тривале
розлучення дитини з матір'ю є надмірно
тривалим для такого віку.

Вимоги позивача про зобов'язання
відповідача повідомляти один одного
про зміну місця проживання та
перебування дитини є необґрунтованими,
оскільки зазначене не передбачено
нормами сімейного законодавства.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підлягають частковому
задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 159, 257, 263 СК України, ст.ст. 10, 60,
212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визначити для ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_1
спосіб участі у вихованні дитини
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та спілкуванні з
нею шляхом надання їм спільних днів для
систематичних побачень та вільного
спілкування, не у присутності матері
ОСОБА_7, за адресою: АДРЕСА_1, щотижня,
починаючи з 17.00 год кожної п'ятниці по
19.00 год кожної суботи.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Херсонської області через
Цюрупинський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Є.О. Никифоров