Справа № 130/4036/13-ц Провадження №
22-ц/772/742/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Вернік В. М.Категорія:
23Доповідач: Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі :

Головуючого :
Чуприни В.О.

Суддів :
Оніщука В.В., Медвецького С.К.

При
секретарі : Руденко О.М.

За участю :
представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 по довіреності - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
Публічного акціонерного товариства
«Браїлівське» смт. Браїлів
Жмеринського району Вінницької
області, про визнання договорів оренди
землі недійсними, за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Браїлівське» на рішення
Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області від 27 січня 2014 року,
встановила :

Рішенням Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 27.01.2014 р. позов
задоволений та визнано недійсними :

- укладений між ОСОБА_2 та ПАТ
«Браїлівське» смт. Браїлів
Жмеринського району договір оренди
землі від 29.08.2011 р., зареєстрований
12.12.2011 р. у відділі Держкомзему у
Жмеринському районі за №02145;

- укладений між ОСОБА_3 та ПАТ
«Браїлівське» смт. Браїлів
Жмеринського району договір оренди
землі від 14.07.2011 р., зареєстрований
16.12.2011 р. у відділі Держкомзему у
Жмеринському районі за №02413;

- укладений між ОСОБА_4 та ПАТ
«Браїлівське» смт. Браїлів
Жмеринського району договір оренди
землі від 14.07.2011 р., зареєстрований
16.12.2011 р. у відділі Держкомзему у
Жмеринському районі за №02336;

- укладений між ОСОБА_5 та ПАТ
«Браїлівське» смт. Браїлів
Жмеринського району договір оренди
землі від 06.10.2011 р., зареєстрований
22.12.2011 р. у відділі Держкомзему у
Жмеринському районі за №02528;

- укладений між ОСОБА_6 та ПАТ
«Браїлівське» смт. Браїлів
Жмеринського району договір оренди
землі від 11.10.2011 р., зареєстрований
16.12.2011 р. у відділі Держкомзему у
Жмеринському районі за №02414.

Стягнуто з ПАТ «Браїлівське» на
користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 по 114,70 грн. судових витрат
кожному.

Не погодившись, відповідач - ПАТ
«Браїлівське» в апеляційній скарзі
посилається на незаконність рішення,
яке прийняте з порушенням
матеріального і процесуального права,
має місце невідповідність висновків
суду обставинам справи, у зв'язку з чим
ставлять питання про скасування
рішення і ухвалення нового про відмову
у задоволенні позову.

Вважаючи рішення правильним і
законним, позивачі у своєму
запереченні просять необґрунтовану
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача,
пояснення представника позивачів,
перевіривши законність і
обґрунтованість скарги у межах її
доводів та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку
про відмову у задоволенні апеляційної
скарги з наступних підстав.

У червні 2013 р. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до
суду з позовом до ПАТ «Браїлівське» про
розірвання укладених у 2011 р. договорів
оренди землі, посилаючись на
невиконання відповідачем його умов
щодо збільшення розміру орендної плати
та не визначення сторони, яка несе
ризик випадкового пошкодження або
знищення об'єкту оренди чи його
частини.

Рішенням Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 16.07.2013 р. вказаний позов
був задоволений повністю: розірвано
договір оренди земельної ділянки №б/н,
укладений 29.08.2011 р. між ОСОБА_2 та ПАТ
«Браїлівське» смт. Браїлів
Жмеринського району, зареєстрований
12.12.2011 р. у відділі Держкомзему у
Жмеринському районі за №02145;
розірвано договір оренди земельної
ділянки №б/н, укладений 14.07.2011 р. між
ОСОБА_3 та ПАТ «Браїлівське» смт.
Браїлів Жмеринського району,
зареєстрований 16.12.2011 р. у відділі
Держкомзему у Жмеринському районі за
№02413; розірвано договір оренди
земельної ділянки №б/н, укладений
14.07.2011 р. між ОСОБА_4 та ПАТ
«Браїлівське» смт. Браїлів
Жмеринського району, зареєстрований
16.12.2011 р. у відділі Держкомзему у
Жмеринському районі за №02336;
розірвано договір оренди земельної
ділянки №б/н, укладений (дати не
вказано) між ОСОБА_8 та ПАТ
«Браїлівське» смт. Браїлів
Жмеринського району, зареєстрований
16.12.2011 р. у відділі Держкомзему у
Жмеринському районі за №02442;
розірвано договір оренди земельної
ділянки №б/н, укладений (дати не
вказано) між ОСОБА_8 та ПАТ
«Браїлівське» смт. Браїлів
Жмеринського району, зареєстрований
16.12.2011 р. у відділі Держкомзему у
Жмеринському районі за №02416;
розірвано договір оренди земельної
ділянки №б/н, укладений 06.10.2011 р. між
ОСОБА_5 та ПАТ «Браїлівське»
смт. Браїлів Жмеринського району,
зареєстрований 22.12.2011 р. у відділі
Держкомзему у Жмеринському районі за
№02528; розірвано договір оренди
земельної ділянки №б/н, укладений
11.10.2011 р. між ОСОБА_6 та ПАТ
«Браїлівське» смт. Браїлів
Жмеринського району, зареєстрований
16.12.2011 р. у відділі Держкомзему у
Жмеринському районі за №02414.

Ухвалою апеляційного суду
Вінницької області від 02.09.2013 р.
апеляційну скаргу ПАТ «Браїлівське»
відхилено, а вказане рішення
Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області від 16.07.2013 р.
залишено без змін.

04.12.2013 р. ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ за касаційною скаргою ПАТ
«Браїлівське» рішення Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 16.07.2013 р. та ухвалу
апеляційного суду Вінницької області
від 02.09.2013 р. скасовано, а справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвалою Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 16.01.2014 р. позовну заяву в
частині вимог ОСОБА_8 до ПАТ
«Браїлівське» про розірвання договору
оренди залишено без розгляду.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 подали позовну заяву про
визнання договорів оренди недійсними з
підстав недодержання в момент вчинення
правочину вимог, встановлених ст. 203 ЦК
України. Зокрема, договори суперечать
вимогам ст. 15 Закону України «Про
оренду землі», так як у них не зазначено
істотних умов: місця розташування
земельної ділянки, порядку внесення
орендної плати, відповідальності за
несплату орендної плати, умов
використання земельної ділянки та не
визначено сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частин. Окрім
того, не було оформлено додатків - плану
або схеми земельної ділянки та інших,
які згідно ч. 4 ст. 15 Закону України
мають невід'ємною частиною договору
оренди.

Судом установлено, що сторони у
справі уклали вищезазначені строкові
договори оренди належних позивачам на
праві приватної власності земельних
ділянок (а.с. 29-32, 33-37, 38-42, 49-53, 54-58).

Відповідно умов вказаних
договорів позивачі передали
відповідачу в оренду належні їм на
праві приватної власності земельні
ділянки сільськогосподарського
призначення, які знаходяться на
території Браїлівської селищної ради
Жмеринського району Вінницької
області строком на п'ять років з
моменту державної реєстрації для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що в
оспорюваних договорах оренди відсутні
істотні умови, передбачені у ч. 1 ст. 15
Закону України «Про оренду землі»,
зокрема щодо відповідальності за
несплату орендної плати, а також у них
невизначено сторону, яка несе ризик
випадкового знищення або пошкодження
об'єкта оренди чи його частини.

Також звернуто увагу на фактичну
відсутність у даних договорах їх
невід'ємної частини - плану або схеми
земельних ділянок, переданих в оренду.

З таким висновком суду колегія
суддів погоджується, оскільки він є
правильним та обґрунтованим.

Відносини, пов'язані з орендою
землі, регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
Законом України «Про оренду землі»
тощо.

Відповідно положень ст. 203
Цивільного кодексу України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Істотними умовами договору є
умови про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду.
А також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України
відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Частиною 1 ст. 14 Закону України
«Про оренду землі» від 06.10.1998 р., №161-XIV
передбачено, що договір оренди
укладається у письмовій формі.

Статтею 18 зазначеного Закону
встановлено, що договір оренди землі
набуває чинності після його державної
реєстрації.

Відповідно до ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» істотними умовами
договору оренди землі є: об'єкт оренди
(кадастровий номер, місце розташування
та розмір земельної ділянки); строк дії
договору оренди; орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату; умови
використання та цільове призначення
земельної ділянки, яка передається в
оренду; умови збереження стану об'єкта
оренди; умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю; умови
повернення земельної ділянки
орендодавцеві; існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки; визначення сторони,
яка несе ризик випадкового пошкодження
або знищення об'єкта оренди чи його
частини; відповідальність сторін;
умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди
землі однієї з істотних умов, а також
порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього
Закону є підставою для відмови в
державній реєстрації договору оренди,
а також для визнання договору
недійсним відповідно до закону.

Як вбачається зі змісту договорів
оренди, у ньому ризик випадкового
пошкодження або знищення об'єкта
оренди чи його частини не несе жодна із
сторін, а умова відповідальності за
несплату орендної плати - не зазначена
взагалі.

Таким чином, відсутність у
договорах оренди землі хоча б однієї з
істотних умов, передбачених у ч. 1 ст. 15
Закону України «Про оренду землі» є
підставою для визнання недійсними
таких договорів оренди відповідно до ч.
2 ст. 15 Закону України «Про оренду
землі».

Оскільки в спірних договорах
оренди землі відсутні умови
відповідальності за несплату орендної
плати та фактично невизначена сторона,
яка несе ризик випадкового пошкодження
або знищення об'єкта оренди чи його
частини, які установлені законом як
істотні, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо визнання
недійсними вказаних договорів.

Доводи апелянта - ПАТ
«Браїлівське» з посиланням на розділ 13
договору залишаються поза увагою, так
як визначення у ньому загальної
цивільно-правової відповідальності за
порушення зобов'язань не є тотожною та
не заміняє у даному випадку
обов'язкової і самостійної міри
відповідальності за несплату орендної
плати, тобто забезпечувальних заходів
покликаних охороняти інтереси
орендодавця з метою належного
виконання орендарем передбаченого
договором економічного питання.

Тим, що у договорі не були
встановлені забезпечувальні засоби
майнового характеру порушені права
позивачів щодо захисту їх майнового
інтересу у разі неспроможності
відповідача. Зокрема, перш за все,
йдеться про неможливість використання
способів забезпечення, в тому числі й
сплати неустойки (ст. 549 ЦК України), яка
сторонами у спірних договорах не була
визначена.

Твердження апелянта про те, що не
покладення на жодну сторону ризику
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини
ґрунтувалось правом свободи договору,
не можна вважати прийнятними, оскільки
законодавець у ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» дає чітке розуміння
того, що відсутність у договорі оренди
землі такої істотної умови як
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини, а також
порушення вимог, в тому числі ст.11 цього
Закону є підставою для відмови в
державній реєстрації договору оренди,
а також для визнання договору
недійсним відповідно до закону.

Свобода договору ч. 1 ст. 627 ЦК
України дійсно проявляється у
можливості наданій сторонам визначати
умови договору. Однак під час укладення
договору, визначаючи його умови,
сторони повинні дотримуватись
нормативно-правових актів.

ЦК України в ч. 3 ст. 6 закріплює
положення про співвідношення договору
і закону в тих випадках, коли щодо
певних відносин існує зазначення в
актах цивільного законодавства, але
сторони бажають за згодою між собою
врегулювати ці відносини інакше.

Наведене стосується й положень
ст. 11 Закону України «Про оренду землі»,
яка передбачає, що ризик випадкового
знищення або пошкодження об'єкта
оренди несе орендодавець, якщо інше не
передбачено договором оренди землі. В
даній конкретній ситуації сторони
договору мали право вибрати - ризик
несе орендодавець або орендар.

Визнаючи, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням закону,
висновків якого доводи скарги не
спростовують, апеляційний суд з
підстав ст. 308 ЦПК України вважає за
необхідне відхилити апеляційну скаргу
і залишити рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів ухвалила :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Браїлівське»
- відхилити, а рішення Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 27 січня 2014 року Вінницької
області залишити без змін.
Ухвала набирає законної
сили з моменту його проголошення і може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: (підпис)
В.О. Чуприна

Судді: (підпис)
В.В. Оніщук

(підпис) С.К. Медвецький