Справа № 442/29/14
Головуючий у 1 інстанції: Крамар
Провадження № 22-ц/783/2266/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Азенко М.В.

з участю: позивача ОСОБА_2, представника
позивача - ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4, представника
відповідача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 24 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про стягнення коштів на
утримання дитини (аліменти),-

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд
з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
коштів на утримання дитини - ОСОБА_6 в
розмірі 35% із всіх видів заробітку в
межах передбачених законодавством
України, але не менше 3000,00 грн. в місяць.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
вона з відповідачем сім років назад без
реєстрації шлюбу почали проживати
разом за адресою АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1
року у сторін народилася дочка - ОСОБА_6,
батьком якої визнано ОСОБА_4 відповідно
до рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 18 жовтня 2013 року. Зазначає,
що у 2012 році відносини сторін
розпалися, відповідач переїхав
проживати в інше місце, а з початку 2013
року не виділяє коштів на утримання
дитини. Дитина залишається на
утриманні позивачки, відповідач
ухиляється він утримання дитини,
матеріальної допомоги не надає, а
10.12.2013р. в судовому засіданні
Апеляційного суду Львівської області
ОСОБА_4 зробив публічну заяву, що буде
оплачувати аліменти в розмірі 3000,00 грн.
в місяць на утримання дитини. Просила
позов задовольнити.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 24 січня 2014
року позов задоволено частково та
ухвалено стягувати з ОСОБА_4 в користь
ОСОБА_2 аліменти на дочку ОСОБА_6 в
твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно.

Рішення оскаржила позивачка.

В апеляційній скарзі зазначає, що не
погоджується з рішенням суду в частині
визначення розміру аліментів в сумі 600
грн. Апелянт посилається на те, що після
визнання відповідача батьком дитини
вона втратила матеріальні та соціальні
пільги, якими користувалася як
матір-одиначка, тому такі втрати
повинен відшкодувати відповідач. Суд
першої інстанції при ухваленні рішення
повинен був керуватися Законом України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік», яким встановлені розміри
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років. Крім цього суд мав би
прийняти рішення на підставі публічної
заяви відповідача про бажання
сплачувати аліментів в розмірі 3000,00
грн. Просить частково скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити її позов повністю.

Заперечуючи проти апеляційної скарги,
відповідач вважає рішення суду
законним та обґрунтованим і просить
залишити його без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши доводи осіб, які з'явились у
судове засідання, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі
в зареєстрованому шлюбі не перебували,
від фактичних близьких відносин мають
спільну доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1р.
народження, яка проживає з позивачкою.

Батьківство ОСОБА_4 встановлено
рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 18 жовтня 2013
року, за його позовом до ОСОБА_2, яке
залишено без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Львівської
області від 04 лютого 2014 року та набрало
законної сили.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Глава 15 Сімейного кодексу України не
передбачає можливість визначення
розміру аліментів на дитину на
підставі публічної заяви батька.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції правильно врахував
зазначені положення закону.

Зокрема, судом встановлено, що позивач
не обґрунтувала жодними доказами
необхідну потребу п'ятирічної дитини
2009р. народження у щомісячному
утриманні в сумі 3000 грн., яке навіть
перевищує заробітну плату самої
позивачки, що вона визнала у судовому
засіданні апеляційної інстанції.

Доводи позивачки про те, що вона через
встановлення батьківства втратила
трудові, соціальні, медичні та державні
пільги як мати-одиначка, які слід
компенсувати розміром аліментів, не
підтверджені жодними доказами.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції позивач визнала, що оплату
дошкільного навчального закладу, який
відвідує дитина, оплачує відповідач, що
витрати на лікування дитини у
стоматолога в сумі 860 грн. їй
відшкодовано.

Відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
прожитковий мінімум на дітей віком до 6
років з 1 січня 2014 року становить 1032 грн.
на місяць, який повинні забезпечити
обидва з батьків.

Визначений судом розмір щомісячних
аліментів на дитину в сумі 600 грн.
розрахований з врахуванням положень
вказаного Закону, тому доводи
апеляційної скарги про протилежне не
заслуговують на увагу.

Подані позивачкою в судове засідання
апеляційної інстанції копії
фіскальних чеків на придбання ліків в
підтвердження необхідних витрат на
дитину та необхідність у зв'язку із цим
збільшити розмір аліментів, не
приймаються до уваги, оскільки чеки на
суми 54,43 грн., 28,79 грн., 101,18 грн., 50,65 грн.,
135,07 грн. підтверджують придбання
лікарських засобів ще до визнання
батьківства відповідача рішенням суду,
а чеки на суму 95,11 грн., 31,12 грн., 55 грн.,
14,84 грн. підтверджують придбання різних
лікарських засобів без обґрунтування
їх рецептом лікаря для лікування
дитини сторін.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_4 є суб'єктом підприємницької
діяльності і по результатах
фінансово-господарської діяльності за
2013 рік отримав збитки в сумі 37 649,16 грн.
про що, свідчить розшифровка
фінансових показників за 2013 рік, яка
підтверджується оглянутими в судовому
засіданні апеляційної інстанції
оригіналами фінансових документів про
виручку від реалізації продукції за 2013
рік, понесеними матеріальними
витратами на придбання нового товару,
оплату праці найманих працівників,
сплату передбачених законом податків і
внесків, оплату електроенергії,
комунальних послуг.

Таким чином відповідачем підтверджено
матеріальну неспроможність сплачувати
аліменти у розмірі більшому, ніж
визначив суд першої інстанції.

Враховуючи, що суд першої інстанції
повно і правильно встановив фактичні
обставини справи, застосував закон,
який поширюється на зазначені
правовідносини, при встановленні
зазначених фактів судом не було
допущено порушення норм
процесуального права, доводи
апеляційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення також не дають
підстав для висновку про порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
не вбачає підстав для зміни або
скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 24 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20-ти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ з дня набрання
ухвалою апеляційного суду законної
сили.

Головуючий: _______________
Мусіна Т.Г.

Судді: _______________
Бермес І.В.

_______________ Савуляк Р.В.