Справа № 183/4451/13-ц
№ 2/183/500/14
31.03.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
головуючої судді Березюк В.В.
при секретарі Тен І. О.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Новомосковську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що з відповідачкою знаходиться в
зареєстрованому шлюбі з 14.04.2007 року. Від
цього шлюбу в них дітей немає. Зазначає,
що шлюбні відносини фактично припинено
у 2011 році через різні погляди на життя
та сварки з приводу ведення домашнього
господарства. На даний час позивач
втратив до дружини почуття поваги і
любові, подружжям спільне господарство
не ведеться, кожен живе окремо і своїм
життям, подальше спільне життя і
збереження шлюбу неможливе.
Позивач в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву про слухання справи у
його відсутність, одночасно позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
проти винесення заочного рішення не
Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, про час та дату слухання
повідомлена належним чином, причини
неявки суду не відомі, а тому у
відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд
за погодженням позивача, вирішив
заочно розглядати справу на підставі
доказів, що є в справі.
Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню
з наступних підстав.
Згідно свідоцтва про шлюб сторони з
14.04.2007 року знаходяться в
зареєстрованому шлюбі (а.с.5).
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що шлюбні відносини
фактично було припинено у 2011 році,
позивач втратив до дружини почуття
поваги і любові, спільне господарство
подружжям не ведеться, кожен живе
окремо і своїм життям, подружжя не
бачить можливості у подальшому
спільному проживанні, примиренні та
Тому, суд приходить до висновку, що
подальше спільне життя і збереження
шлюбу суперечить їх інтересам.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище. Оскільки
відповідачка не ставить питання про
відновлення свого дошлюбного прізвища,
після розірвання шлюбу відповідачкі
слід залишити її шлюбне прізвище.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
10, 60, 88, 213, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 110, 112,
113 СК України, суд, -
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 14 квітня 2007 року
Індустріальним відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис № 169,
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, - розірвати.
При здійсненні державної реєстрації
розірвання шлюбу прізвище дружині
залишити - «ОСОБА_2».
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд в
десятиденний строк після його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Суддя