Справа № 201/2137/14-ц
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

31 березня 2014р.
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді -
Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кім Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
повнолітнього сина, що продовжує
навчання,

В С Т А Н О В И В :

17.02.2014р. ОСОБА_1 звернулася до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з
позовом про стягнення аліментів на
повнолітнього сина, що продовжує
навчання.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка в позовній заяві
посилалася на те, що відповідач є
батьком їх спільного сина. Шлюб між
батьками було розірвано рішенням
Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 31.10.2003р. Їх син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
навчається на денному відділенні
Дніпропетровського технікуму
зварювання та електроніки ім. Є.О.
Патона з терміном навчання до
30.06.2015р. та потребує матеріальної
допомоги. У добровільному порядку
відповідач надавати матеріальну
допомогу сину після досягнення ним
повноліття та до закінчення ним
навчання відмовляється. Просила
стягувати аліменти у розмірі ?
частини щомісячно, до закінчення ним
навчання, починаючи стягнення з дня
пред'явлення позову, а саме, з 17.02.2014р.
Обґрунтовуючи розмір аліментів, на
стягненні яких вона наполягала, вона
посилалася на те, що інших рідних дітей
у відповідача не має, її заробітна
плата вчетверо менше, ніж у
відповідача, який працює офіцером у
податковій службі. Своєю заявою від
31.03.2014р. позивачка підтримала свої
позовні вимоги та просила їх
задовольнити, крім того, просила
розглядати справу за її відсутності
та без фіксації судового процесу
технічними засобами відповідно до ч. 2
ст. 197 ЦПК України (а.с. № 44).

Відповідач - ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково, посилаючись на те, що він не
має матеріальної можливості
утримувати сина до закінчення ним
навчання в розмірі ?
частини його заробітку, згоден
сплачувати тільки в розмірі 1/6
частини. В обґрунтування такої позиції
посилався на те, що в нього є
непрацездатний батько, недавно померла
мати, він допомагає виховувати сина
своєї наступної дружини ОСОБА_4 від
першого шлюбу, батько якого - ОСОБА_5
не платить аліменти на сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, має
заборгованість. Свої заперечення
відповідач виклав письмово (а.с. № 18-21).
Своєю заявою від 31.03.2014р. відповідач
також просив справу розглядати за його
відсутністю та без фіксації судового
процесу технічними засобами (а.с.№ 53).

За таких обставин та на підставі ст. 169,
ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за
можливе розглядати справу за
відсутністю сторін та без фіксації
судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200, ч. 1 ст. 191 СК України, суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у
твердій грошовій сумі і (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у ст. 182 цього Кодексу,
починаючи від дня пред`явлення
позову.

Сторони перебували у шлюбі з 27.08.1994р.
до 2003р., коли він був розірваний
рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 31.10.2003р. (а.с. № 3,6)

Від цього шлюбу народився син ОСОБА_3.
Судом встановлено, що батьком
повнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, є відповідач
(а.с. № 4).

ОСОБА_3 навчається на денному
відділені Дніпропетровського
технікуму зварювання та електроніки
ім. Є.О. Патона з терміном навчання
до 30.06.2015р. (а.с. № 5). Стипендію останній
у 2013-2014 навчальному році не
отримує (а.с. № 8).

Як вбачається з документів, наданих
позивачкою, вона проживає разом із
сином та своїми родичами за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою
про склад сім'ї № 3070 від 13.02.2014р. (а.с. №
5). Даного факту відповідач не
заперечував (а.с. № 18).

Відповідач вдруге одружений 12.08.2006р., з
дружиною ОСОБА_4 виховують її сина від
її першою шлюбу з ОСОБА_5 - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. № 23, 24, 25, 43, 18-21).

Згідно довідки Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 13.02.2014р. середня заробітна
плата відповідача на посаді старшого
інспектора з особливих доручень
складає 5162грн.89коп. (61954грн.67коп.: 12мес. =
5162грн.89коп.) (а.с. № 22).

Судом встановлено, що середня
заробітна плата позивачки, яка теж за
законом зобов'язана утримувати свого
повнолітнього сина на період його
навчання відповідно до ст. 199 СК
України, складає 1165грн. (6990грн.60коп.: 6
міс. = 1165грн.) (а.с. № 9), що у порівнянні із
середньою заробітною платою
відповідача менше у 4-5 разів.

Таким чином, суд вважає, що у
відповідача є можливість на період
навчання сина у навчальному закладі
сплачувати аліменти у розмірі, на
якому наполягала позивачка, а саме ?
частині його заробітку, що повністю
узгоджено із встановленими ч. 1 ст. 198
СК України правилами такого
стягнення.

Також судом прийнято до уваги те, що до
досягнення повноліття своїм сином
ОСОБА_3, відповідач сплачував аліменти
саме у такому ж розмірі ? частини і
ніяких заперечень щодо цього
не мав (а.с. № 22, 18). При цьому
матеріальне становище осіб за цей час
не змінилося.

Суд не може своє рішення ґрунтувати на
припущеннях, або очікуваннях
погіршення становища сторін
(відповідач очікує скорочень у
відомстві, де працює - а.с. № 20), отже не
може взяти до уваги ці заперечення
ОСОБА_2 Крім того, якщо погіршення його
матеріального становища таки
відбудеться, відповідач не буде
позбавлений можливості звернутися до
суду з позовом про зменшення розміру
аліментів.

Посилання відповідача на те, що він не
має можливості сплачувати аліменти на
період навчання сина через те, що у
нього на утриманні є дружина ОСОБА_4 та
її син від першого шлюбу ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, якому його рідний батько
не сплачує аліменти (а.с. № 19, 43), суд
оцінює критично, оскільки: по-перше,
існування заборгованості по аліментам
у ОСОБА_5 перед своїм сином ОСОБА_3, не
може вплинути на розмір аліментів
відповідача, які він повинен
сплачувати рідному сину;
по-друге, відповідач не всиновлював
дитину своєї дружини від першого шлюбу,
отже обов'язок утримання цієї
неповнолітньої дитини за законом
лежить на її батьках (ОСОБА_4 та ОСОБА_5);
втретє, відповідач, в своїх письмових
запереченнях так і не повідомив, з яких
причин його дружина зараз не
працює, де, який дохід отримує (а.с. №
18-21), при цьому він вважав, що його син
ОСОБА_3, який тільки три місяці тому
досяг повноліття, повинен вже десь
працювати.

Посилання відповідача на незадовільне
матеріальне становище своєї родини, а
саме на те, що у нього після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_9, залишився
батько ОСОБА_10, який є непрацездатним
та хворіє (а.с. №26-30), суд також не може
прийняти до уваги, оскільки, такий
самий обов'язок по утриманню
непрацездатних батьків є і у
позивачки, тільки у порівнянні з
відповідачем, у ОСОБА_1 зараз є
обов'язок по утриманню двох своїх
батьків-пенсіонерів - ОСОБА_11 та
ОСОБА_12, які також непрацездатні та
хворіють (а.с. № 45-52).

Отже, при вирішенні цього спору, суд
керуючись ч. 2 ст. 200 СК України, суд
врахував всі суттєві обставини, з
урахуванням родинних відносин сторін
та їх зобов'язань за законом перед
іншими особами, а також врахував
можливість ОСОБА_2 відповідно до ч. 1 ст.
198 СК України давати сину допомогу в
розмірі ? частини його заробітку.

Обговорюючи питання щодо розподілу
судових витрат, з огляду на те, що
позивачка при пред'явленні позову
була звільнена від сплати судового
збору, то на підставі ст. 4 Закону
України «Про судовий збір»,
суд вважає за можливе стягнути з
відповідача на користь держави
судовий збір у розмірі 243грн. 60 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України суд допускає негайне
виконання рішення у справі в межах
платежу за один місяць.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 182, ч. 1 ст. 191, ст.ст. 198, 199, 200
СК України, ст. 4 Закону України «Про
судовий збір», ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88,169, ч. 2
ст. 197, ст. ст. 212-215, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на
повнолітнього сина, що продовжує
навчання - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженця м. Дніпропетровська,
аліменти на період навчання його
повнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, до закінчення ним
навчання на денному відділенні
Дніпропетровського технікуму
зварювання та електроніки ім. Є.О.
Патона з терміном навчання до
30.06.2015р., але не більше, ніж до
досягнення ним двадцяти трьох років, в
розмірі ? частини усіх видів заробітку
(доходу) боржника щомісячно, стягуючи
аліменти на користь позивачки ОСОБА_1,
починаючи стягнення з дня
пред'явлення позову, а саме з 17.02.2014р.

Рішення у межах суми платежу за один
місяць - допустити до негайного
виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в розмірі 243грн.
60коп.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя:

Н.В.Ткаченко