Номер провадження 2/404/502/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді -
Галагана О.В.,

при секретарі - Кульчицькій
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
вищевказаним позовом, просила визнати
житловий будинок АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, в порядку поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя визнати за нею
право власності на 1/2 частину будинку
за адресою: АДРЕСА_1, та залишити за
ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину
будинку за вищевказаною адресою.

На обґрунтування позовних вимог у
позові вказано, що 14.06.1980 року
Митрофанівською сільською радою
Новгородківського району
Кіровоградської області був
зареєстрований шлюб між сторонами. Від
шлюбу сторони мають двох повнолітніх
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2

24.09.2013 року шлюб між сторонами був
розірваний рішенням Кіровського
районного суду м. Кіровограда.

За час шлюбу сторонами на праві
спільної сумісної власності набуте
наступне майно - будинок АДРЕСА_1, який
вони будували разом. На теперішній час
згоди щодо його поділу між сторонами не
досягнуто.

Позивач до початку судового засідання
надала до суду заяву про підтримання
позовних вимог та розгляд справи без її
участі.

Відповідач, також надав заяву, в якій
позовні вимоги визнав повністю та не
заперечував проти їх задоволення.
Розгляд справи просив провести без
його участі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
наявні в матеріалах справи та
досліджені в судовому засіданні
докази, суд встановив наступне.

Сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, укладеному 14.06.1980 року. Згідно
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 24.09.2013 року, шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с. 10).

Під час шлюбу сторони на праві спільної
сумісної власності набули майно, а
саме: будинок АДРЕСА_1.

Вищевикладене підтверджується
будівельним паспортом на забудову
земельної ділянки від 13.07.1995 року (а.с.
4-21); свідоцтвом про право власності
житлового будинку від 05.01.2000 року за № 6,
яке посвідчує, що цілий житловий
будинок з надвірними будівлями, який
розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить
ОСОБА_2 (а.с. 32); домовою книгою (а.с. 25-31).

Як вбачається із матеріалів справи,
свідоцтво від 05.01.2000 року про право
власності на житловий будинок, який є
предметом даного спору видано ОСОБА_2
на підставі рішення Кіровоградського
міськвиконкому №1167 від 08.12.1999 року,
тобто на час набуття права власності
діяли норми КпШС України.

Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та
сім'ю України (ред. 1969 року), який був
чинним на час придбання вказаної
квартири, майно, нажите подружжям за
час шлюбу є його спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами
на майно і в тому разі, якщо один з них
був зайнятий веденням домашнього
господарства, доглядом за дітьми або з
інших поважних причин не мав
самостійного заробітку.

Згідно ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю
України (ред. 1969 року), в разі поділу
майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.

Відповідно до частини 1 статті 29 КпШС
України якщо між подружжям не
досягнуто згоди про спосіб поділу
спільного майна, то за позовом подружжя
або одного з них суд може постановити
рішення: про поділ майна в натурі, якщо
це можливо без шкоди для його
господарського призначення; про
розподіл речей між подружжям з
урахуванням їх вартості та частки
кожного з подружжя в спільному майні;
про присудження майна в натурі одному з
подружжя, з покладенням на нього
обов'язку компенсувати другому з
подружжя його частку грішми. При цьому
суд також бере до уваги інтереси
неповнолітніх дітей або інтереси
одного з подружжя, що заслуговують на
увагу.

Вказані норми права
кореспондуються з нині чинним СК
України, так ст. 60 Сімейного кодексу
України визначено, що майно набуте
подружжям за час шлюбу є їх спільним
майном, а в разі його поділу, згідно ст.
70 цього кодексу частки майна дружини та
чоловіка є рівними. Стаття 71
передбачає, що майно, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, ділиться між ними в натурі.

Судом встановлено, що житловий будинок
з надвірними будівлями АДРЕСА_1 є
спільною сумісною власністю подружжя,
відтак підлягає поділу. Таким чином
суд відмовляє у задоволенні вимоги про
визнання житлового будинку АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю подружжя
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки ця обставина
сторонами у справі визнається, спору з
цього приводу не існує.

За вищенаведеного, з урахуванням
визнання позову відповідачем, вимога
про поділ спільного майна подружжя
підлягає задоволенню, оскільки
ґрунтується на вищенаведених нормах
права.

Судові витрати розподіляються
відповідно до вимог статті 88
Цивільного процесуального кодексу
України, а саме: стороні на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтвердженні судові
витрати.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 10, 11, 60, 88, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя -
задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя:

- Визнати за ОСОБА_1 право власності на
1/2 частину житлового будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1;

- Визнати за ОСОБА_2 право власності на
1/2 частину житлового будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
1292,84 грн. судових витрат.

Після набрання рішенням законної сили,
скасувати заходи забезпечення позову
накладені ухвалою Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 17.12.2013
року по справі № 404/11085/13-ц.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Кіровського
О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда