Номер провадження 2/754/900/14
РІШЕННЯ

Іменем України

20.03.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва у складі:

головуючого судді
Зотько Т.А.

при секретарях
Самойловій М.М., Заяць М.О., -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства „Дельта Банк"
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на той факт, що 22.02.2008 року
між ними та відповідачем було укладено
кредитний договір № 003-09952-220208,
відповідно до умов якого відповідачу
було надано кредит у розмірі 30.000 грн.,
шляхом відкриття відновлювальної
відкличної кредитної лінії по
картковому рахунку НОМЕР_1 в
національній валюті на умовах,
викладених в Тарифному пакеті Visa
Класичний, що містяться в Додатку №1 до
Договору, викладених в Правилах
здійснення операцій за картковими
рахунками, з встановленням кредитного
ліміту 3.000 грн. терміном - на строк дії
картки зі сплатою процентів за
користування кредитною лінією та/або
Овердрафтом за ставками, які зазначені
в Тарифах.

Станом на 20 вересня 2013 року за
кредитним договором утворилась
заборгованість на загальну суму 2.420
грн. 76 коп., з яких: 669 грн. 32 коп. -
заборгованість за сумою кредиту, 683 грн.
04 коп. - заборгованість за відсотками,
1068 грн. 40 коп. - заборгованість за
комісіями.

Оскільки, всупереч умовам кредитного
договору ОСОБА_1 належним чином не
виконує взяті на себе зобов'язання,
вони змушені звертатись до суду з
вказаним позовом.

Представник позивача - Опалько М.І. до
судового засідання повторно не
з'явилась, надіслала на адресу суду
заяви, у яких просила проводити розгляд
справи у її відсутність, позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, проти
постановлення заочного рішення не
заперечувала (а.с. 30, 34, 48).

За таких обставин, суд вважав за
можливе проводити розгляд справи у
відсутності представника ПАТ "Дельта
Банк".

Відповідач ОСОБА_1 у судовому
засіданні позовні вимоги ПАТ "Дельта
Банк" не визнав у повному обсязі, подав
суду заперечення на позовну заяву в
яких просив про застосування наслідків
спливу строку позовної давності
(а.с.44-46) та просив суд відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог,
виходячи з тих обставин, що
прострочення заборгованості виникло
01.06.2010 року, за повідомленням банку в
телефонному режимі, на початку травня
2010 року він 27.05.2010 року вніс у повному
обсязі визначену ними заборгованість,
інших повідомлень від позивача не
надходило, а відтак починаючи з 01.06.2010
року починається перебіг строк
позовної давності щодо заявлених
позивачем позовних вимог.

Заслухавши пояснення відповідача,
дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги є необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню у повному
обсязі, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.02.2008 року між
ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № 003-09952-220208,
відповідно до умов якого відповідачу
було надано кредит у розмірі 30.000 грн.,
шляхом відкриття відновлювальної
відкличної кредитної лінії по
картковому рахунку НОМЕР_1 в
національній валюті на умовах,
викладених в Тарифному пакеті Visa
Класичний, що містяться в Додатку №1 до
Договору, викладених в Правилах
здійснення операцій за картковими
рахунками, з встановленням кредитного
ліміту 3.000 грн. терміном - на строк дії
картки зі сплатою процентів за
користування кредитною лінією та/або
Овердрафтом за ставками, які зазначені
в Тарифах (а.с.6-7, 10, 11, 12-13).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1050 ЦК
України, якщо договором позики
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові в розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору і одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61
цього кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ "Про
захист прав споживачів" договір про
надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере зобов'язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а споживач зобов'язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками.

Виходячи з наведеного
вищезазначений кредитний договір за
своєю правовою природою є споживчим.

Згідно п. 31 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року,
враховуючи положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 ЗУ "Про захист
прав споживачів", суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Офіційне тлумачення статті 11 ЗУ
"Про захист прав споживачів" надано
також Рішенням Конституційного Суду
України від 10.11.2011 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України,
позовна давність це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно ч.4 ст. 267 ЦК України,
передбачено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Відповідно до Умов надання
кредитної лінії "Visa Classic" Тарифний пакет
"Класичний", строк кредитування
відповідачу ОСОБА_1 встановлено на
строк дії картки.

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом лише 21.11.2013 року, належних та
допустимих доказів, щодо подовження
терміну дії картки відповідача після
01.06.2010 року, тобто початку перебігу
строку позовної давності щодо
заявлених позовних вимог, позивачем
суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що ПАТ "Дельта Банк" будучи
обізнаними про невиконання
відповідачем своїх обов'язків за
кредитним договором, не були
позбавлені можливості звернутись до
суду за захистом порушених прав, однак
жодних дій з приводу захисту своїх
порушених прав ними не вжито, а відтак
ПАТ "Дельта Банк" пропустило строк у
межах якого вони мали можливість
звернутись до суду з вимогою про захист
свого порушеного права.

У зв'язку з тим, що загальний строк
позовної давності для звернення до
суду за захистом свого цивільного
права та інтересу сплинув, доказів
поважності його пропуску стороною
позивача не надано, відповідач подав
суду заяву про застосування строку
позовної давності та відмови позивачу
у задоволенні позовних вимог, а відтак
суд застосовує позовну давність та
відмовляє ПАТ "Дельта Банк" у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 74, 88, 169, 209, 212-215,
224-226, 228 ЦПК України та ст.ст.256, 257, 267, 525,
526, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.11 ЗУ "Про
захист прав споживачів", п. 31 Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012
року, -

В И Р І Ш И В:

Публічному акціонерному товариству
„Дельта Банк" в позові до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Деснянський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва
Т.А.Зотько