ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа №636/1114/14-ц
Провадження 2/636/789/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 р.

Чугуївський міський суд
Харківської області у складі:

головуючого - судді - Панаід І.В.

за участі секретаря судового
засідання - Зайцевої Т.Г.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі Чугуївського
міського суду Харківської області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на ? частину житлового
будинку в порядку набувальної
давності, -

встановив:

Позивач звернувся до Чугуївського
міського суду Харківської області з
позовною заявою та просить визнати за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на
? частину садибного (індивідуального)
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3, в
порядку набувальної давності.

Позивач в судове засідання не з`явився,
через канцелярію суду надав заяву про
підтримання позовних вимог та просив
розглянути справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з`явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, подала заяву з прохання
розглянути справу за її відсутності.

Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК
України вважає за можливе розглядати
справу у відсутність сторін за
наявними доказами справи.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову, суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши та перевіривши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню, як такий,
що знайшов своє повне підтвердження в
процесі розгляду справи.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, належить на праві
приватної власності ? частина
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
договором дарування ? частини
житлового будинку від 26 липня 1989 року.

Інша ? частина житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
належала на праві приватної власності
ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом
про право на спадщину за законом від 13
грудня 1988 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим Новопокровською
селищною радою Чугуївського району
Харківської області 19 січня 1999 року,
актовий запис №6.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, яка складалася з ? частини
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Однак, спадкоємці із
заявами щодо даної спадщини не
звертались, що підтверджується листом
Чугуївської державної нотаріальної
контори від 03.04.14р. №1464/01-16.

ОСОБА_1, в належній йому частині
житлового будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, проживає з 1 грудня 1995
року, що підтверджується відповідними
сторінками Будинкової книги.

Після смерті ОСОБА_3 Позивач, ОСОБА_1,
добросовісно, відкрито та безперервно
володіє і іншою частиною будинку з
відповідними господарськими будівлями
та спорудами, доглядає за даним
будинком, обробляє присадибну ділянку,
здійснює всі необхідні платежі, що
підтверджується квитанціями про
сплату комунальних послуг.

Документом, який підтверджує
користування житловим будинком,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1, є
технічний паспорт від 15 жовтня 1988 року,
типовий договір про надання населенню
послуг з газопостачання від 09 липня 2012
року, договір про користування
електричною енергією від 11 листопада
2006 року.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
(надалі ЦКУ) встановлено, що кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ст. 325 ЦКУ, суб'єктами права
приватної власності є фізичні та
юридичні особи, які можуть бути
власниками будь-якого майна.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом та
вважається правомірно, якщо інше прямо
не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до положень ст.344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно.

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України цієї
статті право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно набувається
за рішенням суду.

Право власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації. При цьому в п. 8
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України встановлено, що правила ст. 344
ЦК України про набувальну давність
поширюються також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки
до набрання чинності цим Кодексом.

Чинним цивільним законодавством
набувальна давність визначається як
засіб закріплення майна за суб'єктами,
що ним володіють, у випадках, коли вони
не мають можливості через певні
обставини підтвердити підстави
виникнення прав, а також в інших
ситуаціях. Право власності за
набувальною давністю може бути набутим
як на безхазяйні речі, так і на майно,
яке належить за правом власності іншій
особі.

Отже, враховуючи те, що Позивач, ОСОБА_1,
більше 10 років добросовісно володів ?
частиною житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належав ОСОБА_3 відкрито, безперервно
здійснюючи обслуговування будинку,
доглядаючи за ним, суд вважає за
можливе, відповідно до чинного
законодавства України, визнати за
Позивачем право власності на ? частину
вищезазначеного житлового будинку, яка
належала померлій, в порядку
набувальної давності.

Суд, оцінивши достатність і взаємний
зв'язок доказів у їх сукупності,
враховуючи надані сторонами, вважає, що
позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на ? частину
житлового будинку в порядку
набувальної давності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на ? частину садибного
(індивідуального) житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
належала ОСОБА_3, в порядку набувальної
давності.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Харківської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя