Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №291/357/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Забродського М.І.

суддів:
Заполовського В.Й., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання
Гукової О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Умань» Відкритого акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог -
Сільськогосподарське приватне
підприємство «Світанок Плюс» про
визнання договору оренди землі
недійсним та витребування і повернення
земельних ділянок

за апеляційною скаргою Дочірнього
підприємства «Харвіст-Умань»
Відкритого акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» на рішення
Ружинського районного суду
Житомирської області від 10 жовтня 2013
року,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зазначеним позовом до
відповідача та просила визнати
недійсним договір оренди землі від 10
листопада 2006 року і витребувати її з
чужого незаконного володіння.

В обгрунтування позову зазначала, що
вона є власником земельних ділянок
площею 1,4968 га, та 0,3256 га, які
розташовані на території Княжицької
сільської ради Ружинського району
Житомирської області і призначені для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується державними актами
на право власності на земельні ділянки.

Проте без згоди позивача невідомою
особою було укладено від її імені
договір оренди земельних ділянок від 10
листопада 2006 року із ДП «Ілліч-Агро
Умань» ВАТ «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
та зареєстровано в Ружинському
районному відділі Житомирської
регіональної філії Центру державного
земельного кадастру про що у
державному реєстрі земель вчинено
запис від 18 січня 2007 року.

Оскільки договір та акт
прийому-передачі земельної ділянки від
10 листопада 2006 року ОСОБА_2 не
підписувала, тому вважає, що договір
оренди є недійсним.

Рішенням Ружинського районного суду
Житомирської області від 10 жовтня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено.

Визнано недійсним договір оренди
земельних ділянок загальною площею 1,8224
га. укладений 10 листопада 2006 року між
ОСОБА_2 і Дочірнім підприємством
«Ілліч-Агро Умань» Відкритого
акціонерного товариства
«Маріупольський

металургійний комбінат імені Ілліча»,
зареєстрований у Ружинському
відділенні Житомирської регіональної
філії центру державного земельного
кадастру про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 18 січня 2007
року за № 42.

Витребувано у Дочірнього підприємства
«Ілліч-Агро Умань» Відкритого
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» та повернуто
ОСОБА_2 належні їй відповідно до
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯБ №731151 та
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯБ №731689
земельні ділянки площею 1,4968 га. та 0,3256
га., розташовані на території
Княжицької сільської ради Ружинського
району Житомирської області і
призначені для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача понесені ним судові витрати у
розмірі 1244 грн. 58 коп.

В апеляційній скарзі ДП
«Харвіст-Умань» просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

Зазначає, що факт обізнаності позивача
про укладення договору оренди
земельних ділянок підтверджується
відомостями про отримання нею орендної
плати.

Крім того, договір оренди землі пройшов
державну реєстрацію, а тому він є
укладеним.

Районним судом помилково не
застосовано до вимог позивача строк
позовної давності.

Відтак судом було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга є необґрунтована.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом ОСОБА_2 на підставі
державних актів на право приватної
власності на землю від 10 квітня 2006 року
є власником земельних ділянок для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 1,4968 га. та 0.3256 га., що розташовані
на території Княжицької сільської ради
Ружинського району Житомирської
області.

10 листопада 2006 року між ОСОБА_2 і ДП
«Ілліч-Агро Умань» ПАТ Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча»
укладено договір оренди цих земельних
ділянок.

18 січня 2007 року зазначений договір
зареєстровано у Ружинському відділі
Житомирської регіональної філії
центру ДЗК.

Позивач вважає, що договір не укладала
і не підписувала, а тому він є
недійсний. Тому просила її вимоги
задовольнити.

Відповідно до ст. 204, ч.1 ст. 215 ЦК України,
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч.1-3,5,6 статті 203 ЦК
України.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
оренду землі» передбачено, що договір
оренди землі укладається у письмовій
формі.

Згідно з ч.2 ст. 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
стороною (сторонами).

Судом першої інстанції на підставі
проведеної судово-почеркознавчої
експертизи від 03 серпня 2013 року №1/675,
встановлено, що ОСОБА_2 договір оренди
землі від 10 листопада 2006 року
та акт прийому-передачі не підписувала
(а.с.108-111).

В матеріалах справи відсутні докази
того, що цей договір був підписаний
іншою особою за дорученням позивача.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що оспорюваний договір є недійсним,
оскільки він не підписаний
орендодавцем.

Доводи апеляційної скарги про те, що
прийняття позивачкою орендної плати
свідчить про укладання оспорюваного
договору оренди з її відому є
безпідставні, оскільки доведена
відсутність волевиявлення ОСОБА_2 на
укладення такого договору оренди
землі, а з наданих відомостей не
вбачається, що вона отримувала саме
орендну плату за цим договором.

Безпідставними є доводи апеляційної
скарги щодо пропуску позивачкою строку
звернення до суду, оскільки районний
суд правильно вважав що ОСОБА_2 не
пропустила цього строку, дізнавшись
про порушення свого права на
користування земельною ділянкою у 2012
році. Проте цей довід позивачки не
спростований відповідачем. Крім того
за висновком експерта №1/1888 від 12
лютого 2014 року ОСОБА_2 угоду про
розірвання договору оренди землі №6
від 10 серпня 2006 року укладеної між нею
та ВАТ «Уманьфермаш» не підписувала. Не
підписувала вона і заяву-повідомлення
реєстратору Ружинського відділу
Житомирської регіональної філії ДП
«Центр Державного земельного кадастру
при Державному комітеті по земельних
ресурсах». Відтак колегія суддів
вважає, що виплата позивачці орендної
плати за паї по Агроцеху №3 відділення
№2 с. Княжики згідно наданих відомостей
могло бути проведене ВАТ
«Уманьфермаш».

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
правильність його рішення не
впливають.

Виходячи з наведеного колегія суддів
вважає, що оскаржуване судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Тому підстави для його скасування і
ухвалення нового рішення відсутні.

Судові витрати пов'язані зі сплатою 900
грн. 48 коп., що підтверджується
квитанцією №7109920-1 за проведення
судової почеркознавчої експертизи,
призначеної в апеляційному суді,
підлягають стягненню з відповідача на
підставі ст. 88 ЦПК України. Тому рішення
районного суду в цій частині слід
змінити, збільшивши розмір стягнутих
судових витрат з 1244,58 грн. до 2145,05 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 88,303,304,307,309,313, 314,316
ЦПК України колегія суддів,-

в и р
і ш и л а:

Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства «Харвіст-Умань»
Відкритого акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» задовольнити
частково.

Рішення Ружинського районного суду
Житомирської області від 10 жовтня 2013
року в частині стягнення судових
витрат змінити, збільшивши розмір
стягнутих судових витрат з 1244,58 грн. до
2145,05 грн.

В решті рішення районного суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно суддя апеляційного суду

Житомирської області
М.І.Забродський