Справа № 242/5127/13-ц
Провадження №2/242/18/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року Селидівський міський
суд Донецької області у складі
головуючого судді Ясинського В.О., при
секретарі Нарижній О.Г., позивача
ОСОБА_1, представника відповідача
Дмитрієва О.С. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань № 5 приміщення Селидівського
міського суду Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства
«Донвуглереструктуризація» про
визнання протиправною відмови
відповідача у виписці безкоштовного
палива на побутові потреби,
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 21.10.2013 р. звернувся до суду з
позовом в якому вказав, що працював на
підприємствах вугільної промисловості
більш ніж 10 років. Перед виходом на
пенсію, в період з 01.07.1997 року по 16.04.1999 р.
він працював машиністом підземних
установ 3 розряду з повним робочим днем
на дільниці «Зрошення» дирекції по
ліквідації шахт «Селидівська»
Української державної компанії
«Укрвуглереструктуризація», звідки
звільнився на підставі ст.. 40 КЗпП
України. 29.04.1999 року йому було
призначено пенсію на пільгових умовах.
Після виходу на пенсію він придбав
право користування паливом на побутові
потреби відповідно до ст. 48 Гірничого
Закону України. В період з 1999 р. по 2012 р.
відповідач забезпечував позивача
побутовим паливом. 02.09.2013 року він
звернувся до відповідача з документами
для виписки палива на побутові потреби,
але відповідач відмовив йому у
прийнятті документів, посилаючись на
те, що його повинно забезпечувати
паливом те підприємство з якого він
вийшов на пенсію. Вважає, що
підприємство відповідача відмовляє
йому у виписці палива на побутові
потреби неправомірно, оскільки порядок
забезпечення паливом на побутові
потреби і компенсації витрат за
спожиту електроенергію і газ
працівникам і пенсіонерам підприємств
вугільної промисловості
встановлюється Гірничим Законом
України, а також на підставі Галузевої
угоди між Міністерством палива та
енергетики України, і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
України.

Таким чином підприємство відповідача
своїми неправомірними діями у вигляді
відмови у наданні йому безкоштовного
палива на побутові потреби порушує ст.
43 Гірничого Закону України, Галузеву
угоду між Міністерством палива та
енергетики України і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
України, оскільки його було звільнено
16.04.1999 року з дирекції по ліквідації
шахт «Селидівська» Української
державної компанії
«Укрвуглереструктуризація»,
правонаступником якого є відповідач та
29.04.1999 року йому було призначено пенсію
на пільгових умовах, тому саме це
підприємство зобов'язано надавати йому
паливо на побутові потреби в
теперішній час. Позивач просить
визнати протиправною відмову
відповідача у виписці йому
безкоштовного палива на побутові
потреби за 2013 рік і зобов'язати
відповідача надати йому паливо на
побутові потреби, починаючи з 2013 року і
на подальший час.

Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги. Додатково пояснив, що
останнє підприємство, на якому
працював до виходу на пенсію дирекції
по ліквідації шахт «Селидівська»
Української державної компанії
«Укрвуглереструктуризація», з якого
його було звільнено 16.04.1999 року у
зв'язку з ліквідацією підприємства та
правонаступником якого є відповідач,
що підтверджується трудовою книжкою.
Пенсію він почав отримувати з 29.04.1999
року. До 2013 року Державне підприємство
"Донвуглереструктурізація"
забезпечувало його паливом, в
теперішній час відмовляє у зв'язку з
тим, що його останнє місце роботи в
вугільній промисловості ПП «Юг» але
він працював на зазначеному
підприємстві в період з 05.11.1996 р. по
03.04.1997 р..

Представник відповідача - ДП
«Донвуглереструктуризація», в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, просив відмовити ОСОБА_1 у
задоволенні позовних вимог та
зазначив, що згідно п.26 копії трудової
книжки - останнє місце роботи ОСОБА_1 є
ПП «ЮГ» де позивач працював в якості
електрослюсаря підземного 5 розряду
тому вважають, що саме це підприємство
зобов'язане забезпечувати позивача
вугіллям на побутові потреби. Також
зазначив, що позивача пішов на пенсію у
зв'язку з ліквідацією шахти
«Селидівська» ДП «Дирекція по
ліквідації шахт ДХК «Селидіввугілля»,
яке відноситься до Української
державної компанії
«Укрвуглереструктеризація» основним
видом діяльності якої є будівництво
підприємств енергетики, видобуткової
та обробної промисловості. На підставі
чого це підприємство не є
підприємством вугільної
промисловості.

Вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимог необхідно задовольнити
виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи, судом
фактично встановлено що згідно з
трудовою книжкою ОСОБА_1: з 05.11.1996 р. по
03.04.1997 р. працював на Приватному
підприємстві «ЮГ» підземним
електрослюсарем 5 розряду, з 01.07.1997 року
по 16.04.1999 р. працював УДК
«Укрвуглереструктуризація» ДЛШ
«Селидівська» у якості машиніста
підземних установ 3 розряду. Відповідно
до наказу №13-к від 19.04.1999 року
звільнений з указаного підприємства по
ст. 40 ч.1 КЗпП України у зв'язку з
ліквідацією шахти. До цього він
працював на різних підприємствах
вугільної галузі, що підтверджується
відомостями трудової книжки (а.с. 7-11).
Згідно з наказу №479 від 27.09.2006 р.
правонаступником прав та обов'язків
Української державної компанії
«Укрвуглереструктеризація» є
Державного підприємства
«Донвуглереструктуризація».

Згідно пенсійного посвідчення серії
НОМЕР_1, виданого 20.08.1999 року, ОСОБА_1
отримує пенсію за віком з 29.04.1999 року
(а.с. 14 зворотна сторона).

Згідно довідки Виконавчого комітету
Цукуринської селищної ради №422 від
18.10.2013 року ОСОБА_1 проживає в
приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1,
обладненному пічним опаленням та
домашнім вогнищем на твердому палеві
(а.с.12).

Статтею 2 Гірничого Закону України
визначено, що сфера дії Закону
поширюється на правовідносини у сфері
діяльності гірничих підприємств,
установ, організацій, гірничих об'єктів
(далі - гірничі підприємства), що
займаються розвідкою, розробкою,
видобутком та переробкою корисних
копалин і веденням гірничих робіт,
будівництвом, ліквідацією або
консервацією гірничих підприємств,
науково-дослідною роботою, ліквідацією
аварій у межах території України, її
континентального шельфу та виключної
(морської) економічної зони, незалежно
від їх форми власності та
підпорядкування, а також підприємства,
установи, організації, громадян
України, іноземних юридичних та
фізичних осіб, осіб без громадянства.

Об'єктами гірничих відносин згідно
цього Закону є геологічна розвідка
корисних копалин; проектування,
будівництво (реконструкція, технічне
переоснащення), експлуатація,
ліквідація або консервація гірничих
підприємств; організація
протиаварійного захисту гірничих
підприємств; охорона праці,
забезпечення безпеки та здоров'я людей
в особливо небезпечних умовах.
Суб'єктами гірничих відносин є
юридичні та фізичні особи України,
іноземні юридичні та фізичні особи,
особи без громадянства, які здійснюють
геологічне вивчення родовищ корисних
копалин, проектування, будівництво
(реконструкцію), експлуатацію,
ліквідацію аварій та ліквідацію або
консервацію підприємств з видобутку та
переробки корисних копалин, а також
проводять гірничі роботи.

Відповідно до статті 43 Гірничого
Закону України встановлені права та
соціальні гарантії працівників
гірничих підприємств. Так,
підприємства з видобутку вугілля та
вуглебудівні підприємства дійсно
безоплатно надають вугілля на побутові
потреби у розмірі, що визначається
колективним договором, певним
категоріям працівників, в тому числі і
пенсіонерам, які пропрацювали на
підприємствах з видобутку (переробки)
вугілля, вуглебудівних підприємствах:
на підземних роботах - не менше ніж 10
років для чоловіків і не менше 7 років 6
місяців - для жінок; на роботах,
пов'язаних із підземними умовами, не
менше ніж 15 років для чоловіків і не
менше 12 років 6 місяців - для жінок; на
роботах технологічної лінії на
поверхні діючих шахт чи на шахтах, що
будуються, розрізах, збагачувальних та
брикетних фабриках - не менше ніж 20
років для чоловіків і не менше 15 років -
для жінок.

За наведених обставин позивач, який
відпрацював на підприємствах з
видобутку вугілля з повним робочим
днем під землею більше десяти років,
має право, як пенсіонер, на безоплатне
забезпечення вугіллям на побутові
потреби.

Особи, які мають право на безоплатне
забезпечення побутовим вугіллям, але
пішли на пенсію з підприємств інших
галузей економіки України,
забезпечуються паливом на побутові
потреби відповідно до ст.ст. 43, 48
Гірничого Закону України за останнім
місцем роботи на вугледобувному
(перероблюваному) або
шахтовуглебудівельному підприємстві.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 березня 2011 року № 303 затверджений
перелік професій працівників з
видобутку (переробки) вугілля та
працівників вуглебудівних
підприємств, яким безоплатно надається
вугілля на побутові потреби і до складу
загального місячного або річного
оподатковуваного доходу яких не
включається вартість такого вугілля.
При цьому встановлено що після
ліквідації або консервації гірничого
підприємства забезпечення вугіллям на
побутові потреби не працевлаштованих
працівників, професії яких включені до
переліку, здійснюється відповідно до
статті 48 Гірничого закону України.

Судом встановлено, що позивач працював
з 01.07.1997 р. по 16.04.1999 р. він працював
машиністом підземних установ 3 розряду
з повним робочим днем на дільниці
«Осушение» ДЛШ «Селидівська»
Української державної компанії
«Укрвуглереструктуризація», 16.04.1999
року звільнений у зв'язку з ліквідацією
підприємства - ст.40 п.1 КЗпП України.
Після прийняття ДЛШ «Селидівська»
Української державної компанії
«Укрвуглереструктуризація» на
ліквідацію Державне підприємство
"Донвуглереструктурізація"
забезпечувало позивача паливом, в
теперішній час відмовляє у зв'язку із
тим, що останнє місце праці є ПП «Юг».

Звернувшись до адміністрації
Державного підприємства
«Донвуглереструктуризація» ОСОБА_1
отримав відмову у наданні йому
безкоштовного палива на побутові
потреби, оскільки останнє місце роботи
ОСОБА_1 в вугільній промисловості є ПП
«Юг», на підставі чого Державного
підприємства
«Донвуглереструктуризація» не має
права забезпечувати побутовим паливом
(а.с.6).

Відповідно до підпункту 12.10.3 пункту 12.10
даної Галузевою угодою між
Міністерством палива та енергетики
України і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
України безоплатне забезпечення
вугіллям працівників і пенсіонерів
вугільної промисловості здійснюється
за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або
квартиру. Списки вуглеотримувачів
складаються щорічно з 1 по 15 грудня,
станом на 1 грудня, підписуються за
згодою з профкомом керівником
підприємства, головним бухгалтером,
відділом кадрів. На тих, що поступили
пізніше складаються додаткові списки.

Підпунктом 12.10.7 пункту 12.10 Галузевої
угоди між Міністерством енергетики та
вугільної промисловості України,
іншими державними органами, власниками
(об'єднаннями власників), що діють у
вугільній галузі, і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
передбачено, що безоплатне
забезпечення вугіллям поширюється на
пенсіонерів, що живуть в Україні,
незалежно від того, з якого
Підприємства вугільної промисловості
України вони вийшли на пенсію, якщо
вони відпрацювали в галузі: на
підземних роботах чоловіки не менше 10
років, жінки - 7,5 років; на роботах,
пов'язаних з підземними умовами,
чоловіки - не менше 15 років, жінки -12,5
років; на роботах у технологічному
ланцюжку і на поверхні діючих і тих, що
будуються, шахт, розрізів,
збагачувальних і брикетних фабриках, в
шахтовуглебудівельних підприємствах
чоловіки не менше 20 років, жінки -15
років.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що відповідачем
порушені норми статті 43, 48 Гірничого
Закону України, п. 12.10 Галузевої угоди
між Міністерством палива та енергетики
України і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
України щодо права позивача на
забезпечення паливом та включення його
до списку осіб, які мають право
безкоштовного отримання вугілля на
побутові потреби.

Враховуючи, що норми Галузевої угоди
між Міністерством енергетики та
вугільної промисловості України,
іншими державними органами, власниками
(об'єднаннями власників), що діють у
вугільній галузі, і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
поширюються на всі підприємства
незалежно від форми власності та
господарювання, враховуючи, що позивач
являється пенсіонером за віком, перед
виходом на пенсію працював на
підприємстві відповідача,
зареєстрований та проживає у будинку,
де пічне опалення, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного
підприємства
«Донвуглереструктуризація» про
визнання протиправною відмови
відповідача у виписці безкоштовного
палива на побутові потреби,
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії на 2013 рік.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача, наведені у спростування
позовних вимог, як підстави для відмови
у задоволенні позовних вимог, на те, що
останнє місце роботи позивача вугільне
промислове приватне підприємство «Юг»
є безпідставне, так як позивача було
звільнено з УДК
«Укрвуглереструктуризація» ДЛШ
«Селидівська», правоприємником якого є
відповідач, 16.04.1999 р., а на пенсію він
пішов 29.04.1999 р., тобто через 9 днів після
звільнення з підприємства відповідача.

Також суд не може прийняти до уваги
посилання відповідача на те, що
основним видом діяльності
підприємство Української державної
компанії «Укрвуглереструктеризація» є
будівництво підприємств енергетики,
видобуткової та обробної
промисловості, так як згідно п. 12.10.9
пункту 12.10 Галузевою угодою між
Міністерством палива та енергетики
України і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
України особи, які мають право на
безоплатне забезпечення побутовим
вугіллям, в тому числі ті, що пішли на
пенсію з підприємств інших галузей
економіки України, забезпечуються
паливом на побутові потреби за
останнім місцем роботи на
вуглевидобувному (перероблювальному)
або шахтовуглебудівельному
Підприємстві або їх правонаступниками.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

З відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати по оплаті
судового збору в сумі 131 грн. 70 коп.

Керуючись: ст. 43, 48 Гірничого Закону
України, Постановою Кабінету Міністрів
України від 17 березня 2011 р. N 303,
Галузевою угодою між Міністерством
палива та енергетики України і
всеукраїнськими профспілками
вугільної промисловості України,
ст..ст.3,10,15,60,79,88, 197,209,212,214,215,223 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного
підприємства
«Донвуглереструктуризація» про
визнання протиправною відмови
відповідача у виписці безкоштовного
палива на побутові потреби,
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову
Державного підприємства
«Донвуглереструктуризація» у наданні
ОСОБА_1 безкоштовного палива на
побутові потреби за 2013 рік.

Зобов'язати Державного підприємства
«Донвуглереструктуризація»
забезпечити ОСОБА_1 безоплатним
вугіллям на побутові потреби у розмірі
5,9 тонн за 2013 рік.

Стягнути з Державного підприємства
«Донвуглереструктуризація» на
користь ОСОБА_1 витрати по оплаті
судового збору в сумі 131 (сто тридцять
одна) грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через
Селидівський міський суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення. У разі якщо
судове рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя