Справа № 581/107/14-ц
Провадження № 2/581/67/14
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 березня 2014 року
Липоводолинський районний суд
Сумської області у складі:

головуючого судді - Сізова Д.В.,

з участю секретаря - Сушка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про визнання права власності на
житловий будинок та господарські
споруди,

в с т а
н о в и в :

18 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом.

Вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4
помер його батько ОСОБА_4, який постійно
проживав АДРЕСА_1 разом зі своєю
дружиною ОСОБА_2

Вказує, що оскільки його мати у
передбачений законом строк
відмовилась від прийняття спадщини як
за заповітом так і за законом, він є
єдиним спадкоємцем після смерті
батька, яку прийняв шляхом звернення до
нотаріуса з заявою.

За відсутності реєстрації за батьком
права власності на збудований житловий
будинок по АДРЕСА_1, позивач
позбавлений можливості отримати
свідоцтво про право на спадщину на це
нерухоме майно, тому просив визнати за
ним в порядку спадкування право
власності на житловий будинок та
господарські споруди за вказаною
адресою.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, від
позивача мається заява про розгляд
справи за його відсутності.

За таких обставин, суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом, із 25 січня 1956 року
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебував у
зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7). Від шлюбу мали двох
дітей: сина ОСОБА_1 (позивач) та дочку
ОСОБА_5 (а.с.13, 19).

Рішенням загальних зборів існуючого на
той час колгоспу ім.Чкалова ОСОБА_4 під
житлову забудову виділялась земельна
ділянка по АДРЕСА_1 (а.с.16).

26 січня 1998 року ОСОБА_4 отримав
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель, площею 0,25 га, та для ведення
особистого підсобного господарства,
площею 0,33 га, що знаходиться у
с.Грабщина Липоводолинського району
(а.с.14).

19 вересня 1997 року ОСОБА_4 заповів усе
своє майно дружині ОСОБА_2 Заповіт
посвідчувався секретарем виконкому
Яганівської сільської ради
Липоводолинського району за №102 (а.с.20).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла сестра позивача
ОСОБА_1 (а.с.29). За життя сім'ї та дітей не
мала.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача
ОСОБА_4 (а.с.6).

26 листопада 2013 року дружина померлого
ОСОБА_2 подала приватному нотаріусу
Липоводолинського районного
нотаріального округу одну заяву про
відмову від прийняття належної їй
частки у спадщині після смерті
чоловіка як за заповітом так і за
законом на користь свого сина ОСОБА_1, а
другу - про відмову від отримання
свідоцтва на 1/2 частину подружнього
майна, оскільки це майно було особистою
власністю чоловіка (а.с.27, 28).

26 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
приватного нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини за законом після
смерті батька (а.с.26).

Із довідки Яганівської сільської ради
Липоводолинського району від 04 грудня
2013 року №252/02-31 вбачається, що житловий
будинок по АДРЕСА_1 значиться за
померлим ОСОБА_4 (а.с.15).

Відповідно до даних погосподарської
книги №3 за 1996-2000 роки ОСОБА_4 значиться
головою домогосподарства за вказаною
адресою ( а.с.19).

05 лютого 2014 року КП «Сумське МБТІ»
виготовлено технічний паспорт на
житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.8-12).

Відповідно до даних техпаспорту
домоволодіння складається із
житлового будинку літ.«А-І», загальною
площею 87,2 кв.м, житловою - 34,2 кв.м, із
верандами літ. «а», літ. «а1», літньої
кухні літ.«Б», погребу літ.«п/г», гаражу
літ.«В», сараїв літ.«Г», «Д», «Е»,
огорожі №1-2, загальною
інвентаризаційною вартістю 114821 грн.
Рік будівництва житлового будинку - 1960.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом; до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року №1952-IV, право власності та
інші речові права на нерухоме майно, що
набуті до набрання чинності цим
Законом згідно з чинними у той час
нормативно-правовими актами,
визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до
набрання чинності цим Законом нерухоме
майно набувається в порядку, який
існував на час спорудження, а не
виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку, передбаченому цим
Законом, яка є лише офіційним визнанням
державою такого права.

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року №56, не передбачала
обов'язкової реєстрації
(інвентаризації) будинків і
домоволодінь у сільських населених
пунктах (п.4, 6 Інструкції), однак
передбачала її проведення в тому числі
й на підставі записів у
погосподарських книгах (п. 20
Інструкції).

Обов'язок власників забезпечити
державну реєстрацію прав власності на
об'єкти нерухомого майна введено лише
Інструкцією, затвердженою наказом
Держкомітету будівництва, архітектури
та житлової політики України від 09
червня 1998 року №121.

Із записів погосподарської книги
вбачається, що домоволодіння за
вказаною адресою значилось за померлим
ОСОБА_4

Не зважаючи на правовий режим
зазначеного нерухомого майна, дружина
померлого не визнає за собою право
власності та фактично своїми діями
доводить належність на праві власності
усього домоволодіння її померлому
чоловіку, яким він і розпорядився за
життя, склавши заповіт на дружину.

Із матеріалів справи вбачається, що
дружина померлого ОСОБА_2 у
передбаченому ст.1273 ЦК України порядку
у шестимісячний строк відмовилась від
прийняття спадщини за заповітом та за
законом.

Син померлого у вказаний строк
звернувся до нотаріальної контори та
належним чином прийняв спадщину після
смерті батька, а тому за законом
успадкував домоволодіння за вказаною
адресою.

За таких обставин, оцінюючи записи у
погосподарській книзі у сукупності з
іншими письмовими доказами та наданими
поясненнями, суд приходить до висновку,
що наявних у справі доказів достатньо
для встановлення факту належності
померлому ОСОБА_4 житлового будинку з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1.

Враховуючи наявність відмов матері від
прийняття спадщини як за заповітом так
і за законом, єдиним спадкоємцем за
законом після смерті свого батька є
позивач, який за відсутності
правовстановлюючих у розумінні
сучасного законодавства документів на
спадкове домоволодіння позбавлений
можливості отримати свідоцтво про
право на спадщину і зареєструвати
право власності на нього, суд вважає, що
спадкові права позивача підлягають
захисту шляхом визнання за ним права
власності на будинок з господарськими
будівлями та спорудами.

Керуючись ст.ст.10, 212-215, 223 ЦПК України,
суд,

в и
р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок літ.«А-І», загальною
площею 87,2 кв.м, житловою - 34,2 кв.м, із
верандами літ. «а», літ. «а1», літньої
кухні літ.«Б», погребу літ.«п/г», гаражу
літ.«В», сараїв літ.«Г», «Д», «Е»,
огорожі №1-2, по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Сумської області
через Липоводолинський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, мають
право подати апеляційну скаргу
протягом 10 десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Д. В. Сізов