У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
заочне рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 29 січня
2014 року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на майно,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська
від 28 жовтня 2013 року позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за
кредитним договором № DNHDGK від
20 листопада 2007 року у розмірі 123
505, 16 доларів США звернуто стягнення на
предмет іпотеки, а саме: квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 66,10 кв. м,
шляхом проведення прилюдних торгів, з
початковою ціною, яка встановлюється
на рівні не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності в межах процедури
виконавчого провадження.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 29 січня
2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилено, заочне рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня
2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій і направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про часткове задоволення
позовних вимог, правильно встановили
характер правовідносин сторін у справі
та застосували норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішили спір з урахуванням меж
заявлених вимог та конкретних обставин
справи на підставі наданих сторонами
доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
28 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 29
січня 2014 року в справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
майно, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур