Справа № 407/592/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року Антрацитівський
міськрайонний суд Луганської області у
складі:

головуючого -
судді: Афанасьєва В.О.,

при секретарі
: Лисенко Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Антрацит
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Дяківської сільської ради та
Антрацитівської райдержадміністрації
про визнання права власності на
земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И
В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Дяківської сільської ради та
Антрацитівської райдержадміністрації
про визнання права власності на
земельну частку (пай).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що він з 08.04.1995 року працював в
КСП імені «Леніна» Антрацитівського
району Луганської області. 20.02.1998 року
був прийнятий в члени КСП імені
«Леніна», тому вважає, що має право на
земельну частку (пай) та отримання
земельного паю у натурі. Зазначає, що
відповідно до Земельного кодексу
України (в редакції 1992р.), Указів
Президента «Про порядок паювання
земель переданих у колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям», Закону
України «Про встановлення у натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)» він
отримав право на земельну частку (пай),
як член сільськогосподарського
виробництва. Відповідно до п.3
Постанови у разі виявлення після
розробки проекту факту невключення
одного чи кількох громадян, які
отримали сертифікати на право на
земельну частку (пай) у встановленому
законодавством порядку, спадкоємців
права на земельну частку (пай),
посвідченого сертифікатом, інших
громадян та юридичних осіб України,
які відповідно до законодавства набули
право на земельну частку (пай), до
списку власників земельних часток
(паїв), на підставі якого був складений
проект, сільська, селищна, міська рада
чи райдержадміністрація може прийняти
одне з рішень, або про коригування
проекту землевпорядною організацією
з метою забезпечення громадян
необхідною кількістю земельних
ділянок (на підставі відповідного
договору); або надання зазначеним
громадянам земельних ділянок із
земель запасу чи резервного фонду у
розмірі відповідної земельної частки
(паю). Вказує, що відповідно до
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 16.04.2004 року №7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» невнесення до списку осіб, які
мають право на земельну частку (пай)
особи, яка є членом КСП не могли
позбавити її права на земельну частку
(пай). Зазначає, що згідно архівного
витягу Антрацитівської районної
державної адміністрації Луганської
області він значиться під №116 в списку
колгоспних пенсіонерів, які мають
право на отримання сертифікату на
земельний пай.

У судове засідання сторони не з'явилися
надавши заяви про слухання справи за їх
відсутності, позивач заявлені позовні
вимоги підтримує просить задовольнити
в повному обсязі, відповідачі проти
задоволення позовних вимог не
заперечують.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
і такими, що підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Так, відповідно до трудової книжки
колгоспника НОМЕР_1 ОСОБА_1 08.04.1995 року
був прийнятий трактористом тракторної
бригади №1 КСП імені «Леніна»
Антрацитівського району Луганської
області та 20.02.1998 року був прийнятий в
члени КСП імені «Леніна»
Антрацитівського району Луганської
області (а.с.6-7). Згідно Списку
колгоспників пенсіонерів, які мають
право на отримання сертифікатів на
земельний пай ОСОБА_1 значиться в ньому
за номером 116 (а.с.8-10). Згідно відповіді
Дяківської сільської ради
Антрацитівського району Луганської
області станом на 12.03.2014 рік згідно
форми 6-зем. в Дяківській сільській раді
знаходиться 143,9500 га земель резервного
фонду не наданих в постійне
користування з них ріллі 50,8500 га,
перелоги 83,8000 га, сіножаті 5,5000 га,
полезахисні смуги 3,8000 га (а.с.28).

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його
порушення, невизнання, або
оспорювання.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого майнового права та
інтересу.

Відповідно до ст.316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти до свого майна будь-які дії, які
не суперечать закону. Право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Оскільки спірні правовідносини
виникли в 2000 році у зв'язку з
ліквідацією КСП, а як наслідок і право
на земельну частку (пай) у позивача
виникло лише в зв'язку з ліквідацією
КСП, тобто в період часу, коли діяв
Земельний Кодекс України 1992 року,
враховуючи, що відповідно до ст.. 58
Конституції України Закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи, тому суд
вважає, що при визнанні права позивача
на земельну ділянку підлягають
застосуванню норми Земельного кодексу
України від 1992 року.

Статтею 5 ЗК України (1992року)
встановлено, у колективну власність
можуть бути передані землі колективних
сільськогосподарських підприємств,
сільськогосподарських кооперативів,
сільськогосподарських акціонерних
товариств в тому числі створених на
базі радгоспів та інших державних
сільськогосподарських підприємств,
землі садівничих товариств - за
рішенням загальних зборів цих
підприємств, кооперативів, товариств.
Кожний член колективного
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу,
сільськогосподарського акціонерного
товариства у разі виходу з нього має
право одержати свою частку землі в
натурі (на місцевості).

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»
право на земельну частку (пай) мають:
колишні члени колективних
сільськогосподарських підприємств,
сільськогосподарських кооперативів,
сільськогосподарських акціонерних
товариств, у тому числі створених на
базі радгоспів та інших державних
сільськогосподарських підприємств,
а також пенсіонери з їх числа, які
отримали сертифікати на право на
земельну частку (пай) у встановленому
законодавством порядку.

Вищезазначене свідчить, що ОСОБА_1, як
член КСП імені «Леніна» отримав право
на земельну частку (пай), що також
підтверджується включенням його до
Списку колгоспників пенсіонерів, які
мають право на отримання сертифікатів
на земельний пай. Враховуючи, що
відповідачі не заперечують проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а
Дяківська сільська рада
Антрацитівського району Луганської
області надала довідку про наявність в
резервному фонді не наданих в постійне
користування земель, тому суд вважає
можливим виділення позивачу земельної
частки (пай) із земель резервного фонду
Дяківської сільської ради.

Суд, враховуючи вказані обставини
вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за ним
право на земельну частку (пай) по
Дяківській сільській раді як за членом
КСП імені «Леніна» та виділити належну
йому земельну частку (пай) із земель
резервного фонду Дяківської сільської
ради.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 174, 197, 212-215 ЦПК України, ст..
58 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 316, 319,
392 ЦК України, ст..5 ЗК України (1992р.), ст.. 1
Закону України «Про порядок виділення
в натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв)», суд, -

ВИРІШИВ
:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дяківської
сільської ради та Антрацитівської
райдержадміністрації про визнання
права власності на земельну частку
(пай) - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну
частку (пай) по Дяківській сільській
раді як за членом КСП імені «Леніна».

Виділити ОСОБА_1 належну йому земельну
частку (пай) із земель резервного фонду
Дяківської сільської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Луганської області через
Антрацитівський міськрайонний суд
протягом десяти днів з моменту його
проголошення.

Особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення
апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення надруковано у нарадчій
кімнаті.

Суддя Антрацитівського

міськрайонного суду
В. О. Афанасьєв