ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 362/6400/13-ц
Провадження № 2/362/344/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2014 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Ковбеля М.М.,

при секретарі - Боженко М.О..,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Василькові
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, обґрунтовучи
свої позовні вимоги тим, що 30 липня 2008
року між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк»
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Дельта банк»)
та ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір №0, згідно якого
відповідачу було надано кредитні кошти
у розмірі 50000,00 доларів США з розрахунку
14,5 % річних на строк з 30.07.2008 року по
30.07.2033 року. Окрім того в забезпечення
виконання зобов'язання за кредитним
договором між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
договір поруки №220618.

На думку позивача, позичальник умови
кредитного договору належним чином не
виконує, і тому станом на 29.10.2013 року
наявна заборгованість в сумі 619 521,44
гривень, в зв'язку з чим позивач
змушений звернутися з позовом до суду.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилась, про день, час та місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засідання позовні вимоги не
визнав.

Суд, вислухавши думку сторін,
дослідивши письмові матеріали справи
приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 1 та 3 ЦПК
України, завданням цивільного
судочинства є розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
за захистом яких кожна особа має право
звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 11
Цивільно-процесуального кодексу
України встановлено, що суд розглядає
цивільну справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом встановлено, що 30 липня 2008 року
між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк»
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Дельта банк»)
та ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір №0, згідно якого
відповідачу було надано кредитні кошти
у розмірі 50000,00 доларів США з розрахунку
14,5 % річних на строк з 30.07.2008 року по
30.07.2033 року. Окрім того 11 лютого 2009 року
та 30 лютого 2009 року були укладені
додаткові угоди.

30 липня 2008 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» (правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Дельта банк») та ОСОБА_2 був укладений
договір поруки №220618, відповідно до
умов якого відповідач зобов'язувався
перед кредитором відповідати за
невиконанням ОСОБА_1 умов
вищезазначеного кредитного договору.

15 березня 2013 року відповідачам
надсилалися досудові вимоги №31.4-08/1735/13
та №31.4-08/1621/13.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за кредитним договором
станом на 29.10.2013 року заборгованість
становить 619 521,44 гривень.

У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Як вбачається з положень ст. 509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію або утримуватися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог закону, інших актів
цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом. Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не пропустив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551
ЦК України виконання зобов'язання може
забезпечуватись неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, при триманням та
задатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Предметом неустойки може бути сума,
рухоме та нерухоме майно. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Як вбачається з положень ст. 623 ЦК
України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до вимог ст. ст. 512, 514 ЦК
України, кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
правонаступництва. До нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом

Відповідно до вимог ст.ст. 553, 554 ЦК
України, за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. У разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Приймаючи до уваги, що відповідач
ОСОБА_2 поручився перед позивачем за
виконання ОСОБА_1 її обов'язків
відповідно до наданого їй кредиту, а
також те, що відповідач ОСОБА_1 не
належним чином виконує свої обов'язки
перед кредитором, у зв'язку з чим
наявна заборгованість у сумі 619 521,44
гривень, чим позивачу завдано
матеріальну шкоду, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги слід задовольнити.

Позовні вимоги в частині відшкодування
витрат судового збору в розмірі 3441,00
грн. підлягають до задоволення,
оскільки, згідно ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої постановлено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею та документально
підтвердженні судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 509, 525,526,530, 546, 549, 551,611,612,623, 1054 ЦК
України , ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212- 215, 218, 223, ,294,
ч. 4 ст.295 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» суму боргу за
кредитним договором в розмірі 619 521
гривень 44 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» витрати по
сплаті судового збору в розмірі 3441,00
гривень.

Рішення може оскаржене в апеляційному
порядку до апеляційного суду Київської
області через Васильківський
міькрайонний суд Київської області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Ковбель М.М.