Дата документу 24.03.2014
Справа № 334/502/13- ц
Провадження № 2/334/29/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року
Ленінський районний суд м. Запоріжжя у
складі:

головуючого - судді: Лисенко
Л.І.,

при секретарі - Піка А.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Запоріжжя
цивільну справу за позовом ПАТ
комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,

встановив:

ПАТ комерційний банк "Приватбанк"
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
договором кредиту в сумі 67179,89 грн.,
вказавши в заяві, що 15.09.2006 року між
ПриватБанком і відповідачем був
укладений договір № DNH4TP76560153, на
підставі якого відповідач отримав
кредит в сумі 6902,00 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25,08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 15.09.2009 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві. Відповідно до умов
укладеного договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку - щомісяця в період
сплати, позичальник повинен надавати
банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією, а також інших
витрат згідно умов.

Відповідно до норм чинного
законодавства (ст.259 ЦК України)
договором встановлена позовна
давність за вимогами стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки - пені,
штрафів за договором тривалістю 5 років
(п.5.5 умов надання кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт).

Згідно до ст..ст.526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону. В порушення норм закону,
відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання
належним чином не виконував, у зв'язку
із чим, станом на 28.12.2012 року у
відповідача утворилася заборгованість
в сумі 67 179,89 грн., що складається з:
заборгованості за тілом кредиту - 6862,88
грн., заборгованість по відсоткам - 24232,88
грн., пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 32409,78 грн., а
також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та
правил надання банківських послуг: 500,00
- штраф (фіксована частина); 3175,23 грн.
штраф (процентна складова). Позивач
просить стягнути з відповідача
заборгованість в сумі 67 179,89 грн., а
також витрати по оплаті судового збору
в сумі 671,80 грн.

Представник відповідача позов не
визнала, суду пояснила, що рішенням
Ленінського районного суду м.Запоріжжя
від 16.01.2014 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, був
обмежений у цивільній дієздатності.
Крім того, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання. Таке право
вимоги, на думку представника
відповідача, у позивача виникло з
жовтня 2006 року, але, жодних претензій
щодо сплати боргу позивач не висував.
Трирічний строк позовної давності
сплив ще у вересні 2009 року. Навіть, якщо
припустити, що строк позовної давності
було продовжено до 5 років, то строк
позовної давності сплинув у вересні 2012
року. Просить застосувати до вимог
кредитора строк позовної давності.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, оцінивши
всі представлені докази в сукупності,
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.09.2006 року між
ПриватБанком і відповідачем був
укладений договір № DNH4TP76560153, на
підставі якого відповідач отримав
кредит в сумі 6902,00 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25,08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 15.09.2009 року.

ОСОБА_1 підписав заяву позичальника та
придбав телевізор,вартістю 2450 гривень,
ВВК, вартістю 850 гривень, пральну
машинку , вартістю 1880 гривень, а всього
на суму 5180 гривень.

Як пояснила в судовому засіданні
представник відповідача ОСОБА_2 її син
ніякі речі, придбані у кредит, додому не
приносив, тому і не сплачував кредит.
Оскільки він давно страждає психічним
розладом, перебуває на обліку у
психіатричній лікарні, допускає, що
його використали шахраї. 16.01.2014 року
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 рішенням суду був
обмежений у цивільній дієздатності.

До позовної заяви додана заява про
отримання кредиту, згідно до якої
ОСОБА_1 повинен був сплачувати платежі
у сумі 275 гривень 99 коп. щомісячно до 28
числа кожного місяця. Із розрахунку
заборгованості вбачається, що ні
одного платежу за кредит, починаючи з
жовтня 2006 року відповідачем здійснено
не було.

Згідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа дізналася, або могла
довідатися про порушення свого права.

Таким чином, оскільки умовами договору
погашення кредиту повинно
здійснюватись позичальником частинами
до кожного 28 числа місяця, початок
позовної давності для стягнення цих
платежів необхідно обчислювати
невиконання позичальником кожного із
цих зобов'язань - тобто з жовтня 2006 року.
Строк позовної давності в заяві
зазначений 5 років, таким чином перебіг
строку закінчився у жовтні 2011 року, а
позовну заяву подано до суду 22.01.2013
року.

Згідно до ст.267 п.4 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Керуючись п.п.9, 49 Положення НБУ "Про
кредитування", ст.ст.267, 509, 526, 549-551, 610-612,
1050, 1054 ЦК України і ст.ст.10,60,88,212,213 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволення позову ПАТ комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя:
Лисенко Л. І.