АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-1675/14
Головуючий у 1 інстанції: Кізюн Л.І.
Р І ШЕ Н НЯ

Іменем України

13 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В.,
Усика Г.І.

при секретарі: Охневській Т.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 24 вересня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок залиття
квартир,-

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Солом'янського районного
суду м. Києва від 24 вересня 2013 року
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок залиття квартир
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 966
грн. матеріальної шкоди, 500 грн.
моральної шкоди та витрати на правову
допомогу у розмірі 3 000 грн., а всього - 5
466,00 грн. та вирішено питання щодо
судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_1 звернулася до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального
права.

Зокрема апелянт вказує на відсутність
своєї вини у залитті кватири позивача,
оскільки змивний бачок унітазу в її
квартирі був пошкоджений у 2009 році
працівниками КП «Індустріальний» при
проведенні ремонтних робіт по усуненню
течі каналізаційних стоків в туалеті у
квартирі, позивачем не був доведений
розмір шкоди та причинно-наслідковий
зв*язок між завданою шкодою і
неправомірними діями. Вважає
справжньою винною особою КП
«Індустаріальний»

В суді апеляційної інстанції апелянт
підтримала подану скаргу, із
викладених в ній підстав, представник
позивача проти задоволення
апеляційної скарги заперечував, просив
залишити рішення суду першої інстанції
без змін.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана «правомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
майну фізичної або юридичної юби,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни,
які мають у приватній власності
будинок, квартиру, зобов'язані
забезпечувати його схоронність,
провадити за свій рахунок поточний і
капітальний ремонт, утримувати в
порядку придомову територію.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за ірненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу в
пах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть їсть у справі.

Згідно з ч. З ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, і
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, позивач є власником
квартири АДРЕСА_1 в Києві, в якій і
зареєстрований (а.с.а.с. 59-60, 109).

Згідно довідки Ф-3 ВСП
«Індустріальний» від 14 серпня 2013 р.
квартира АДРЕСА_1 приватизована, в ній
зареєстровані власник ОСОБА_1, її син
ОСОБА_3, невістка ОСОБА_4, та малолітні
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 121).

Протягом 2012 року з квартири
відповідачки мали місце неодноразові
залиття квартири АДРЕСА_1, власником
якої є позивач.

Так, відповідно до даних акту про
залиття від 22 серпня 2012 року, 30 липня 2012
року у квартирі АДРЕСА_2 сталося
залиття.

Комісією ВСП «Індустріальний» (далі -
комісія) виявлено, що у санвузлі
квартири АДРЕСА_3 відсутній змивний
бачок, замість нього прикріплена
металопластикова труба, обмотана
прозорою клейкою стрічкою. Також
виявлено місце протікання
каналізаційної мережі в патрубку
з'єднання трійника та кутового
продовжувача до унітазу.

Внаслідок залиття у квартирі АДРЕСА_1
було пошкоджено в туалеті стелю (0,75
кв.м.) та стіну (1 кв.м.).

Причиною залиття, як встановлено
комісією, стало халатне відношення
мешканців квартири АДРЕСА_3 до
сантехнічного обладнання, а саме
невжиття заходів по герметизації
каналізаційних відводів та вчасної
заміни унітазу (а.с. 14).

Згідно з даними акту про залиття від 10
жовтня 2012 року, 23 вересня 2012 року у
квартирі АДРЕСА_1 сталося залиття.

Комісією виявлено, що причиною
повторного залиття є відсутність у
санвузлі квартири АДРЕСА_3 зливного
бачка, замість якого прикріплена
металопластикова труба, обмотана
прозорою клейкою стрічкою, ще
протікання води на з'єднанні метало
пластикової труби та унітазу.

Внаслідок залиття у квартирі АДРЕСА_1
було пошкоджено в туалеті стелю (1,5
кв.м.) та стіну (1,5 кв.м.), дерев'яну
декоративну стінку, віконну раму між
туалетом та ванною кімнатою, у ванній
кімнаті - гелю (0,75 кв.м.) та стіну (0,5
кв.м.).

Причиною залиття, як встановлено
комісією, стало халатне відношення
шканців квартири АДРЕСА_3 до
сантехнічного обладнання, а саме
невжиття заходів ідо герметизації
каналізаційних відводів та вчасної
заміни унітазу (а.с.16).

Відповідно до даних акту про залиття
від 29 жовтня 2012 року, 06 жовтня 2012 року у
квартирі АДРЕСА_1 сталося залиття.

Комісією виявлено, що відсутність у
санвузлі квартири АДРЕСА_3 зливного
бачка, замість якого прикріплена
металопластикова труба, обмотана
прозорою клейкою стрічкою. Місце
протікання води на з*єднанні
металопластикової труби та унітазу.

Внаслідок залиття у квартирі АДРЕСА_1
було пошкоджено в туалеті стелю (1,5
кв.м.) та стіну (1,5 кв.м.), віконну раму між
туалетом та ванною кімнатою, у ванній
кімнаті - стелю (1,1 кв.м.) та стіну (1,5
кв.м.). В туалеті пошкоджена дерев'яна
декоративна стінка.

Причиною залиття, як встановлено
комісією, стало самовільне втручання
до сантехнічного обладнання, а саме
зняття зливного бачка та під'єднання
металопластикової труби до унітазу
(а.с.20).

Як видно з даних акту про залиття від 12
листопада 2012 року, 29 жовтня 2012 року у
квартирі АДРЕСА_1 сталося залиття.

Комісією виявлено, що відсутність у
санвузлі квартири АДРЕСА_3 зливного
бачка, замість якого прикріплена
метало пластикова труба, яка ущільнена
монтажною піною. Місце протікання води
на з*єднанні метало пластикової труби
та унітазу.

Внаслідок залиття у квартирі АДРЕСА_1
було пошкоджено в туалеті стелю (1,54
кв.м.) та стіну (2,1 кв.м.), віконну раму між
туалетом та ванною кімнатою, у ванній
кімнаті - стелю (1,1 кв.м.) та стіну (1,5
кв.м.). В туалеті пошкоджена дерев'яна
декоративна стінка.

Причиною залиття, як встановлено
комісією, стало самовільне втручання
до сантехнічного обладнання, а саме
зняття зливного бачка та під'єднання
металопластикової труби до унітазу
(а.с.22).

З огляду на зміст наведених актів про
залиття квартири позивача, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що залиття відбувалися з вини
відповідачки, яка не забезпечила
перебування у справному стані
сантехнічного обладнання у власній
квартирі.

Посилання апелянта на те, що змивний
бачок унітаза в її квартирі пошкодили
працівники ВСП «Індустріальний», не
може бути підставою для звільнення її
від обов*язку по відшкодуванню
завданої позивачу шкоду, оскільки, ця
подія з її слів відбулася ще в 2009 році,
вона об*єктивно нічим не підтверджена,
і крім того, апелянт повинна була з
вказаного часу усунути пошкодження за
власний рахунок або пред*явити
відповідний позов до ВСП
«Індустріальний» про зобов*язання
відносити пошкоджену річ або
відшкодувати завдану шкоду, чого вона
не зробила..

Відповідно до даних наданого позивачем
звіту № 152-12-12 про оцінку майна від 22
грудня 2012 року, матеріальна шкода,
заподіяна позивачу внаслідок залиття
становить 966,00 грн. (а.с. 25-65).

За виготовлення звіту позивачем було
сплачено 1000 грн., що підтверджується
даними квитанції (а.с.66).

Доказів необґрунтованості наведеного
розміру заданої шкоди апелянтом
надано не було

Таким чином, розмір матеріальної шкоди,
заподіяної позивачу внаслідок залиття
його квартири, правильно визначений
судом першої інстанції загалом в сумі
1966,00 грн. (966 грн. + 1000 грн.).

Щодо розміру моральної шкоди, то
колегія судів погоджується із
визначеним судом її розміром в сумі 500
грн., який відповідає фактичним
обставинам справи, а також засадам
розумності і справедливості.

Разом із тим, колегія суддів не може
погодитися із висновками суду стосовно
стягнення на користь позивача витрат
на правову допомогу у сумі 3 000 грн.

Питання відшкодування понесених
стороною витрат на правову допомогу
врегульовані статями 84 і 88 ЦПК України,
а також Законом України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах», яким
зокрема передбачений порядок
нарахування витрат таких витрат, і які
можуть бути стягнуті з іншої сторони.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем 01.11.2012 р. був укладений
договір про надання правової допомоги
із Адвокатською компанією «БИРК і
ПАРТНЕР» для представлення його
інтересів при веденні даної цивільної
справи.

У зв*язку із наданими послуг, згідно
вказаного договору, 22.04.2013 р. позивачем
була здійснена оплата наданих послуг в
сумі 3 000 грн. на підставі пред*явленого
рахунку - фактури (а.с. 72-74).

З позовом в суд позивач звернувся в той
же день 22.04.2013 р.

Ціна договору передбачена в його
розділі № 4, становить 3 000 грн., і
враховуючи здійснення позивачем
повної оплати, можна зробити висновок
про повне виконання виконавцем взятих
на себе договірних зобов*язань.

Але проведене виконання за договором
не відповідає порядку, встановленому
Законом України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах», в частині
покладання обов*язку по відшкодування
понесених стороною витрат на правову
допомогу з іншої сторони при розгляді
цивільної справи у суді.

Наданий представником позивача
розрахунок витрат на правову допомогу
в запереченнях на апеляційну скаргу не
може бути прийнятий апеляційним судом
в якості належного доказу на
підтвердження даних обставин, оскільки
він по суті є одностороннім
документом, складеним лише позивачем,
крім того, не можна визнати
обгрунтованим наданий позивачем
розрахунок витрат після 22.04.2013 р.,
оскільки оплата цих витрат фактично не
передбачена договором (які перевищують
3000 грн.), і вони не були оплачені
позивачем, а тому вони не можуть бути
відшкодовані і відповідачкою.

Враховуючи наведене і керуючись ст.ст.
303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 24 вересня 2013 року в частині
стягненні витрат на правову допомогу в
сумі 3 000 грн. скасувати і ухвалити нове
рішення про відмову у стягненні цих
витрат в повному обсязі.

В решті залишити рішення без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: