Справа № 654/1373/13-ц
Провадження №2/654/9/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2014 року Голопристанський
районний суд Херсонської області в
складі:

головуючого судді Третьякова І.В.,

при секретарі Бакай В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Гола Пристань цивільну
справу за позовом ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Дніпропетровське обласне управління
АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту, -

в
с т а н о в и л а:

16.04.2013 року «Державний ощадний банк
України» в особі філії -
Дніпропетровське обласне управління
АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту, зазначаючи, що позивач на
умовах кредитного договору № 2401 від
05.02.2007 року надав Відповідачу 1 ОСОБА_1
грошові кошти в сумі 250 000,00 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 20% річних,
комісійних винагород та інших платежів
на умовах та в строк визначені
кредитним договором строком до 05.02.2011
р. Відповідно до п. 1.1 Кредитного
договору Відповідач -1 зобов'язаний
прийняти, належним чином використати
та повернути Кредит, а також сплатити
відсотки за користування в розмірі 20%
річних, комісійні винагороди та інші
платежі в порядку, на умовах та в строк,
визначені Договором.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між позивачем,
відповідачем -1 та відповідачем -2 -
ОСОБА_3 укладено договір поруки від
05.02.2007 року, згідно якого відповідач-2
взяла на себе зобов'язання щодо
солідарної відповідальності перед
позивачем, що випливає з Кредитного
договору, а саме: здійснювати
повернення кредиту та відсотків за
користування кредитом в розмірі 20%
річних, штраф, пеню та інші платежі
згідно умов зазначених в кредитному
договорі, а також додатковими угодами
до нього.

У зв'язку з неналежним виконанням
взятих на відповідача -1 зобов'язань,
станом на 01 квітня 2013 року
заборгованість перед позивачем
становить 573605, 62 грн. грн. Тому позивач
просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 на їх користь заборгованість за
кредитним договором № 2401 від 05 лютого
2007року в сумі 573605, 62 грн.

Представник позивача позовні вимоги
повністю підтримала і просила
задовольнити позов в повному обсязі:
стягнути солідарно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на
їх користь заборгованість за кредитним
договором № 2401 від 05 лютого 2007року в
сумі 573605, 62 грн.

Також просила стягнути з відповідачів
на користь позивача судові витрати:
судовий збір в розмірі 3441.00 грн., що
сплачений при подачі позовної заяви.
Крім того, зазначила, що позивач не
пропусти в строк позовної давності.

Представник відповідачів ОСОБА_6
позовні вимоги не визнав, пояснив, що
його довірителі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не
підписували кредитного договору № 2401
та додаткові угоди. ОСОБА_1 та ОСОБА_3
взагалі не мають ніякого відношення до
даного кредитного договору. Просив
відмовити в задоволенні даного позову.
Крім того, просив застосувати позовну
давність, оскільки кредитний договір
укладено 05.02.2007 року перший платіж мав
бути здійснений 05.03.2007 року, тому саме з
цієї дати починає спливати строк
позовної давності. Оскільки позивач
звернувся до суду тільки 16.04.2013 року,
тобто після спливу трирічного строку
позовної давності, передбаченого
договором.

Заслухавши представника позивача,
представника відповідачів та вивчивши
письмові докази по справі, суд прийшов
до наступного.

Під час судового розгляду встановлено,
що 05 лютого 2007 року між позивачем та
відповідачем-1 ОСОБА_1 був укладений
договір № 2401 про надання споживчого
кредиту, за яким позивач надав
відповідачеві кредитні кошти в сумі 250
000,00 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 20%
річних, на 36 місяців, зі строком
остаточного повернення не пізніше 05
лютого 2010 р. Відповідно до п. 1.1
Кредитного договору ОСОБА_1
зобов'язаний прийняти, належним чином
використати та повернути Кредит, а
також сплатити відсотки за
користування в розмірі 20% річних,
комісійні винагороди та інші платежі в
порядку, на умовах та в строк, визначені
Договором. П.4 Договору передбачено
відповідальність сторін за
невиконання та неналежне виконання
взятих на себе забов'язань по цьому
Договору, а саме за порушення
забов'язань по своєчасному поверненню
основної суми кредиту та сплати
процентів позичальник забов'язується
сплатити на користь Банку пеню в
розмірі 0,06 % від суми простроченого
платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до п.6.7 Договору сторони
домовилися про збільшення строків
позовної давності відповідно до ч.1
ст.259 ЦК України до 3 років для всіх
грошових забов'язань позичальника, в
тому числі щодо повернення суми
кредиту, сплати процентів за його
користування, комісійних винагород,
штрафів, пені, що передбачені умовами
цього договору.

28.10.2008 року між позивачем та
відповідачем 1 було укладено додаткову
угоду №2, відповідно до якої декілька
пунктів кредитного договору № 2401
змінено та викладено в іншій редакції,
а саме: Пункт 1.2 «Кредит надається на 48
місяців зі строком остаточного
повернення Кредиту не пізніше 05 лютого
2011 року на споживчі потреби». Пункт
1.5.1.3. «Сплата процентів, нарахованих
банком на залишок заборгованості за
Кредитом, здійснюється в валюті
Кредиту до 25 числа кожного місяця,
шляхом внесення готівки до каси Банку
або шляхом безготівкових перерахувань.
Перша сплата відсотків на умовах цього
Договору має бути здійснена в строк 05
лютого 2007 року. Остання сплата
процентів за користування Кредитом
здійснюється не пізніше 05 лютого 2011
року». Пункт 1.6 «Позичальник
зобов'язується погасити
заборгованість за кредитом у повному
обсязі в останній місяць дії
кредитного договору з усіма змінами та
доповненнями, шляхом внесення готівки
до каси Банку або шляхом безготівкових
перерахувань».

З метою забезпечення вищезазначеного
кредитного договору, між позивачем,
відповідачем -1 та відповідачем -2 -
ОСОБА_3 було укладено договір поруки
від 26.12.2006 року, згідно якого
відповідач-2 взяв на себе зобов'язання
щодо солідарної відповідальності
перед позивачем, що випливає з
Кредитного договору, а саме:
здійснювати повернення кредиту та
відсотків за користування кредитом в
розмірі 20% річних, штраф, пеню та інші
платежі згідно умов зазначених в
кредитному договорі, а також
додатковими угодами до нього.

03.11.2007 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_5
та змінила прізвище на «ОСОБА_3», даний
факт підтверджується копією свідоцтва
про укладення шлюбу, яка міститься в
матеріалах справи.

Відповідно до п.3.1, 3.2. Договору поруки
Відповідач -2 відповідає по
зобов'язаннях за кредитним договором №
2401 відповідачі залишаються
відповідальними перед позивачем до тих
пір, поки всі зобов'язання по
кредитному договору не будуть виконані
повністю.

Згідно наданого розрахунку позивача
заборгованість відповідача 1 за
кредитним договором № 2401 від 05 лютого
2007 року станом на 01 квітня 2013 року
складає 573605,62 грн., а саме:

- 247000,00 грн. - прострочена
заборгованість по кредиту;

- 155813,38 грн. - прострочена
заборгованість по нарахованим
відсоткам;

- 34123,12 грн., - пеня за несвоєчасне
повернення відсотків;

- 54093,00 грн. - пеня за несвоєчасне
повернення кредиту;

- 23387,18 грн. - 3% річних за
несвоєчасне погашення основного боргу;

- 14753,18 грн., 3% річних за
несвоєчасну сплату процентів;

- 27296,29 грн. - втрати від інфляції за
рахунок несвоєчасного погашення
основного боргу;

- 17139,47 грн., - втрати від інфляції
за рахунок несвоєчасної сплати
процентів .

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України
встановлено, що за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконанням ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

На час розгляду позову судом вся сума
заборгованості не сплачена.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Банком зобов'язання виконано в повному
обсязі 05 лютого 2007 року Відповідачеві
було надано кредит одноразово з
карткового рахунку, в свою чергу
відповідач-1 порушив умови кредитного
договору та не виконав взятих на себе
зобов'язань, не погашав кредит та
проценти, в результаті чого утворилася
заборгованість .

Таким чином, виходячи з викладеного суд
вважає, що відповідачі несуть
солідарну відповідальність по
зобов'язаннях за кредитним договором
та їх обов'язок по сплаті кредиту
залишається не виконаний до цього часу,
вимоги позивача щодо погашення
заборгованості за кредитним договором
відповідачі не здійснили, тому позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд не приймає до уваги доводи
представника відповідачів, щодо не
відповідності підписів відповідачів
на договорах кредиту та поруки,
оскільки відповідачам надавалася
можливість спростувати доводи
позивача, та за їх клопотанням 10.10.2013
року було призначено судом
почеркознавчу експертизу, проте 15.01.2014
року до суду надійшло повідомлення від
Науково - дослідного
експертно-криміналістичного центру
вих. № 19/10243 про неможливість надання
висновку, у зв'язку з тим, що не було
оплачено послуг за виконання
експертизи.

Таким чином, відповідачі не надали до
суду достатні та допустимі докази на
підтвердження своїх заперечень проти
позову.

Крім того, суд вважає, що заява
представника відповідачів про
застосування позовної давності не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Так, згідно ст. 251 ЦК України строком є
певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення.

Відповідно до ст. 252 ЦК України строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами.

Згідно ч.3 ст. 254 ЦК України строк, що
визначений роками, спливає у
відповідні місяць та число останнього
року строку. Строк, що визначений
місяцями, спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог, відповідно до
ст. 258 ЦК України, законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю. Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст..259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Згідно ст.260 ЦКУкраїни позовна давність
обчислюється за загальними правилами
визначення строків, встановленими
статтями 253-255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила. За
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Проаналізувавши умови кредитного
договору №2401 від 05.02.2007 р. та додаткової
угоди №2 від 28.10.2008 р., відповідно до
яких кредитний договір був укладений
на строк 48 місяців зі строком
остаточного повернення Кредиту не
пізніше 05.02.2011 року, суд вважає, що право
вимоги про стягнення заборгованості за
кредитом, відсотками, пені за
несвоєчасне виконання зобов'язання
виникла у позивача 05.02.2011 року. Оскільки
позивач звернувся із позовом до суду
05.04.2013р., тобто без пропуску трирічного
строку позовної давності для звернення
до суду з даним позовом, заява
представника відповідачів про
застосування позовної давності не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати у розмірі
3441,00 грн.

Керуючись ст.ст. 251-261,526, 610,612,1050, 1054 ЦК
України, ст.ст.10,60,88,158,212-215 ЦПК України
суд, -

В и р і
ш и в:

Позов ПАТ «Державного ощадного банку
України» в особі філії -
Дніпропетровське обласне управління
АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2,
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на
користь ПАТ «Державний ощадний банк
України» в особі філії -
Дніпропетровське обласне управління
АТ «Ощадбанк» заборгованість за
договором кредиту №2401 від 05 лютого 2007
року в розмірі в сумі 573605 (п'ятдесят
сімдесят три тисячі шістсот п'ять) грн.
62 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1), на користь ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Дніпропетровське обласне управління
АТ «Ощадбанк» судовий збір по 1720 (одна
тисяча сімсот двадцять ) грн. 50 коп. з
кожного.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Херсонської області
через Голопристанський районний суд
шляхом подачі апеляції протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
рішення.

Суддя
І. В.
Третьякова