Справа № 413/8461/13-ц
Провадження № 2-о/413/8/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 лютого 2014 року
м. Красний Луч

Краснолуцький міський суд
Луганської області у складі

головуючого судді Янцовської Т.М.,

при секретарі Несмашної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Красному Лучі справу за
заявою ОСОБА_1 про встановлення факту
проживання на території України,
заінтересована особа - управління
державної міграційної служби України в
Луганській області,

в с т а н о в и в:

Заявниця звернулась до суду
з заявою про встановлення факту
постійного проживання її на території
України з 11.01.1991 р. по вересень 1998 р.,
посилаючись на те, що рішенням
Краснолуцького міського суду
Луганської області від 28.12.2012 р.
встановлено факт постійного
проживання її батька - ОСОБА_2 на
території України у м. Красний Луч з
11.01.1991 р. по вересень 1998 р. Рішенням
також встановлено факт проживання її
разом з батьком у м. Красному Лучі.
Проте, Краснолуцьке управління
державної міграційної служби України в
Луганській області не може здійснити
переоформлення її паспорту, оскільки у
рішенні Краснолуцького міського суду
Луганської області від 28.12.2012 р. не
вказано, що встановлено факт її
проживання також на території м.
Красний Луч Луганської області. Факт її
постійного проживання у АДРЕСА_1
підтверджується тим, що вона навчалась
у СШ №10 м. Красний Луч з 1993 р. по 2003 р. При
зверненні до Управління Державної
міграційної служби України в
Луганській області з приводу
оформлення загранпаспорту їй
рекомендовано звернутись до суду з
заявою про встановлення факту
проживання на території України.

В судовому засіданні
заявниця доводи заяви підтримала,
додала, що встановлення факту
проживання на території України їй
необхідно для підтвердження
громадянства України. На теперішній
час вона має паспорт України. Крім того,
вона має закордонний паспорт, який
оформлений ще на дошлюбне прізвище. Їй
необхідно виїхати за межі України, для
чого вона звернулась до управління
державної міграційної служби України в
Луганській області для отримання
закордонного паспорту, на що отримала
відмову з тих підстав, що її батько був
позбавлений громадянства України, а
згодом за рішенням Краснолуцького
міського суду Луганської області від
28.12.2012 р. громадянство поновлено. Їй
роз'яснено, що з позбавленням батька
громадянства України, вона також
автоматично позбавляється
громадянства України, в зв'язку з чим
запропоновано звернутись з
відповідною заявою до суду. До України
вона приїхала разом зі своїми батьками
ще у 1990 р., де постійно проживала,
отримала свідоцтво про середню освіту.

Представник
заінтересованої особи у судове
засідання не з'явився, належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, не повідомив суд про причини
неявки.

Суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
представника заінтересованої особи на
підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення
заявниці, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3,
перевіривши матеріали справи, суд
прийшов до наступного.

Судом встановлено, що згідно
паспорту серії НОМЕР_1, виданого
Краснолуцьким МВУМВС України в
Луганській області 05.03.2008 р., заявниця -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с.
Енідже, Євлахського району,
Азербайджану, є громадянкою України,
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з
09.08.2005 р.

Згідно свідоцтва про
реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_2,
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану Краснолуцького
міського управління юстиції,
Луганської області 13.10.2007 р., позивачка
перебуває у шлюбі, зареєстрованому
13.10.2007 р. з ОСОБА_4, громадянином України.

Рішенням Краснолуцького
міського суду Луганської області від
28.12.2012 р. встановлено факт постійного
проживання - ОСОБА_2 на території
України у м. Красний Луч з 11.01.1991 р. по
вересень 1998 р.

Відповідно до свідоцтва про
базову загальну середню освіту серії
НОМЕР_3 заявниця закінчила у 2002 р.
середню школу № 10 м. Красний Луч,
Луганської області.

З довідки голови
квартального комітету № 53 від 23.01.2014 р.
вбачається, що заявниця проживала у
період з 01.01.1991 р. по 02.03.1998 р. за адресою
Луганська область, АДРЕСА_2.

Свідок ОСОБА_2 у судовому
засіданні показав, що він є
громадянином України, до України
приїхав разом зі своєю родиною, у тому
числі і заявницею, яка є його донькою, у
1990 році спочатку до м. Горлівка,
Донецької області, а з 1991 р. постійно
проживає у АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_3 у судовому
засіданні показала, що заявниця давно
проживає за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 256 ЦПК
України у судовому порядку можуть бути
встановленні факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Належність та набуття
громадянства України встановлюється
на підставі Закону України «Про
громадянство України» і може
пов'язуватися із фактом постійного
проживання на території України в
певний час. Згідно ст. 5 зазначеного
закону одним із документів, що
підтверджує громадянство України, є
паспорт громадянина України.

Відповідно до роз'яснень
Постанови пленуму Верховного Суду
України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову
практику у справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення» в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо згідно із законом такі
факти породжують юридичні наслідки,
тобто від них залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
немайнових прав громадян; чинним
законодавством не передбачено іншого
порядку їх встановлення; заявник не має
іншої можливості одержати або
відновити загублений чи знищений
документ, який посвідчує факт, що має
юридичне значення; встановлення факту
не пов'язується з наступним вирішенням
спору про право.

Звертаючись до суду з заявою
про встановлення факту проживання на
території України у період з 11.01.1991 р. по
вересень 1998 р., заявниця зазначає, що
встановлення такого факту їй необхідно
для підтвердження громадянства
України, при цьому вона має паспорт
громадянина України.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що факт, який
просить встановити заявниця, не
породжує юридичні наслідки для неї,
тобто від встановлення такого факту не
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
заявниці, а відтак є юридично байдужим
та не підлягає встановленню у порядку
встановленому ст. ст. 256, 258 ЦПК України.
При цьому, чинним законодавством не
передбачено додаткового підтвердження
громадянинами України належності до
громадянства України рішенням суду.

За таких підстав, суд вважає,
що у задоволенні заяви необхідно
відмовити.

Враховуючи викладене та
керуючись ст. ст. 256, 259 ЦПК України,

в и р і ш и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1
про встановлення факту проживання на
території України, заінтересована
особа - управління державної
міграційної служби України в
Луганській області відмовити.

Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Луганської області
через суд першої інстанції. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: