Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" березня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в приміщенні
Дніпровського районного суду м. Києва,
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПРАВЕКС-БАНК», Приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, треті особи на стороні
позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя
особа на стороні відповідача: Відділ
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві про скасування
виконавчого напису приватного
нотаріуса про звернення стягнення на
предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Дніпровського районного суду м. Києва з
позовом, в якому просить суд:
виконавчий напис приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу про звернення стягнення на
предмет іпотеки за № 538, виданого 01
червня 2012 року - скасувати.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 05 червня 2007 року між
ним та Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«ПРАВЕКС-БАНК», що є правонаступником
акціонерного комерційного банку
«ПРАВЕКС-БАНК», був укладений
кредитний договір за № 855-001/07Ф, на
підставі якого Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПРАВЕКС-БАНК» надав йому кредит
у іноземній валюті в розмірі 170 000,00
доларів США, який він зобов'язаний був
повернути до 05 червня місяця 2010 року
частинами зі сплатою щомісячних
відсотків, які встановлені кредитним
договором, за користування грошовими
коштами, а він прийняв кредит і
зобов'язувався належним чином
використовувати та повернути банку
суму отриманого кредиту, а також
сплатити відповідну плату за
користування кредитом. Крім того, для
забезпечення повного і своєчасного
виконання ним зобов'язань за
кредитними договором між Публічним
акціонерним товариством комерційний
банк «ПРАВЕКС-БАНК» та третіми особами
з його сторони ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
були укладені договори поруки №
855-001/07Ф-3, №855/001/07Ф-1 та № 855-001/07Ф-2. Крім
того, для забезпечення повного і
своєчасного виконання ним зобов'язань
за кредитним договором, між ним та
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК», а
також третіми сторонами, на його
стороні, 06 червня 2007 року був укладений
договір іпотеки за № 855-001/07Ф, предметом
якого є нерухоме майно, а саме: квартира
АДРЕСА_1.

В зв'язку з цим, з моменту укладання
вказаних вище договорів банківського
кредиту та іпотеки, він до листопада 2010
року у відповідності до умов вказаних
вище договорів виконував покладені на
нього зобов'язання - повертав частинами
відсотки за користування кредитом.
Проте, в січні місяці 2010 року виникли
обставини, які унеможливлювали у
повному обсязі та належним чином
сплачувати йому грошові кошти в
рахунок погашення кредиту та сплати
відсотків, оскільки у світі, в томі
числі і в Україні, настала економічна
криза, яка особисто на нього вплинула
зменшенням його доходу, який він
отримував у національній грошовій
одиниці, при тому що банківський кредит
був наданий в іноземній валюті, а
курсова різниця між цими грошовими
одиницями призвела до його часткової
неплатоспроможності. В зв'язку з чим, у
червні місяці 2012 року він звертався до
установи банку, Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРАВЕКС-БАНК», з приводу
отримання реструктуризації кредиту,
відсотків за його користування та
заборгованості, яка виникла внаслідок
часткового не виконання грошових
зобов'язань за кредитним договором.
Однак сторони не змогли досягти згоди з
приводу реструктуризації його
зобов'язань за кредитним договором. І в
той час коли перемовини з банком
тривали, в липні місяці 2012 року він
отримав від Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 22 червня 2012 року про
примусове виконання виконавчого
напису нотаріуса за № 538 виданого 01
червня 2012 року. Додатково ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали йому копії
виконавчих документів, з яких випливає,
що 01 червня 2012 року приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 вчинив виконавчий напис
на договорі іпотеки від 06 червня 2007
року за № 855-001/07Ф, на підставі якого
звернув стягнення на предмет іпотеки,
яким є нерухоме майно, а саме: квартира
АДРЕСА_1 Крім того, у виконавчому написі
нотаріуса зазначено, що за рахунок
продажу вказаної вище квартири,
приватний нотаріус запропонував
задовольнити вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРАВЕКС-БАНК», що є
правонаступником акціонерного
комерційного банку «ПРАВЕКС-БАНК» у
розмірі:

- залишок заборгованості за кредитом в
сумі еквівалентній - 170 000,00 доларів США;

- пеня за несвоєчасну сплату кредиту в
сумі еквівалентній 93 991,00 доларів США;

- відсотків у сумі еквівалентній 20 126,18
доларів США;

- пеня за несвоєчасну сплату процентів
в сумі еквівалентній 12 291,00 доларів США.

Загальна сума заборгованості, яка
зазначена у виконавчому написі
нотаріуса, становить: еквівалент 296 711
доларів США 18 центів, що згідно з курсом
НБУ станом на 15 березня 2012 року
становить 2 368 942 гривні 06 копійок.

Однак, він вважає, що приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 не
дотримався вимог актів законодавства
України, які регулюють порядок
вчинення виконавчих написів
нотаріусом на документах, які свідчать
про безспірність заборгованості,
внаслідок чого порушив ст. 88 Закону
України «Про нотаріат» - нотаріус
вчиняє виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем за умови, що для виникнення
права вимоги минуло не більше трьох
років.

З поданих нотаріусу документів для
вчинення виконавчого напису
вбачається спір за сумою
заборгованості. Так, у вимозі про
усунення порушень за кредитними
договорами від 10 квітня 2012 року за №
13777/95 розмір заборгованості становить:

- по відсотках у сумі еквівалентній 20
426,00 доларів США;

- пеня за несвоєчасну сплату процентів
в сумі еквівалентній 12 294,92 доларів США.

А у виконавчому написі за № 538 виданого
01 червня 2012 року на договорі іпотеки
від 06 червня 2007 року за № 855-001/07Ф розмір
заборгованості становить:

- по відсотках у сумі еквівалентній 20
126,18 доларів США;

- пеня за несвоєчасну сплату процентів
в сумі еквівалентній 12 291,00 доларів США.

Таким чином, у виконавчому написі за №
538 виданого 01 червня 2012 року на договорі
іпотеки від 06 червня 2007 року за №
855/001/07Ф викладена недостовірна
інформація. Окрім того, Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПРАВЕКС-БАНК» для вчинення
нотаріального напису надав приватному
нотаріусу Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3
недостовірну інформацію. Так, у вимозі
про усунення порушень за кредитними
договорами від 10 квітня 2012 року за №
13777/95 зазначено, що на 15 березня 2012 року
ним допущена прострочка виконання
зобов'язань (прострочена
заборгованість) по кредитному
договору, а саме: по поверненню кредиту
в розмірі 170 000,00 доларів США, та по
поверненню відсотків за користування
кредитом в розмірі 20 426,00 доларів США за
період з 01 вересня 2009 року по 04 червня
2010 року Крім того, за несвоєчасне
повернення кредиту та відсотків за
користування кредитом йому нарахована
пеня, яка розрахована на 15 березня 2012
року та складає 93 991,13 доларів США та 12
294,92 доларів США відповідно. Таким
чином, Публічне акціонере товариство
комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» при
розрахунку боргу не врахував сплачені
ним проценти за користування кредитом
в період з 10 вересня 2009 року по 25
листопада 2010 року в сумі 4 837,00 доларів
США, а отже і всі розрахунки, що
зазначені в нотаріальному написі про
звернення стягнення на предмет іпотеки
за № 538 виданого 01 червня 2012 року не
відповідають дійсності, тобто є
спірними. Таким чином, виконавчий напис
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про звернення стягнення на предмет
іпотеки за № 538 виданого 01 червня 2012
року підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав, з
підстав викладених у позовній заяві,
просив позов задовольнити. Пояснив
суду, що виконавчий напис вчинено з
порушенням вимог ст. 88 Закону України
«Про нотаріат». 25 листопада 2010 року
позивачем було сплачено 300 доларів США,
в той же час відповідно до вимоги про
усунення порушень за кредитними
договорами від 10 квітня 2012 року,
заборгованість позивача включає борг
по 04 червня 2010 року. Жодних доказів
того, що ця сума була врахована банком
немає. Претензій до Приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 немає, так
як при вчиненні виконавчого напису він
не міг перевірити суму заборгованості,
однак сума заборгованості, що
міститься у вимозі про усунення
порушень за кредитним договором та у
виконавчому написі різняться, у зв'язку
з чим позивачем і було пред'явлено
позовні вимоги до нотаріуса.

Представник відповідача Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРАВЕКС-БАНК» в судовому
засіданні позов не визнав, пояснив
суду, що дані у претензії банку та у
виконавчому написі різняться через те,
що у даний період з моменту направлення
претензії позивачу та вчинення
виконавчого напису, позивач здійснював
платежі і сума по відсотках та пені
зменшилася. Оскільки позивач мав
прострочену заборгованість, то ця сума
нараховувалась як сплата за
прострочену заборгованість.

Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явився, про день,
час та місце судового розгляду
повідомлявся належним чином, суд про
причини неявки не повідомив.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в
судове засідання не з'явилися, про день,
час та місце судового розгляду
повідомлялися належним чином, суд про
причини неявки не повідомили.

Уповноважений представник третьої
особи - Відділу державної виконавчої
служби Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві в судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву, в якій просив справу розглядати
у їх відсутність.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність відповідача приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та третіх
осіб.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріли справи, оцінивши
наявні у справі докази в їх сукупності,
наведені сторонами доводи та
заперечення, суд приходить до
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного
кодексу України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, 05
червня 2007 року між Акціонерним
комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» та
ОСОБА_1 було укладено договір про
відкриття кредитної лінії № 855-001/07Ф,
відповідно до умов якого банк надає
позичальнику кредитну лінію в
іноземній валюті для споживчих цілей, а
також з метою оплати страхових
платежів згідно договорів страхування
залогового майна, укладення яких
здійснюється на основі і з урахуванням
вимог п. 6.1.11. даного договору, згідно
наступного графіку зменшення ліміту
кредитування: з 05 червня 2007 року - по 10
червня 2008 року - 170 000 доларів США; з 10
червня 2008 року по - 10 липня 2008 року - 163000
доларів США; з 10 липня 2008 року - по 10
серпня 2008 року - 156 000 доларів США; з 10
серпня 2008 року по 10 вересня 2008 року - 149
000 доларів США; з 10 вересня 2008 року - по 10
жовтня 2008 року - 142 000 доларів США; з 10
жовтня 2008 року - по 10 листопада 2008 року -
135 000 доларів США; з 10 листопада 2008 року -
по 10 грудня 2008 року - 128 000 доларів США; з
10 грудня 2008 року - по 10 січня 2009 року - 121
000 доларів США; з 10 січня 2009 року - по 10
лютого 2009 року - 114 000 доларів США; з 10
лютого 2009 року - по 10 березня 2009 року -
107000 доларів США; з 10 березня 2009 року - по
10 квітня 2009 року - 100 000 доларів США; з 10
квітня 2009 року - по 10 травня 2009 року - 93000
доларів США; з 10 травня 2009 року - по 10
червня 2009 - 86 000 доларів США; з 10 червня
2009 року - по 10 липня 2009 року - 79 000
доларів США; з 10 липня 2009 року - по 10
серпня 2009 року -72 000 доларів США; з 10
серпня 2009 року - по 10 вересня 2009 року -
65000 доларів США; з 10 вересня 2009 року - по
10 жовтня 2009 року - 58000 доларів США; з 10
жовтня 2009 року - по 10 листопада 2009 року -
51 000 доларів США; з 10 листопада 2009 року -
по 10 грудня 2009 року - 44 000 доларів США; з
10 грудня 2009 року - по 10 січня 2010 року - 37
000 доларів США; з 10 січня 2010 року - по 10
лютого 2010 року - 30000 доларів США; з 10
лютого 2010 року - по 10 березня 2010 року - 23
000 доларів США; з 10 березня 2010 року - по 10
квітня 2010 року - 16 000 доларів США; з 10
квітня 2010 року - по 10 травня 2010 року - 9 000
доларів США; з 10 травня 2010 року - по 05
червня 2010 року - 2000 доларів США.

Відповідно до п.п. 1.2. п. 1 договору,
кредит надається позичальнику строком
з 05 червня 2007 року по 05 червня 2010 року з
сплатою 15 % відсотків річних.

Згідно п.п. 3.1. - 3.2. п. 3 договору, для
забезпечення виконання зобов'язань по
поверненню кредиту, сплаті відсотків
за користування кредитом, пені за
несвоєчасну сплату відсотків та
несвоєчасного повернення кредиту,
штрафу за нецільове використання
кредиту, а також по відшкодуванню
збитків у зв'язку з порушенням даного
договору позичальник або його майновий
поручитель передає в заставу банку
належне їм на праві власності майно.
Умови передачі майна в заставу,
звернення стягнення на заставне майно
регулюється договором застави,
укладеним банком з особою, яка надає
майно в заставу.

За приписом частини 1 статті 546
Цивільного кодексу України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Так, 06 червня 2007 року між Акціонерним
комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» та
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 були укладені
договори поруки № 855/001/07Ф-1, № 855/001/07Ф-2,
№ 855-001/07Ф-3, відповідно до умов яких
поручителі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, у
порядку та на умовах передбачених
даним договором зобов'язуються нести
солідарну майнову відповідальність
перед кредитором Акціонерним
комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» за
виконання в повному обсязі зобов'язань
ОСОБА_1 за договором про відкриття
кредитної лінії № 855-001/07Ф від 05 червня
2007 року та можливих змін та доповнень
до нього щодо сплати процентів,
неустойки (штрафу, пені), вчасного та у
повному обсязі погашення основної суми
боргу за кредитом у строк до 05 червня 2010
року у розмірі 170 000 доларів США та
будь-якого збільшення цієї суми, яке
прямо передбачене умовами кредитного
договору, відшкодування збитків та
іншої заборгованості.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу
України, в силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Окремим видом застави є іпотеки -
застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи (ч.1 ст. 574 ЦК України).

06 червня 2007 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_1 та Акціонерним
комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» було
укладено договір іпотеки № 855-001/07Ф,
відповідно до умов якого іпотекодавці
(ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1В.) для
забезпечення виконання в повному
обсязі зобов'язань позичальника перед
іпотекодержателем за договором про
відкриття кредитної лінії № 855-001/07Ф від
05 червня 2007 року та можливості
доповнень до нього щодо сплати
процентів, неустойки (штрафу, пені),
вчасного та у повному обсязі погашення
основної суми боргу за кредитом та
будь-якого збільшення цієї суми, яке
було прямо передбачено умовами
кредитного договору, відшкодування
збитків, іншої заборгованості,
передають в іпотеку іпотекодержателю
належне їм на праві власності нерухоме
майно: квартиру номер АДРЕСА_1

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку»
поняття іпотеки визначається як вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Відповідно до п.п. 1.4. - 1.5. п. 1 договору
іпотеки, квартира знаходиться на 3-му
поверсі 16 поверхового будинку
загальною площею - 85,60 кв.м., житловою -
51,10 кв.м., яка складається з 3 кімнат у
придатному для житла стані. Балансова
вартість квартири, згідно з
довідкою-характеристикою БТІ (№ 1242843
від 23 квітня 2007 року), складає 26 615
гривень 04 копійки. Згідно з висновком
суб'єкта оціночної діяльності про
вартість об'єкта незалежної оцінки,
складеним ТОВ «Експерт-Сіті», вартість
майна, яке передається в іпотеку станом
на 15 травня 2007 року становить 260 000
доларів США, що за курсом НБУ на день
здійснення оцінки складає 1 313 000
гривень. Передане в іпотеку нерухоме
майно за домовленості сторін оцінено в
260 000 доларів США, що за курсом НБУ на
дату укладення договору складає 1 313 000
гривень.

Згідно зі ст. 1050 Цивільного кодексу
України, якщо договором встановлений
обов`язок позичальника повернути
позику частинами, то у разі
прострочення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася та сплати
процентів.

Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про
іпотеку», у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення
суду, виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Згідно п.п. 3.1.1. п. 3 договору іпотеки, при
порушенні позичальником умов
основного зобов'язання щодо строків
погашення заборгованості за кредитом,
сплати процентів за користування
грошовими коштами, відшкодування
збитків, неустойки, штрафів, пені та
іншої заборгованості, а також при
порушенні іпотекодавцями умов даного
договору та у випадках, установлених
законом, у іпотекодержателя виникає
право задоволення своїх вимог за
основним зобов'язанням, шляхом
звернення стягнення на нерухоме майно,
передане в іпотеку.

Відповідно до п.п. 3.1.2. п. 3 договору
іпотеки, іпотекодержатель розпочинає
звернення стягнення на предмет
іпотеки, якщо протягом тридцяти
календарних днів іпотекодавцями та/або
позичальником не буде виконано вимогу
про усунення порушень або виконання
порушеного основного зобов'язання
та/або умов даного договору, яка
надсилається іпотекодавцям та/або
позичальнику відповідно до п. 2.4.1.
даного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 10
квітня 2012 року ОСОБА_1 Публічним
акціонерним товариством комерційний
банк «ПРАВЕКС-БАНК» було направлено
вимогу, з проханням сплатити
заборгованість по кредитному договору
у розмірі 296 711,18 доларів США, яка
складається з: повернення кредиту - 170
000,00 доларів США; повернення відсотків
за користування кредитом - 20 426,00
доларів США за період з 01 вересня 2009
року по 04 червня 2010 року; пеня станом на
15 березня 2012 року - 93 991,13 доларів США та
12 294,92 доларів США за несвоєчасне
повернення кредиту та відсотків за
користування кредитом. В той же час,
дана вимога задоволена не була та
заборгованість погашена не була.
Натомість, позивачем було направлено
звернення до ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» про
проведення реструктуризації по
кредитному договору № 855-001/07Ф від 05
червня 2007 року.

Відповідно до листа-відповіді
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» від 20
червня 2012 року, ОСОБА_1, було
запропоновано звернутися до
відділення банку, в якому було
оформлено кредит з мінімальним пакетом
документів для оформлення
реструктуризації.

Згідно п.п. 2.1.6. п. 2 договору іпотеки, у
випадку невиконання чи неналежного
виконання позичальником основного
зобов'язання звернути стягнення на
предмет іпотеки в порядку,
передбаченому розділом 3 даного
договору, та задовольнити свої майнові
вимоги за рахунок переданого в іпотеку
нерухомого майна в повному обсязі,
визначені на момент фактичного
задоволення, враховуючи суму
заборгованості за кредитом, плату за
користування грошовими коштами,
збитків, неустойки, штрафів, пені, іншої
заборгованості та витрат, пов'язаних із
пред'явленням вимоги за основним
зобов'язанням та зверненням стягнення
на предмет іпотеки, а також витрат,
пов'язаних з утриманням і збереженням
предмета іпотеки, витрат на
страхування предмета іпотеки, витрат,
пов'язаних із вчиненням виконавчого
напису тощо.

01 червня 2012 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий
напис, зареєстрований в реєстрі за № 538,
яким було запропоновано звернути
стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що
належить на праві власності боржнику,
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 В рахунок
коштів, отриманих від реалізації
квартири АДРЕСА_1, пропонується
задовольнити вимоги публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПРАВЕКС-БАНК», у розмірі: кредит
в сумі еквівалентній 170 000 доларам США;
пеня за несвоєчасну сплату кредиту в
сумі, еквівалентній 93 991,00 доларам США;
відсотки в сумі, еквівалентній 20126,18
доларам США; пеня за несвоєчасну сплату
процентів в сумі, еквівалентній 12291,00
доларам США, що становить еквівалент
296711 долар США 18 центів, що згідно з
курсом НБУ станом на 15 березня 2012 року
становить 2368942 гривні 06 копійок (а.с.24).

В подальшому, 22 червня 2012 року старшим
державним виконавцем Макаренко С.В.
відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження по виконанню виконавчого
напису № 538, виданого 01 червня 2012 року.

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу
України нотаріус здійснює захист
цивільних прав шляхом вчинення
виконавчого напису на борговому
документі у випадках і в порядку
встановлених законом.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України
«Про нотаріат», виконавчий напис є
нотаріальною дією, що вчиняють
нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про
нотаріат», для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна,
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22 лютого 2012 року N 296/5 для стягнення
грошових сум або витребування від
боржника майна нотаріуси вчиняють
виконавчі написи на документах, що
встановлюють заборгованість, або на
правочинах, що передбачають звернення
стягнення на майно на підставі
виконавчих написів. Нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем. Безспірність
заборгованості підтверджують
документи, передбачені Переліком
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України
№1172 від 29.06.1999 року затверджено перелік
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів, в
пункті 1 даної Постанови визначено, що
нотаріально посвідчені угоди, що
передбачають сплату грошових сум,
передачу або повернення майна, а також
право звернення стягнення на
заставлене майно. Для одержання
виконавчого напису подаються: а)
нотаріально посвідченої угоди; б)
документи, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та встановлюють прострочення
виконання зобов'язань.

Таким чином, в обов'язок нотаріуса
входить перевірка безспірності боргу у
боржника після надання стягувачем
документів, що встановлюють
прострочення зобов'язання. При
наявності заперечень боржника
нотаріус повинен оцінити його
аргументи на предмет наявності ознаки
безспірності відносно вимог
заставодержателя. За відсутності
ознаки безспірності нотаріус повинен
був відмовити в здійсненні
виконавчого напису.

Сторонами ще до вчинення виконавчого
напису були обумовлені всі права та
обов'язки сторін, в тому числі і
вчинення виконавчого напису нотаріуса
у випадку неналежного виконання
зобов'язань з боку позичальника.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №2 від 31.01.1992
року «Про судову практику в справах за
скаргами на нотаріальні дії або
відмову в їх вчиненні», при вирішенні
справ пов'язаних з оскарженням відмови
у видачі виконавчого напису або його
видачею, судам слід мати на увазі, що
відповідно до Закону України «Про
нотаріат» виконавчий напис може бути
вчинено нотаріусом і за умови, що
наявність безспірної заборгованості
або іншої відповідальності боржника
перед стягувачем підтверджується
відповідними документами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у
позовній заяві, а представник позивача
в судовому засіданні посилався на
існування розбіжностей в сумі
заборгованості позивача у вимозі про
сплату боргу та у виконавчому написі,
що на думку останніх не є безспірною
вимогою, за якою може бути вчинений
виконавчий напис нотаріусом.

Дійсно, як вбачається з матеріалів
справи, у вимозі про усунення порушень
за кредитними договорами від 10 квітня
2012 року за № 13777/95 розмір
заборгованості становить: по відсоткам
у сумі еквівалентній 20 426,00 доларів США;
по пені за несвоєчасну сплату
процентів в сумі еквівалентній 12 294,92
доларів США, у виконавчому написі за №
538 виданого 01 червня 2012 року на договорі
іпотеки від 06 червня 2007 року за №
855-001/07Ф розмір заборгованості
становить: по відсоткам у сумі
еквівалентній 20 126,18 доларам США; по
пені за несвоєчасну сплату процентів в
сумі еквівалентній 12 291,00 доларам США. З
наведеного вбачається, що сума
заборгованості по відсоткам та пені,
зазначених у виконавчому написі від 01
червня 2012 року є меншою ніж зазначено у
вимозі від 10 квітня 2012 року. В той же
час, дані розбіжності зумовлені тим, що
розрахунок заборгованості по
відсоткам у розмірі 20 426,00 доларів США
був здійснений за період з 01 вересня 2009
року по 04 червня 2010 року. В той же час,
позивачем в період часу 10 вересня 2009
року, 15 грудня 2009 року, 28 грудня 2009 року,
25 листопада 2010 року були здійснені
платежі в рахунок погашення боргу в
розмірі 2141,00 доларів США, 46,00 доларів
США, 226,00 доларів США, 2350,00 доларів США,
300,00 доларів США, що були зараховані
банком в рахунок погашення
заборгованості по відсотках та сплати
пені за несвоєчасну сплату відсотків. У
зв`язку з чим, сума заборгованості,
зазначена у виконавчому написі,
порівняно до суми заборгованості, яка
зазначено у вимозі про усунення
порушень, зменшилась, що на думку суду
не є підставою вважати, що вимоги
іпотекодержателя на момент вчинення
виконавчого напису не були
безспірними. В той же час, доказів які б
підтверджували не зарахуванням банком
вказаних сум в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором,
позивачем суду не надано, як і не надано
доказів, що позивач вчиняв будь-які дії
які б свідчили, що останній звертався
до Банку і оспорював заборгованість.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Однією з засад судочинства,
регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, є змагальність
сторін та свобода в наданні ними до
суду своїх доказів і у доведенні перед
судом їх переконливості.

У відповідності до ст. 212 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Відповідно до ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись
ст. ст. 18, 546, 572, 574, 575, 1050, 1054 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 34, 35, 87 Закону
України «Про нотаріат», ст.ст. 1, 12, 33, 35
Закону України «Про іпотеку», Порядком
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22
лютого 2012 року № 296/5, ст. ст. 1, 3, 10, 11, 60, 88,
208, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПРАВЕКС-БАНК», Приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, треті
особи на стороні позивача: ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа на стороні
відповідача: Відділ державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Києві про скасування виконавчого
напису приватного нотаріуса про
звернення стягнення на предмет іпотеки
- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: