Номер провадження 22-ц/775/747/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого
Маширо О.П.

суддів Баркова
В.М., Зайцевої С.А.

при секретарі
Сачко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
по апеляції публічного акціонерного
товариства «Єнакіївський
металургійний завод» на рішення
Єнакіївського міського суду від 09
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до публічного акціонерного
товариства «Єнакіївський
металургійний завод» про
відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в :

До апеляційного суду звернувся
представник товариства з апеляційною
скаргою на рішення суду, яким були
частково задоволені позовні вимоги
ОСОБА_1 та з підприємства на користь
позивачки було стягнуто 9 000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Суд першої інстанції виходив з того, що
позивачка протягом тривалого часу
працювала за заводі машиністом крану
металургійного виробництва, була
зайнята на гарячих ділянках робіт.

Через шкідливі умови праці вона
захворіла на хронічний бронхіт,
дифузний пневмосклероз, які є
професійними захворюваннями.

Висновком МСЕК від 07 листопада 2013 року
позивачці уперше було встановлено 30%
стійкої втрати професійної
працездатності та третю групу
інвалідності.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що внаслідок набутих професійних
захворювань вона зазнала також
моральних страждань, оскільки має
місце ушкодження її здоров»я, порушені
її нормальні життєві стосунки, що
потребує від неї додаткових зусиль для
організації свого життя, вона змушена
постійно лікуватись, відчуває фізичний
біль через набуті захворювання.

В апеляційній скарзі представник
відповідача просить рішення суду
скасувати та відмовити позивачці у
задоволенні її вимог, оскільки вважає,
що рішення суду є незаконним та
необґрунтованим.

Зокрема, суд першої інстанції не
встановив, якими протиправними діями
товариства була спричинена позивачці
моральна шкода, чи існує причинний
зв»язок між спричиненою шкодою та
такими протиправними діями.

Крім того, позивачка не надала доказів
на підтвердження факту спричинення їй
моральної шкоди та грошового розміру
такої шкоди.

Суд першої інстанції також не врахував,
що при прийнятті на роботу позивачка
була ознайомлена з умовами праці, у
тому числі, з наявністю на її робочому
місці шкідливих виробничих факторів, у
зв»язку з чим вона користувалась
правом на пільги та компенсації,
передбачені законом, щорічно проходила
медичний огляд, при цьому,
протипоказань до праці на своєму
робочому місці не мала.

Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, рішення суду
залишити без змін, з таких підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим,
тобто ухваленим у відповідності до
вимог процесуального судочинства на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

На думку апеляційного суду оскаржуване
судове рішення відповідає вимогам
процесуального і матеріального закону,
тому підстав для його скасування немає.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції всебічно, повно і об"єктивно
дослідив надані сторонами докази,
правильно встановив фактичні
обставини справи та зробив правильні
правові висновки про те, що вимоги
позивачки є підставними та
обґрунтованими.

У рішенні наведені відповідні мотиви, з
яких він його ухвалив. Ці мотиви не
суперечать закону та не спростовуються
доводами скарги.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка ОСОБА_1 з травня 2001 року
працює на підприємстві машиністом
крану металургійного виробництва на
гарячій дільниці робіт, має 4 розряд
(а.с.6-11).

Актом санітарно-епідеміологічного
обстеження від 04 липня 2013 року
встановлено, що робоче місце позивачки
має шкідливі виробничі фактори, а саме:
пил, шум, шкідливі хімічні речовини,
несприятливий мікроклімат (а.с.12).

Обгрунтуванням набутих позивачкою
професійних захворювань є, у тому
числі, умови праці, у яких дія та
концентрація пилу перевищує допустимі
норми, що підтверджується медичним
висновком лікарсько-експертної
комісії від 03 вересня 2013 року (а.с.13).

Актом розслідування причин виникнення
хронічного професійного захворювання
від 10 жовтня 2013 року було встановлено,
що причиною набуття позивачкою
виявлених у неї хронічних захворювань
є тривала робота в умовах підвищеного
запилювання повітря у машиніста крану
металургійного виробництва на гарячій
дільниці робіт (а.с.16-18).

Виявлені у позивачки ОСОБА_1
захворювання є професійними, що
підтверджено висновком МСЕК від 07
листопада 2013 року (а.с.19).

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_1, суд першої інстанції підставно
посилався на ст.23 ЦК України, ст.237-1 ЗКпП
України та зробив обґрунтований
правовий висновок про те, що позивачці
внаслідок набуття нею професійних
захворювань була спричинена моральна
шкода.

Апеляційний суд не може прийняти
доводи апелянта про відсутність вини
товариства у захворюванні позивачки,
оскільки безпосередньо підприємство
повинне створити безпечні та прийнятні
для здоров»я виробничі умови праці
робітників.

Оскільки такі умови праці не були
забезпечені відповідачем, що
підтверджується наданими та
дослідженими судом доказами,
апеляційний суд вважає, що судом першої
інстанції правильно було відшкодовано
моральну шкоду за рахунок акціонерного
товариства.

При визначенні розміру морального
відшкодування суд першої інстанції
врахував принципи розумності та
справедливості, тому апеляційний суд
вважає, що підстав для перегляду
розміру моральної шкоди немає.

Усі інші доводи апеляційної скарги
також були предметом дослідження у
суді, на правильність висновків суду
вони не впливають, тому апеляційний суд
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити як безпідставну, рішення
суду як таке, що відповідає вимогам
закону, залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Єнакіївський
металургійний завод» відхилити.

Рішення Єнакіївського міського суду
від 09 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий:

Судді: