АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 535/1102/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/744/14
Головуючий у 1-й інстанції Цвітайло П. В.
Доповідач Петренко В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: судді Петренка В.М.

Суддів: Лобова О.А., Хіль Л.М.

При секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м .Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю ,, АВТО
ПРОСТО ''

на рішення Котелевського районного
суду Полтавської області від 24 січня
2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю ( ТОВ ) ,, АВТО ПРОСТО ''
про захист прав споживача шляхом
визнання угоди недійсною та стягнення
завданої шкоди.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду
з позовом до відповідача ТОВ ,, АВТО
ПРОСТО '' у якому вказав, що 27 жовтня 2011
року між ним та відповідачем укладено
угоду №376035 з додатками №1 та №2, які він
підписав довіряючи представнику
відповідача, що надавав консультації з
приводу даної угоди. Йому повідомили,
що підписавши угоду він має право
протягом 7 днів отримати кошти для
придбання автомобіля ,, СЕНС '',
сплативши перший внесок. В цей же день
він сплатив на користь відповідача 2 200
грн. 32 коп. Але прочекавши 7 днів
необхідних для отримання коштів він їх
не отримав після чого звернувся до
консультанта з вимогою про розірвання
угоди. Але він йому повідомив, що
оскільки пройшло більше 7 днів при
розірванні угоди перший внесок не
повертається. Представник повідомив,
що отримати кошти на автомобіль він
зможе після здійснення декілька
авансових платежів.

Отримавши право на отримання
автомобіля після сплати шести
платежів. Які рекомендував сплатити
представник відповідача, йому надали
для підпису додаток №3, згідно якого
йому пропонувалось визнати кінцеву
суму боргу по договору, яка в декілька
раз перевищувала вартість автомобіля
та строки її погашення до 2021 року. Такий
додаток він відмовився підписувати,
заявив про намір розірвати угоду. Після
цього листом від 15 лютого 2012 року йому
було повідомлено, що у зв'язку з
невиконанням умов п.8.2 ст.8 Правил
функціонування системи придбання в
групах ,, Авто-Так '' йому анульовано
право на отримання автомобіля.

Оскільки вказана угода суперечить
вимогам п.п.3,10 ч.3 ст. 18 Закону України ,,
Про захист прав споживача'' і вводить
його як споживача в оману, прохає
визнати недійсною угоду № 376035 та
додатки до неї № 1, № 2 укладені
27.10.2011року між ним та ТОВ ,,АВТО ПРОСТО'';
застосувати наслідки недійсності
угоди № 376035 та додатків до неї № 1, № 2
укладені 27.10.2011року між ОСОБА_2 та ТОВ ,,
АВТО ПРОСТО ''; вважає, що відповідач
навмисно ввів його в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
щодо отримання ним автомобіля, зокрема
термінів та послуг з отримання
автомобіля, порядку розрахунків, що на
його думку в свою чергу є підставою для
визнання даної угоди недійсної,
оскільки це суперечить п.п.3, 10 ч.3 ст.18
Закону України ,, Про захист прав
споживача '' і вводить споживача в
оману, є несправедливою умовою
договору з установленням обов'язкових
для споживача умов, з якими він не мав
реальної можливості ознайомитися
перед укладенням договору.

Прохає стягнути з ТОВ ,, АВТО ПРОСТО
'' на користь ОСОБА_2 завдані збитки в
подвійному розмірі - 44 864, 84 грн.,
моральну шкоду в сумі 15 000 грн., а також
понесені судові витрати.

( а.с.1-10)

Під час судового засідання позивач
ОСОБА_2 , подав заяву про зміну розміру
позовних вимог. Прохає стягнути з
відповідача на свою користь 21842 гривні
11 копійок різницю між сплаченою та
повернутою сумою, моральної шкоди в
розмірі 10000 гривень та судових витрат
на правову допомогу в суму 2500 гривень.

( а.с.153)

Рішенням Котелевського районного
суду Полтавської області від 24 січня 2014
року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсною Угоду № 376035 від 27
жовтня 2011 року та додатки до неї №1 та
№2 укладені між ОСОБА_2 та ТОВ ,, АВТО
ПРОСТО '' в зв'язку з відсутністю на час
укладення вищевказаної Угоди ліцензії
на надання фінансових послуг.

Стягнуто з ТОВ ,, АВТО ПРОСТО '' на
користь ОСОБА_2 кошти отримані за
недійсною угодою в сумі 21 842 грн. 11 коп..

Стягнуто з ТОВ ,, Авто Просто '' на
користь ОСОБА_2 судові витрати на
правову допомогу в сумі 1250 грн.

Вирішено питання про судові
витрати.

В решті позовних вимог -
відмовлено.

З таким рішенням не погодилося ТОВ
,, АВТО ПРОСТО '' В апеляційній скарзі,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, які мають значення для
справи та невідповідність висновків
суду обставин справи, порушенням норм
матеріального та процесуального права,
прохає скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити позивачеві позові в
повному обсязі..

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши докази подані сторонами,
колегія суддів приходить до
наступного висновку.

Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення по
суді позивних вимог.

Відповідно п.п.3.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2 на підставі ст.ст.215, 216 ЦК
України, суд першої інстанції виходив
із того, що позовні вимоги про визнання
недійсними Угоди №376035 від 27 жовтня 2011
року, додатків до неї №1 та №2
підлягають задоволенню, оскільки на
час укладення Угоди ліцензії на
надання фінансових послуг в ,, АВТО
ПРОСТО '' не було.

Разом з тим, такі висновки є
помилковими, не грутуються на чинному
законодавстві, суперечать фактичним
обставинам справи, умовам укладеного
між сторонами договору.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам
не відповідає.

Згідно ч.1 ст.202 ЦК України право
чин є дія особи, спрямована на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.626 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

На підставі вимог ст.627 ЦК України
відповідно до ст..6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Судом першої інстанції, з
дотриманням норм цивільного
процесуального законодавства
встановлено, що 27 жовтня 2011 року між
позивачем ОСОБА_2 та ТОВ ,, АВТО ПРОСТО''
було укладено угоду № 376035, з додатками
№1 та №2, предметом якої є надання
учаснику послуг програми ,, Авто Так''
через систему придбання автомобілів в
группах.

( а.с.12-19).

Відповідно до ст.2 угоди ,, АВТО
ПРОСТО '' гарантує надання учаснику
права на отримання автомобіля за умови
виконання учасником всіх зобов'язань
передбачених угодою.

( а.с. 12).

Статтею 3 Угоди передбачено
зобов'язання відповідача щодо
організації та створення умов для
придбання автомобілів учасниками
програми "АвтоПросто", здійснення
адміністративних процедур, необхідних
для сплати та передачі автомобіля
учаснику.

Відповідно до ст.5 Угоди учасник
зобов'язується виконувати обов'язки
передбачені Угодою, у порядку та строки
визначені Угодою.

Встановлено, і це підтверджує
позивач у своїй заяві, в цей же день,
27.10.2011 р., ним було підписано додаток №1
та додаток №2 до угоди, у яких викладено
права та обов'язки сторін угоди.

Згідно додатку № 1 до вказаної
Угоди ОСОБА_2 отримав право на
придбання автомобіля марки ,, ЗАЗ'',
модель ,, СЕНС '' за ціною 61 120 гривень.

( а.с.13).

Із наявних матеріалів позовної
заяви вбачається, що позивачем
виконувалися умови вказаної угоди у
повному обсязі, зокрема, 12 листопада 2011
року ним сплачено щомісячний платіж в
розмірі 915 грн. 78 коп. та 10 073 грн. 58 коп.
грн. вступного внеску. Протягом шести
місяців в період з 12 листопада 2011 року
по лютий 2012 року сплачувались
щомісячні внески на виконання ст.5
угоди.

( а.с.

На виконання вище вказаної угоди №
376035 та додатків до неї № 1, № 2 від
27.10.2011року, на час виникнення спору було
сплачено на користь ТОВ ,, АВТО ПРОСТО ''
45854 гривні 73 копійки.

(а.с. 2,9).

Судом встановлено, що, в лютому
місяці 2012 року отримавши право на
отримання автомобіля, позивач
відмовився від виконання угоди,
подавши заяву про розірвання угоди та
повернення коштів.

Як вбачається із листа від 03.03.2012
року, угоду № 376035 між ОСОБА_2 та ТОВ ,,
АВТО ПРОСТО '' угоду розірвано згідно
статті 4 Угоди та статті 13, п.13.1 додатку
№ 2 до угоди.

(а.с. 35).

Згідно з п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до
Угоди учаснику надається 7 днів для
того, щоб він міг детально ознайомитися
з Угодою та прийняти її чи відмовитись
від участі в системі ,,АвтоТак''. При
цьому в разі розірвання Угоди протягом
семи днів з дати її підписання учаснику
повертається сума всіх коштів,
внесених ним на рахунок ТОВ "АВТО
ПРОСТО". Для цього необхідно письмово
повідомити ТОВ ,,АВТО ПРОСТО'' про
розірвання Угоди.

Однак, як установлено судом ОСОБА_2
із заявою про розірвання Угоди в
семиденний термін до ТОВ ,, АВТО ПРОСТО
'' не звертався, що свідчить про його
розуміння та згоду з усіма умовами
Угоди.

Пунктом 13.1 ст.13 Правил
функціонування системи придбання в
групах Авто -Так передбачено, що
учасник який не отримав автомобіль має
право розірвати Угоду за власним
бажанням, про що має повідомити ,, АВТО
ПРОСТО '' у письмовій формі, поверненню
підлягають тільки чисті внески,
сплачені за Угодою, з урахуванням
положень цієї статті.

На підставі п.13.3 ст.13 цих правил
сума чистих внесків, що підлягає
поверненню, розраховується відповідно
до поточної ціни автомобіля, дійсної в
місяці, коли такий учасник повідомив
АВТО ПРОСТО про розірвання Угоди, за
вирахуванням відступного за відмову
від угоди у розмірі 2 (двох) цілих чистих
внесків.

Відповідно до умов додатку №1
щомісячний цілий Чистий внесок складає
0, 8333%.

Судом встановлено, і це не
заперечують сторони, що ТОВ ,, АВТО
ПРОСТО '', як і передбачено Угодою
повернуло ОСОБА_2 грошові кошти в сумі
24012 гривень 62 копійки, це сплачені
позивачем чисті внески.

(а.с. 84).

Аналізуючи вищевикладене
колегія суддів приходить до висновку,
що оспорювана позивачем угода, з
додатками, укладена в рамках створеної
відповідачем системи продажу
автомобілів ,, Авто Просто'', яка полягає
у створенні групи покупців, які бажають
придбати товар високої вартості,
зокрема автомобіль, та які стають
учасниками системи. Системою
встановлені відповідні механізми, які
забезпечують придбання кожним із
учасників автомобіля шляхом сплати
його ціни невеликими щомісячними
внесками протягом декількох років.

Відповідач надає учасникам
послуги, що направлені на придбання
автомобіля на основі системи ,, Авто
Просто'', та полягають у формуванні груп
учасників, організації і проведенні в
групах асигнаційних актів, та інших
послуг, передбачених угодою.

Після формування групи
учасників залучення інших учасників
(споживачів) не відбувається.

Тобто, кінцевим результатом
укладених угод з учасником певної
групи є отримання автомобіля всіма
учасниками, за умов дотримання ними
встановлених договором умов. Споживач
сплачує саме за одержання послуги, яка
споживається в процесі її виконання.

Право на отримання автомобіля
надається за механізмами,
передбаченими угодою та відповідно до
платежів, здійснених самим учасником, а
не відповідно до платежів, здійснених
іншими учасниками групи.

Відповідач отримує оплату
саме за рахунок продажу продукції -
надання послуг, а не за рахунок
залучення інших споживачів.

Крім того, після отримання
учасником автомобіля та реєстрації
його на власне ім'я останній
зобов'язаний і надалі сплачувати
внески до повного виконання
зобов'язань за угодою - повної оплати
вартості автомобіля, оплати послуг
відповідача та страхових внесків.

Таким чином, зобов'язання
відповідача щодо передачі позивачу
автомобіля чітко передбачені умовами
угоди.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.19 Закону
України «Про захист прав споживачів»
забороняються як такі, що вводять в
оману: утворення, експлуатація або
сприяння розвитку пірамідальних схем,
коли споживач сплачує за можливість
одержання компенсації, яка надається
за рахунок залучення інших споживачів
до такої схеми, а не за рахунок продажу
або споживання продукції.

А отже, посилка позивача
незаконність вищевказаної Угоди з
додатками з підстав порушення
відповідачем вимог Закону України ,,
Про захист прав споживача та Закону
України ,, Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг '' про наявність
обману його як споживача, не
узгоджується з положеннями ст.ст. 18-22
Закону України ,, Про захист прав
споживачів'' у взаємозв'язку з нормами
Закону України ,, Про фінансові послуги
та регулювання ринків фінансових
послуг ''.

Разом з тим, предметом
оспорюваної угоди є надання послуг
спрямованих на придбання автомобіля.
Відповідач не продає за угодою
автомобіль позивачу. Таке придбання
здійснюється учасником безпосередньо
у виробника або імпортера шляхом
укладення окремої угоди, що і гарантує
відповідач.

Вказані умови угоди не
порушують прав позивача, як споживача
та відповідають вимогам ст.19 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Вказані умови узгоджені
сторонами угоди при підписанні
останньої та відповідних додатків до
неї. При цьому, ознак несправедливості
у вказаних умовах не вбачається, суд
також їх не навів.

Висновок про
несправедливість умов угоди в частині
неповернення коштів позивачу у разі її
розірвання також немотивований,
оскільки порядок повернення сплачених
позивачем коштів в разі розірвання
угоди передбачений ст.13 додатку №2 до
угоди.

При цьому суди також залишили
поза увагою норми ст. 6 ЦК України,
згідно з якою сторони мають право
укласти договір, який не передбачений
актами цивільного законодавства, але
відповідає загальним засадам
цивільного законодавства та
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами. Сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Вищевказані обставини свідчать
про те, що суд першої інстанції у
порушення вимог статей 212, 214 ЦПК
України на зазначені вимоги закону
увагу не звернув, на свій розсуд
витлумачив умови спірного договору,
дав неправильну оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами та неправильно застосував
норми матеріального права.

Законом України від 2 червня 2011
року №3462-1У ,, Про внесення змін до
деяких законів України щодо
регулювання ринків фінансових послуг ''
( введено в дію з 09 січня 2012 року внесено
зміни до ч.1 ст.4 Закону України ,, Про
фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг'' та доповнено
п.111, відповідно до якого до фінансових
послуг віднесено послуги з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах. Із
матеріалів справи вбачається, що на час
укладення угоди , 27 жовтня 2011 року,
тобто до введення Закону в дію, а отже
на час укладення угоди така діяльність
відповідача ( послуга з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах) не була
віднесена до фінансових послуг.

Відповідно до ст.58 Конституції
України Закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної сили дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

З огляду на викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги обґрунтовані і
підлягають задоволенню, рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню
з постановленням у справі нового
рішення.

Колегія суддів заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, керуючись ст. ст. 303 , 307, 309, 316, 317
ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю ,, АВТО
ПРОСТО ''

- задовольнити.

Рішення Котелевського районного
суду Полтавської області від 24 січня 2014
року - скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в
задоволенні позову.

Рішення апеляційного суду
вступає в законну силу з моменту його
проголошення і може бути оскаржено
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Петренко В.М.

Судді
Лобов О.А.

ХільЛ.М.

З оригіналом згідно

Суддя
Петренко В.М.