АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2146/14
Головуючий 1 інстанції Зінченко
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Овсяннікової
А.І., Бездітко В.М.,

при секретарі - Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» на
заочне рішення Московського
районного суду міста Харкова від 21
січня 2014 року по цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що між банком та відповідачем
25.07.2007 року укладений кредитний
договір, згідно якого відповідачу був
наданий кредит у розмірі 30637,09 грн. на
термін до 24.07.2012 pоку.

ОСОБА_3 належним чином не виконував
зобов'язання за кредитним договором,
станом на 08.08.2013 року нарахована
заборгованість в сумі 18454,51 грн., яка
складається з наступного: 10038,03 грн. -
заборгованість за кредитом; 0,18 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 8416,30 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Представник позивача надав суду заяву,
в якій просив позов задовольнити,
ухвалити заочне рішення та розглянути
справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився.

Заочним рішенням Московського
районного суду міста Харкова від 21
січня 2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість у розмірі
11007,51 грн. та судовий збір в розмірі 137,64
грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення суду
першої інстанції змінити і ухвалити у
справі нове, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, на незаконність
та необґрунтованість судового рішення,
невідповідність висновку суду
фактичним обставинам справи. Зазначає,
що пеня нарахована банком за один рік, а
тому є необхідність стягнення пені в
повному обсязі.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з»явившихся
осіб, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач не виконував належним чином
зобов'язання за договором, внаслідок
чого утворилася заборгованість та на
те, що позивачем не надано доказів в
обґрунтування розміру пені 8416,30 грн.

Проте повністю погодитися з
такими висновками суду не можна.

Відповідно до вимог ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
та обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги та
заперечення, якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Встановлено, що відповідно до
укладеного договору №DN81AR03110064 від
25.07.2007 року ОСОБА_3 отримав кредит у
розмірі 30637,09 грн. на термін до 24.07.2012
pоку ( а.с. 10-15 ).

Відповідач не проводив своєчасно
розрахунки за вказаним договором, у
зв'язку з чим станом на 08.08.2013 року
виникла заборгованість - 18454,51 грн., яка
складається з наступного: 10038,03 грн. -
заборгованість за кредитом: 0,18 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 8416,30 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором ( а.с. 5-9 ).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України в разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2
ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК
України).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
правильно визначив суму
заборгованості по кредиту та
відсотках, обґрунтовано виходив з п. 1 ч.
2 ст. 258 ЦК України та застосував до
вимог про стягнення пені позовну
давність в один рік, проте суму пені
обрахував невірно.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник позивача
вказала, що сума пені, обрахована
банком за один рік має складати 2297,27
грн., а не 969,30 грн. як зазначив суд в
своєму рішенні. На підтвердження
вірності зробленого розрахунку надала
виписку по рахунку НОМЕР_1.

Крім того, резолютивна частина
судового рішення містить тільки суму
загальної заборгованості, що підлягає
стягненню, без визначення її окремих
складових частин, що позбавляє судову
колегію можливості змінити тільки
розмір пені.

Виходячи із наведеного, колегія
суддів відповідно до вимог ст. 309 ЦПК
України вважає за необхідне рішення
суду першої інстанції скасувати,
ухвалити нове рішення, яким стягнути з
відповідача на користь банку
заборгованість, відсотки та пеню за
несвоєчасність виконання зобов'язань
по кредитному договору.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307,
п.п. 3, 4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» -
задовольнити частково.

Заочне рішення Московського районного
суду міста Харкова від 21 січня 2014 року -
скасувати. Ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором 10038,03 грн., 0,18 грн. -
відсотки по договору, 2297,27 грн. - пеню
за несвоєчасність виконання
зобов'язань по кредитному договору, а
всього - 12335,48 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» судовий збір в сумі 275 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді