АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі:
головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Антоненко Н.О.

при
секретарі:Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача -
Саповського О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ШулікиАліни
Володимирівни, яка діє на підставі
довіреності в інтересах Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» на заочне рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 5 грудня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
кредитної заборгованості у розмірі 24790
грн.98 коп., посилаючись на те, що
відповідач свої зобов'язання за
договором № К3R0RX05051021 укладеним 15
серпня 2006 року не виконує, отримані у
кредит гроші в сумі 1966 грн. 80 коп. не
повертає, проценти за користування
кредитом не сплачує.

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 5 грудня 2013
року у задоволенні позовних вимог ПАТ
«КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
Шуліка А.В., яка діє на підставі
довіреності в інтересах ПАТ «КБ
«Приватбанк», подала апеляційну
скаргу, в якій просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Апеляційну скаргу
обґрунтовувала тим, що суд першої
інстанції припустився порушення норм
матеріального та процесуального
права.

Справа № 755/24518/13-ц С№ апеляційного
провадження: 22-ц/796/3356/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Савлук
Т.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.В судове
засідання ОСОБА_4 не з'явився, про день
та час розгляду справи повідомлений у
встановленому законом порядку за
останнім відомим зареєстрованим
місцем проживання через житлову
ремонтно - експлуатаційну організацію
-405. Зважаючи на вимоги ст.ст.76, 305 ч.2 ЦПК
України колегія суддів вважала за
можливе розглянути справу у його
відсутність.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк»
апеляційну скаргу підтримав і просив
її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення осіб, які з»явилися в судове
засідання, з'ясувавши обставини справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Як установлено судом першої інстанції,
15 серпня 2006 року між ЗАТ «Комерційний
банк «Приватбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Комерційний банк
«Приватбанк» та ОСОБА_4 укладений
Кредитний договір № К3R0RX05051021, за
умовами якого Банк надав позичальнику
грошові кошти в сумі 1966 грн.80 коп., на
строк 12 місяців, з 15 серпня 2006 року по 15
серпня 2007 року включно, з умовами
сплати за користування кредитом
відсотків у розмірі 1% на місяць на суму
залишку заборгованості по кредиту,
щомісячної винагороди за надання
фінансового інструменту в сумі 31 грн.47
коп., та єдиноразової винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 178 грн.80 коп. на обмін
зобов'язання позичальника з повернення
кредиту, сплати відсотків, винагороди,
комісії в зазначені в заяві та Умовах
надання споживчого кредиту фізичним
особам. Погашення заборгованості
здійснюється в наступному порядку,
щомісяця в період сплати, за який
приймається період з 15 по 20 число
кожного місяця, позичальник повинен
надавати банку грошові кошти в сумі 206
грн.37 коп. для погашення заборгованості
за кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом,
відсотками, винагороди, комісії, а
також інших витрат згідно Умов.

За умовами договору при порушенні
позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених Заявою та
п.3.2.2, 3.2.3 даних умов, банк має право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню в
розмірі 0,15 % від суми простроченого
платежу, але не менше 1 грн. за кожний
день прострочки платежу. При порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених Договором більш ніж на 30
днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5
% від суми заборгованості. Нарахування
неустойки за кожен випадок порушення
зобов'язань, передбаченої п.п.5.1,5.2, 5.3
цих Умов, здійснюється протягом 3 років
з дня, коли відповідне зобов'язання
повинне бути виконане позичальником.

Крім того, договором встановлено, що
терміни позовної давності по вимогам
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки-пені, штрафів за даним
Договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач як кредитор пред'явив
вимоги до позичальника поза межами
загальних строків позовної давності,
враховуючи, що початок перебігу строку
позовної давності починається у
позивача з моменту невиконання
зобов'язань по кредитному договору, в
даному випадку строк виконання
зобов'язань за кредитним договором
настав 15 серпня 2007 року, в той час з
позовом до суду банк звернувся лише 30
вересня 2013 року. До таких висновків суд
першої інстанції дійшов з огляду на
вимоги Закону України «Про захист прав
споживачів», за нормами якого
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув. Крім того, суд
першої інстанції, зважаючи на те, що
строк позовної давності сплинув до
основної вимоги, вважав, що позовна
давність спливла і до додаткової
вимоги (стягнення неустойки,
накладення стягнення на заставлене
майно тощо) .

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору або вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст.599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Як убачається з матеріалів справи,
позивач свої зобов'язання за
кредитно-заставним договором виконав,
грошові кошти перерахував на поточний
рахунок торгівельно-сервісного
підприємства, вирахувавши з загальної
суми наданого кредиту суму одноразової
винагороди за надання фінансового
інструменту за кредитним договором в
розмірі 178 грн.80 коп.

Відповідач свої зобов'язання не
виконав, грошові кошти не повернув,
проценти за користування ними та
щомісячну винагороду за надання
фінансового інструменту не сплатив.

З наданого позивачем розрахунку
заборгованості вбачається, що
кредитні кошти в сумі 1966 грн.80 коп.
ОСОБА_4 не повернув.

Згідно з п.4.2 умов при порушенні
позичальником зобов'язань із погашення
кредиту, позичальник сплачує банку
відсотки за користування кредитом в
розмірі 10 % в місяць, розрахованих від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кредитом.

Такий розмір процентів кредитор почав
нараховувати позичальнику з вересня 2006
року, тобто з часу коли останній не
виконав свій обов'язок по поверненню
щомісячного чергового платежу.

Таким чином, загальний розмір
процентів становить 9220 грн.85 коп. та
складається з процентів нарахованих на
поточну заборгованість в розмірі 1 % на
місяць та на прострочену
заборгованість в розмірі 10 % на місяць.
Згідно наданого позивачем розрахунку
проценти розраховані до грудня 2010 року.

Крім того, позивачем нарахована
заборгованість по комісії в сумі 188
грн.82 коп., що розрахована за шість
місяців виходячи з суми щомісячного
платежу в розмірі 31 грн.47 коп.

Умовами договору передбачено
застосування пені та штрафу як виду
цивільно-правової відповідальності за
порушення позичальником строків
погашення кредиту та процентів за
користування ним.

За наданим позивачем розрахунку банк
нарахував пеню в сумі 12697 грн.48 коп., з
яких 939 грн.68 коп. списано банком, а
також штраф в сумі 500 грн. та штраф у
вигляді відсотку від заборгованості 1156
грн.71 коп.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
( частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідачем заяв про застосування
строків позовної давності суду не
подавалось.

Отже, у суду першої інстанції не було
достатніх правових підстав
застосовувати частину четверту статті
267 ЦПК України, а посилання суду на ст.11
Закону України «Про захист прав
споживачів», якою кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув є необґрунтованим,
оскільки ця вимога стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту.

За таких обставин, висновки суду
першої інстанції є такими, що не
ґрунтуються на вимогах закону, а тому
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню.

Умовами кредитного договору
передбачено (п.5.1), що за порушення
будь-якого із зобов'язань, передбачених
заявою та п.3.2.2, 3.2.3 даних умов,
позичальник зобов'язаний сплачувати
Банку пеню в розмірі 0,15 від суми
простроченого платежу, але не менше 1
гривні за кожний день прострочки
платежу.

До вимог про стягнення пені
застосовується позовна давність в один
рік згідно із ст.258 ЦК України, який
обмежується останніми 12 місяцями перед
зверненням до суду.

Відтак, з відповідача підлягає
стягненню пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором,
розрахована за останні 365 днів, які
передують часу звернення позивача до
суду, а саме від простроченої основної
суми кредиту в розмірі 143 грн.58 коп. (1966
грн.80 коп. х365 х 0,02 % : 100%), від
простроченої суми нарахованих
процентів в розмірі 673 грн.13 коп. (9220
грн.85 коп. х 365х 0,02% : 100%).

Враховуючи, що банком пеня
розраховувалася, виходячи з розміру
пені на рівні 0,02 %, що є меншим за 0,15 %,
тому колегія суддів, розглядаючи
справу у межах заявлених позовних
вимог, вважає за необхідне
застосовувати саме такий процент при
нарахуванні пені.

Що стосується обчислення штрафу як
процентної складової, то 5 % слід
вираховувати від суми заборгованості
за кредитом, заборгованості за
процентами та комісії, а тому з
відповідача підлягає стягненню 559
грн.39 коп. і фіксована суму штрафу в
розмірі 500 грн. Сума нарахованих банком
пені, а також штрафу не є
заборгованістю по кредиту, а є заходами
цивільно-правової відповідальності, а
отже, не може враховуватися при
обчисленні штрафу
(процентно-складова).

Отже з ОСОБА_4 підлягає стягненню
заборгованість за кредитом в сумі 1966
грн.80 коп., заборгованість по процентам
за користування кредитом в сумі 9220
грн.85 коп., заборгованість по комісії в
сумі 188 грн.82 коп., пеня за несвоєчасне
виконання зобов'язань в сумі 816 грн.71
коп., фіксована частина штрафу в сумі 500
грн., процентна складова штрафу в сумі
559 грн.39 коп., а всього 13252 грн.57 коп.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК
України з ОСОБА_4 підлягають стягненню
понесені позивачем судові витрати у
вигляді судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303, 309, 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ШулікиАліни
Володимирівни, яка діє на підставі
довіреності в інтересах Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» - задовольнити
частково.

Заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 5 грудня 2013
року - скасувати і ухвалити нове
рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк» за
договором № КЗ R0RX05051021 від 15 серпня 2006
року заборгованість за кредитом в сумі
1966 грн.80 коп., заборгованість по
процентам за користування кредитом в
сумі 9220 грн.85 коп., заборгованість по
комісії в сумі 188 грн.82 коп., пеню за
несвоєчасне виконання зобов'язань в
сумі 816 грн.71 коп., фіксовану частину
штрафу в сумі 500 грн., процентну
складову штрафу в сумі 559 грн.39 коп., а
всього 13252 грн.57 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк»
судовий збір в сумі 353 грн.35 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: