Номер провадження 22-ц/775/2288/2014
Головуючий в 1 інстанції Родіна Н.В.
Доповідач Жарова Ю.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

Головуючого судді Никифоряка Л.П.,

суддів Супрун М.Ю., Жарової Ю.І.,

при секретарі Саєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу Комунального підприємства
«Комсомольський» на ухвалу
Микитівського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 22 січня
2014 року по справі за заявою
Комунального підприємства
«Комсомольський» до ОСОБА_1 про видачу
судового наказу -,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Микитівського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
22 січня 2014 року в прийнятті заяви
Комунального підприємства
«Комсомольський» до ОСОБА_1 про видачу
судового наказу - відмовлено.

Заявник по справі, КП
«Комсомольський», не погодився з
вказаною ухвалою та подав апеляційну
скаргу, в якій просить ухвалу
скасувати, та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

В обґрунтування доводів скарги
апелянт послався на те, що суд
необґрунтовано дійшов висновку, що
існує спір про право, щодо строку
позовної давності, оскільки норма, на
яку посилається суд, застосовується
лише в разі відповідної заяви боржника
і не може бути підставою для відмови в
прийнятті заяви про видачу судового
наказу.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась,
про час та місце розгляду справи
повідомлялась належним чином, шляхом
направлення на її адресу
рекомендованого листу (а.с. 42).

КП «Комсомольський» до судового
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджено
телефонограмою №1/3249 (а.с. 43).

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний
суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Відповідно до ч.2 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що Комунальне
підприємство «Комсомольський»
звернулося до суду із заявою про видачу
судового наказу, в який просив стягнути
з ОСОБА_1 заборгованість по сплаті
вартості послуг з утримання житлових
будинків та прибудинкових територій в
сумі 4036 рн. 12 коп. за період з березня 2010
року по вересень 2013 року.

Відмовляючи у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, суд першої
інстанції виходив з того, що наявність
спору про право є підставою для відмови
у прийняття заяви про видачу судового
наказу, а спір про право пов'язаний із
спливом загального строку позовної
давності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України,
судовий наказ може бути видано у разі,
якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

Згідно п.2 ч.3 ст.100 цього ж Кодексу суддя
відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу у разі, якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про
право.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
від 23 грудня 2011 року № 14, наявність
спору про право (пункт 2 частини третьої
статті 100 ЦПК), яке є підставою для
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, вирішується суддею у
кожному конкретному випадку, виходячи
із характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (частина третя
статті 267 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК). Разом із тим лише той факт, що
договірні зобов'язання (наприклад, у
частині оплати заборгованості
телекомунікаційних послуг чи послуг
телебачення і радіомовлення) не
виконуються, без обґрунтування причин,
не вважається наявністю спору про
право.

Як вбачається із поданої заяви та
доданих до неї документів, заявником
пропущений строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Така вимога може бути
вирішена лише у позовному проваджені.

Посилання КП «Комсомольський» на те, що
з наданого розрахунку вбачається, що
зроблена боржником у вересні 2011 року
оплата за послуги в розмірі 300 грн.,
згідно із ч. 1 ст. 264 ЦК України перериває
перебіг позовної давності, не може бути
прийнято до уваги, оскільки відповідно
до вимог ст.. 57 ЦПК України, доказами є
бдь-які фактичні дані, на підставі яких
суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

В супереч викладеним вимогам, заявник
не надав будь-яких доказів, у
підтвердження зазначених ним фактів
щодо переривання строку позовної
давності.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
дослідивши надані сторонами докази,
дав їм належну правову оцінку та дійшов
вірного та обґрунтованого висновку
щодо відмови у прийнятті заяви про
стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості
за надані послуги з утримання житлових
будинків та прибудинкових теріторійу
зв'язку із наявністю спору про право.
Наведені в апеляційній скарзі доводи
не належать до тих підстав, із якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення про
скасування оскаржуваної ухвали. Ухвала
суду є законною і обґрунтованою.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що ухвала суду
відповідає вимогам діючого
законодавства і підстав для її
скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315 ЦПК України,
апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Комсомольський»
відхилити.

Ухвалу Микитівського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 22 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді :