УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 26 березня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А., суддів:
Євтушенко О.І.,Іваненко Ю.Г., Журавель
В.І.,Ситнік О.М.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про зменшення розміру
аліментів, за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду
Рівненської області від 22 листопада 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що на
підставі рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
14 листопада 2011 року з нього стягнуто
аліменти на користь ОСОБА_7 на дочку
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800 грн.

У зв'язку з тим, що змінився його
матеріальний та сімейний стан, а саме:
позивач не здійснює підприємницьку
діяльність, офіційно працює та отримує
заробітну плату у розмірі 1220 грн, він
одружився, просив зменшити розмір
сплачуваних аліментів до ј частини
його заробітку.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 27
червня 2013 року позов задоволено.
Зменшено розмір аліментів, стягуваних
з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 на дочку
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ј частини
усіх видів заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 22 листопада
2013 року рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
27 червня 2013 року скасовано, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить змінити рішення суду першої
апеляційної інстанції та зменшити
розмір аліментів до 400 грн щомісячно.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
дослідивши матеріали цивільної справи
та вивчивши доводи касаційної скарги,
вважає, що вона має бути задоволена
частково.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції керувався тим, що
розмір аліментів у розмірі ј частини
всіх видів заробітку ОСОБА_6 на
утримання його дочки щомісячно
відповідатиме вимогам законодавства з
врахуванням можливостей обох батьків
щодо утримання дитини, та не є таким, що
поставить у тяжке матеріальне
становище позивача.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у позові,
апеляційний суд керувався тим, що позов
про зменшення розміру аліментів є
намаганням ОСОБА_6 ухилитись від сплати
визначених судом аліментів. Чинним
законодавством передбачено можливість
лише змінювати розмір аліментів, а не
встановлений принцип (спосіб) їх
нарахування.

Із такими висновками апеляційного суду
погодитися не можна з огляду на
наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для цієї справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказані вимоги апеляційним судом не
дотримано.

Судом встановлено, що з 06 листопада 2005
року до 22 лютого 2010 року ОСОБА_6
та ОСОБА_7 перебували у шлюбі, в якому
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_8

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 22
лютого 2010 року стягнуто з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_7 аліменти на дочку
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1600 грн
щомісячно, але не менші 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 14 вересня 2009 року до
досягнення дитиною повноліття (а.с
21−?22).

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 14
листопада 2011 року зменшено розмір
стягуваних з ОСОБА_6 аліментів з 1600 грн
до 800 грн щомісячно від дня набрання
рішенням законної сили і до досягнення
дитиною повноліття (а.с. 4−?5).

Ухвалюючи вказані рішення, Рівненський
міський суд Рівненської області
керувався ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу
України (далі - СК
України), оскільки відповідач мав
нерегулярний мінливий дохід, тому
розмір аліментів мав бути визначений у
твердій грошовій сумі.

Звертаючись до суду з позовом 23 березня
2013 року ОСОБА_6 вказував, що з травня 2012
року він влаштувався на постійну
роботу у ТОВ «Блок» на посаду
менеджера з постачання та збуту і надав
довідку про доходи, згідно з якою
йогосередньомісячний заробіток
становить 1232 грн (а.с. 10).

Згідно з довідкою Державної податкової
інспекції у м. Рівному Рівненської
області Державної податкової служби
від 12 червня 2013 року ОСОБА_6 не
зареєстрований суб'єктом
підприємницької діяльності (а.с.
74).

За ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

При визначенні розміру аліментів
згідно з ч. 1 ст. 183 СК України суд має
враховувати: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів; 3)
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, наведених у п.
17 постанови пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» вирішуючи
питання щодо розміру аліментів, суд
повинен ураховувати: стан здоров'я,
матеріальне становище дитини і
платника аліментів; наявність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, повнолітніх дочки, сина та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції не врахував
майновий стан позивача на час розгляду
позовної заяви про зменшення розміру
аліментів та те, що останній з травня 2012
року працює постійно з середнім
заробітком 1232 грн на місяць і стягнення
з нього 800 грн аліментів є таким, що
ставить позивача у скрутне матеріальне
становище і створює умови для
невиконання судового рішення.

Такий висновок узгоджується з правовою
позицією Верховного Суду України,
висловленою у постанові від 05 лютого 2014
року у справі № 6-143цс14.

Безпідставно скасувавши законне й
обґрунтоване рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд припустився
помилки в застосуванні матеріального
та процесуального закону.

Ураховуючи викладене, рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню
із залишенням рішення суду першої
інстанції в силі з підстав,
передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Рівненської
області від 22 листопада 2013 року
скасувати, рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
27 червня 2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.А.
Горелкіна Судді: О.І. Євтушенко
В.І. Журавель Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік