У х в а л а

31 березня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Наумчука М.І., суддів:
Гончара В.П., Горелкіної Н.А., Писаної
Т.О.,Остапчука Д.О.,розглянувши заяву
ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до фермерського
господарства «Лебідь», третя особа -
відділ Держкомзему в Полонському
районі Хмельницької області, про
визнання недійсним та скасування
договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_6 звернулася
до суду з позовом, який у подальшому
уточнила і просила визнати недійсним
договір оренди землі від 1 березня 2011
року, укладений між нею та фермерським
господарством «Лебідь» (далі - ФГ
«Лебідь»), та скасувати його державну
реєстрацію.

Рішенням Полонського районного суду
Хмельницької області від 12
червня 2013 року в задоволенні позову
ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 3 жовтня
2013 року рішення районного суду
скасовано й ухвалено нове рішення про
часткове задоволення позову ОСОБА_6
Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки укладений 1 березня
2013 року між ОСОБА_6 та ФГ «Лебідь». У
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено. Вирішено питання про
стягнення судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 грудня 2013 року
касаційну скаргу фермерського
господарства «Лебідь» задоволено.
Рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 3 жовтня 2013
року скасовано, залишено в силі рішення
Полонського районного суду
Хмельницької області від 12 червня 2013
року.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 грудня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 грудня 2013
року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Із змісту ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 грудня 2013 року, яку просить
переглянути заявник, вбачається, що суд
касаційної інстанції, скасовуючи
рішення апеляційного суду та залишаючи
в силі рішення суду першої інстанції,
погодився із його висновком про те, що у
зв'язку із відсутністю у договорі
оренди земельної ділянки передбаченої
ст. 15 Закону України «Про оренду землі»
істотної умови, - умови передачі в
заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки,
такий договір відповідно до ст. 638 ЦК
України є неукладеним. Оскільки такий
договір неукладений, то підстави
визнавати його недійсним відсутні.

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 грудня 2013
року, на яку заявник посилається як на
підставу перегляду, суд касаційної
інстанції погодився із висновком
апеляційного суду, яким визнано
недійсним договір оренди земельної
ділянки.

Із змісту ухвали не вбачається, які
обставини встановлені судом при
вирішенні спору, характер
правовідносин, що виникли між
сторонами, та підстави визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин.

З огляду на викладене, відсутні
підстави вважати, що у справі в якій
Вищим спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ постановлену ухвалу від 11 грудня
2013 року, на яку заявник посилається, як
на підставу перегляду, тотожними є
встановлені судом фактичні обставини,
які мають значення для вирішення спору,
який розглядався, а відповідно, що
правовідносини, які виникли між
сторонами, які брали участь у розгляді
справи подібні і мало місце неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права в порівнянні із
справою у якій постановлена ухвала, яку
просить переглянути заявник, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень.

Посилання заявника на неправильність
встановлення фактичних обставин і
помилковість висновків викладених в
ухвалі, яку просить переглянути
заявник, не може бути підставою для
допуску справи до провадження.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_6
до фермерського господарства «Лебідь»,
третя особа - відділ Держкомзему в
Полонському районі Хмельницької
області, про визнання недійсним та
скасування договору оренди земельної
ділянки відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М. І. Наумчук

Судді:
В.П. Гончар

Н.А. Горелкіна

Д.О. Остапчук

Т.О. Писана