У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 03 грудня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 06
березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до консорціуму
«Військово-будівельна індустрія» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні та відшкодування моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Дніпровського
районного суду м. Києва з позовом до
консорціуму «Військово-будівельна
індустрія» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні та
відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
вона працювала в Консорціумі
«Військово-будівельна індустрія» на
посаді головного бухгалтера,
заступника генерального директора з
фінансово-економічного контролінгу з 01
лютого 2006 року. У зв'язку із скороченням
чисельності 27 листопада 2009 року її було
звільнено з займаної посади відповідно
до п. 1 ст. 40 КЗпП України. В день
звільнення їй було видано трудову
книжку із відповідним записом. На день
звільнення їй були нараховані суми,
належні їй при звільнені, однак були
виплачені частково, сума
заборгованості склала 2 013,53 грн.

Просила суд стягнути з відповідача на
її користь заборгованість 2 013,53 грн,
середній заробіток за час затримки
розрахунку у сумі 86 563,20 грн, а також 50 000
грн на відшкодування моральної шкоди і
витрати на правову допомогу у сумі 6 000
грн.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 03 грудня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 06 березня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2, не погоджуючись із
вищезазначеними судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувані нею судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права і
неправильне застосування норм
матеріального права, та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності даних судових рішень.
Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді даної справи судами
першої та апеляційної інстанцій не
вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до консорціуму
«Військово-будівельна індустрія» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні та відшкодування моральної
шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.