Справа № 417/57/13-к
УХВАЛА

07.03.2014 Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Логвіненко Т. Г.

при секретарі Грибєнік О. В.

за участю прокурора - Опанасюка О. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Марківка клопотання потерпілого ОСОБА_1 про забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_2, ОСОБА_3 за ч.1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Марківському районному суді Луганської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_2, ОСОБА_3 за ч.1 ст. 162 КК України.

В ході досудового розслідування потерпілим ОСОБА_1 був заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, згідно цього позову сума матеріального та морального збитку складає 141 000 грн.

07.03.2014 потерпілим ОСОБА_1 подано до суду клопотання про забезпечення вищевказаного цивільного позову по даному кримінальному провадженню шляхом накладення арешту на майно.

Під час судового розгляду справи потерпілий змінив свої вимоги та прохав забезпечити цивільний позов шляхом накладення заборони на відчуження квартири, яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_2, розташованої за адресою: м. Луганськ, кв. Ватутіна, 15/44, автомобілю НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3.

Учасники кримінального провадження просили вирішити питання про доцільність забезпечення позову на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

У відповідності до п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення обвинуваченого можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, які перебувають у власності обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Частиною 5 статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи, що потерпілим в цивільному позові заявлено вимоги на суму 141 000 гривень, суд вважає за доцільне, з метою забезпечення цивільного позову, накласти заборону на відчуження вищевказаного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 172-173, 128 КПК України, ст. 151, ч.3 ст.152 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

З метою забезпечення цивільного позову потерпілого ОСОБА_1 про стягнення матеріального та морального збитку у кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_2, ОСОБА_3 за ч.1 ст. 162 КК України, накласти заборону на відчуження квартири, яка належить ОСОБА_2, що розташована за адресою: м. Луганськ, кв. Ватутіна, 15/44, автомобілю НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3.

Копію ухвали направити ВРЕР смт Марківка УДАІ УМВС України в Луганській області, реєстраційній службі Марківського району Луганської області, державному нотаріусу та приватним нотаріусам для негайного виконання та особам, у відношенні яких застосовані заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Луганської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: Т. Г. Логвіненко