Справа № 752/6300/13-ц
Провадження № 2/752/266/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Новак А.В. при
секретарі Чабанюк Л.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Українська Страхова
компанія «Гарант-Авто» в особі
Центральної філії ПАТ «УСК»
«Гарант-Авто» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку
зворотної вимоги(регрес),-

встановив:

позивач звернувся до Голосіївського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в
порядку зворотної вимоги(регрес).

Мотивує свої вимоги тим, що 31 грудня 2009
року о 10 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 керуючи
автомобілем «Мазда6» по вулиці
Лятошинського в місті Києві порушив
вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху
України, а саме не дотримався безпечної
дистанції руху, внаслідок чого
здійснив зіткнення з автомобілем
«Черрі Амулет», р.н. НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_2, транспортний
засіб якого було застраховано у ВАТ
«Українська страхова компанія
«Дженералі Гарант» правонаступником
якого є ПАТ «Українська Страхова
компанія «Гарант-Авто».

Дана дорожньо-транспортна пригода
відбулась в результаті порушення
водієм ОСОБА_1 п. 13.1 Правил дорожнього
руху України.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди, автомобіль «Черрі Амулет», р.н.
НОМЕР_1 було пошкоджено.

На виконання умов договору
страхування, позивач відповідно до
страхового акту № 98415 від 01 жовтня 2010
року, рахунку фактури, листа
вигодонабувача та заяви ОСОБА_2, було
виплачено останньому страхове
відшкодування у розмірі 9879 гривень 67
копійок.

Позивач просить суд ухвалити рішення,
яким стягнути з відповідача 9879 гривень
67 копійок страхового відшкодування в
порядку зворотної вимоги (регресу) та
вирішити питання про судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просила суд задовольнити позов в
повному обсязі. Стягнути з відповідача
на користь Публічного акціонерного
товариства «Українська Страхова
компанія «Гарант-Авто» в особі
Центральної філії ПАТ «УСК»
«Гарант-Авто» майнової шкоди
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
порядку зворотної вимоги (регресу).
Також просила суд вирішити питання про
судові витрати.

Представник відповідача та його
довіритель в судовому засіданні не
оспорюючи факт завдання майнової шкоди
позивачу, яка має бути сплачена в
порядку зворотної вимоги на користь
останнього надав суду заяву у якій
просив застосувати наслідки пропуску
строку позовної давності. В
задоволенні позову просив суд
відмовити у зв'язку з пропуском
позивачем строку позовної давності, що
є самостійною підставою для відмови у
позову.

Заслухавши сторони, представників,
дослідивши і проаналізувавши докази,
які містяться в матеріалах справи, суд
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень,
дійшов наступних висновків.

Згідно постанови Голосіївського
районного суду м. Києва від 25 січня 2010
року ОСОБА_1 було визнано винним та
притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 України із
застосуванням адміністративного
стягнення у виді штрафу в розмірі 340
гривень. На даний час постанова суду є
такою, що набрала законної сили.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини і
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Відповідно до полісу добровільного
страхування транспортного засобу,
водія та пасажирів від нещасних
випадків, цивільної відповідальності
№ 19G-0281049 від 09.05.2009 року страхувальник
ОСОБА_2 застрахував у ВАТ «Українська
страхова компанія «Дженералі Гарант»
правонаступником якого є ПАТ
«Українська Страхова компанія
«Гарант-Авто» транспортний засіб
«Черрі Амулет», р.н. НОМЕР_1.

Згідно платіжного доручення № 2440 від 16
квітня 2010 року позивач сплатив ОСОБА_2
страхове відшкодування згідно полісу
добровільного страхування
транспортного засобу, водія та
пасажирів від нещасних випадків,
цивільної відповідальності № 19G-0281049
від 09.05.2009 року у розмірі 9879 гривень 67
копійок, що представником відповідача
в судовому засіданні не оспорювалося і
така обставина останніми визнана.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна
сторона(страховик) зобов'язується у
разі настання певної події(страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

В той же час, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог ПАТ «Українська
Страхова компанія «Гарант-Авто» в
особі Центральної філії ПАТ «УСК»
«Гарант-Авто» до ОСОБА_1 в частині
стягнення суми фактичних витрат, суд з
врахуванням заяви відповідача про
застосування наслідків пропущення
строку позовної давності до вимоги
позивача дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Судом з пояснень сторін та матеріалів
справи достовірно встановлено, що
дорожньо-транспортна пригода
відбулась 31 грудня 2009 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 ЦК України,
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якого пов'язано його початок.

Право вимоги Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Гарант-Авто» в особі Центральної
філії ПАТ «УСК» «Гарант-Авто» до ОСОБА_3
про стягнення з останнього майнової
шкоди заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
порядку зворотної вимоги (регресу)
виникло у позивача з наступного дня
після 31 грудня 2009 року, а звернення до
суду, шляхом направлення поштою позову
відбулося 05 квітня 2013 року.

Постановою Судової палати у цивільних
та господарських справах Верховного
Суду України від 25 грудня 2013 року у
справі за заявою ПАТ
«Інвестиційно-фінансовий консалтинг»
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 квітня 2013 року
встановлено, що у спірному зобов'язанні
при заміні кредитора - страхувальник
передав страховикові, який виплати
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат право вимоги до особи,
відповідальної за збитки. При цьому
строк позовної давності у страховому
зобов'язанні є загальним(три роки) та
його перебіг починається від дня
настання страхового випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3607 ЦПК України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковими для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначену норму права,
та для всіх судів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд обґрунтовано дійшов
висновку про необхідність відмовити в
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Українська Страхова компанія
«Гарант-Авто» в особі Центральної
філії ПАТ «УСК» «Гарант-Авто» до ОСОБА_1
у зв'язку з пропуском строку позовної
давності, що є самостійною підставою
для відмови в задоволенні позовних
вимог.

На основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які посилались сторони, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин та
правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов висновку про необхідність
відмовити в задоволенні позову.

Судові витрат між сторонами
розподілити за правилами ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК
України,суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Українська Страхова компанія
«Гарант-Авто» в особі Центральної
філії ПАТ «УСК» «Гарант-Авто» до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди в порядку
зворотної вимоги(регрес) - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя
А.Новак