Справа
№639/1292/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді - Шиянової Л.О.

За участю секретаря - Шевченко А.В.

За участю представника позивача -
ОСОБА_1

Представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа -
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
усунення перешкод у користуванні
квартирою та визначення порядку
користування, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2013 року позивач
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 з позовом про усунення перешкод
у користуванні квартирою та визначення
порядку користування. 15 листопада 2013
року позивач уточнила позов, долучивши
до участі у справі у якості третьої
особи Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради, та
просить постановити рішення, яким
виділити їй та донці, ОСОБА_6 , в
користування кімнату площею 11,6 кв. м. в
квартирі АДРЕСА_1, яка значиться у
технічному паспорті під літ.2, в якій
знаходиться лоджія площею 2,6 кв. м.,
залишивши в спільному користуванні
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кімнату площею 9,8 кв.
м., та кімнату площею 17 кв. м., залишити у
спільному користуванні ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 допоміжні приміщення -
кухню площею 8,9 кв. м., вбиральню площею
1,0 кв. м., ванну кімнату площею 2,2 кв. м.,
коридор площею 11,2 кв. м., вбудовані шафи
площею 0,3 кв. м.; заборонити
відповідачам перешкоджати їй та дочці,
ОСОБА_6, у користуванні кімнатою площею
11, 6 кв. м., лоджією в квартирі АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги обґрунтовує
тим, що у 1992 році у відповідності до
свідоцтва про право власності,
власниками трикімнатної квартири
АДРЕСА_1 стали ОСОБА_4, його дружина
ОСОБА_7 та їх син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_7 померла. 04 вересня 1993 року між
позивачем ОСОБА_3 та відповідачем
ОСОБА_5 укладений шлюб, що
підтверджується копією свідоцтва про
укладення шлюбу. Після одруження
ОСОБА_3 стала мешкати в одній квартирі
зі своїм чоловіком - відповідачем
ОСОБА_5, а з 07.10.1998 року була
зареєстрована у вказаній квартирі. Від
шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька
ОСОБА_6. Після народження ОСОБА_6 була
зареєстрована за місцем проживання
своїх батьків у квартирі АДРЕСА_1.
Загальна площа наведеної квартири
становить 64,4, кв. м. Квартира
складається з 3 кімнат, які мають
окремий вихід до коридору, а саме:
кімната площею 11,6 кв. м., кімната площею
9,8 кв. м., кімната площею 17,0 кв. м. У
відповідності до досягнутої
домовленості з відповідачем, вона
вселилася до них як член сім'ї
власників житлової квартири і, як до
народження доньки ОСОБА_6, так і після
її народження займає кімнату, яка
значиться в технічному паспорті під
літ.2, її площа становить 11,6 кв. м. В
даній кімнаті є вихід на лоджію площею
2,6 кв. м. Дана лоджія використовується
нею та її донькою, ОСОБА_6 як приміщення
для сушки білизни та приміщення для
знаходження там доньки, якій за
медичними параметрами необхідно
знаходитися у вільний час на свіжому
повітрі із-за невиліковної хвороби
серця. В інших кімнатах вказаної
квартири мешкають відповідачі. Між
відповідачами та позивачем з її
неповнолітньою дитиною була досягнута
домовленість про постійне мешкання у
наведеній квартирі та кімнаті площею
11,6 кв. м. За час мешкання у вказаній
кімнаті вона постійно робила в ній
ремонт, останній раз зробила
капітальний ремонт кімнати у грудні 2012
року. Відповідачі останні 10 років
будь-якого ремонту у квартирі та
кімнатах, які вони займають, не робили,
так як зловживають спиртними напоями. З
грудня 2012 року відповідачі стали
перешкоджати їй та її доньці у
користуванні наведеною кімнатою у
вказаній квартирі, тому вона вимушена
звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач та
її представник підтримали уточнений
позов у повному обсязі, надавши
пояснення, аналогічні вищенаведеним.

Відповідач ОСОБА_4 у судове
засідання не з'явився, надав суду
заяву, відповідно до якої просив
розглядати справу у його відсутність,
у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 та його
представник позов визнали частково,
пояснив що не заперечують проти
визначення порядку користування
спірною квартирою, виділивши у
користування позивачу кімнату площею
9,8 кв. м. Відповідач не погоджується з
поясненнями позивача, в той частині, що
кімнату пл.. 11,6 кв. м. позивач займає на
цей час з донькою за їх згодою.
Оскільки, вказана кімната після
народження доньки була батьками
виділена у спільне користування йому,
його дружині ( якою вона була на той час)
та їх спільній дитині. Крім того,
позивач разом з донькою з грудня 2009
року добровільно залишила спірну
квартиру та взагалі не проживала в ній
три роки. 2 лютого 2013 року вона з
донькою поселилася знову в їх квартирі
та самовільно зайняла кімнату, у якій
раніше вони жили разом.

Представник третьої особи
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради Здор
В.Б. у судовому засіданні проти позову
не заперечувала, просила ухвалити
рішення на розсуду суду з урахуванням
інтересів неповнолітньої дитини.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так, судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної
власності належить ОСОБА_5, ОСОБА_7,
ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право
власності на житло, зареєстрованому в
КП «Харківське міськБТІ», виданому 28
січня 1994 року, реєстраційний № 6-94-006 жц.
Квартира приватизована згідно з
Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду» (а.с. 31).

Спірна квартира є трикімнатна
ізольована, загальною площею 68,8 кв. м,
житловою площею 38,4 кв. м. Квартира
складається з трьох ізольованих
житлових кімнат площею 11,6 кв. м., 9,8 кв.
м. та 17,0 кв. м., кухні площею 8,9 кв. м.,
вбиральні площею 1,0 кв. м, ванної
кімнати площею 2,2 кв. м, коридору 11,2 кв.
м, вбудованої шафи площею 0,3 кв. м.
Квартира обладнана балконом (терасою)
площею 3,6 кв. м. та лоджією площею 2,6 кв.
м.

(а. с. 51-52).

У вказаній квартирі зареєстроване
місце проживання ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, що підтверджується
довідкою КП «Жилкомсервіс» дільниця
№65 (а. с. 25).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серія НОМЕР_1, виданого відділом
реєстрації актів цивільного стану по м.
Харкову №4 Харківського міського
управління юстиції (а. с. 37).

04 вересня 1993 року між позивачем ОСОБА_3
та відповідачем ОСОБА_5 укладений шлюб,
що підтверджується копією свідоцтва
про укладення шлюбу (а.с.6).

Як зазначає позивач, після одруження
вона стала проживати в одній квартирі
зі своїм чоловіком - відповідачем
ОСОБА_5, а з 07.10.1998 року була
зареєстрована у вказаній квартирі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 та ОСОБА_5
народилася донька ОСОБА_6, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серія НОМЕР_2, виданого
Жовтневим відділом реєстрації актів
громадянського стану (а. с. 7).

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 27 лютого 2013 року шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано (а. с. 34).

Після розірвання шлюбу позивач
залишилася проживати у спірній
квартирі. Але, як прояснив відповідач,
позивач разом з донькою з грудня 2009
року не проживала в ній три роки.
Вказаний факт позивач у судовому
засіданні визнала, тому в силу ч.1 ст.61
ЦПК України він не підлягає
доказуванню.

В позовній заяві позивач вказує на те,
що відповідачі з грудня 2012 року стали
перешкоджати їй та її доньці у
користуванні кімнатою площею 11,6 кв. м.,
яку вони займають на даний час. На
підтвердження цієї обставини, позивач
надала копії відповідей Жовтневого РВ
ХМУ ГУМВС ( а. с. 20, 21,35, 36).

Відповідно до ст. ст. 319, 383 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджується своїм майном за
власним розумінням, всім власникам
забезпечується рівні умови здійснення
прав, власник квартири має право
використовувати приміщення для
власного проживання, проживання членів
його сім'ї.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.

Таким чином, оскільки позивач не є
співвласником спірної квартири, вона
має право лише на користування
житловою площею, при цьому житлове
приміщення, яке вона має право займати,
визначається власником житла.

Суд не може прийняти до уваги посилання
позивача на існування між нею та
відповідачами домовленості про те, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 будуть постійно
користуватися кімнатою площею 11,6 кв. м.,
оскільки відповідачі категорично
проти цього заперечують, про надали
вищевикладені пояснення, проти яких
позивач не заперувала, а інших доказів
існування такої домовленості суду не
надано.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 7, 10, 11, 60,61,208,209, 212- 215 ЦПК України,
ст. ст. 319,383, 405 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Управління
служб у справах дітей Департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради про усунення
перешкод у користуванні квартирою та
визначення порядку користування -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківської області
шляхом подачі апеляційної скарги
через Жовтневий районний суд м. Харкова
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами,які не були
присутні у судовому засіданні,
протягом десяти днів з дня отримання
копії вказаного рішення.

Суддя
Л.О. Шиянова