УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Гулька Б.І., Лесько А.О., Хопти
С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Головне
управління юстиції в м. Києві, про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини за касаційною
скаргою ОСОБА_4, поданою її
представником ОСОБА_5, на рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 23 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 13
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з указаним позовом, в якому
просила визначити їй додатковий строк
тривалістю три місяці для прийняття
спадщини після ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої вимоги мотивувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна тітка
ОСОБА_6, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2,
мешкала та була зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2, дошлюбне прізвище
якої було ОСОБА_6. Спадкоємців першої
черги за законом у спадкодавця немає.
Спадкоємцем другої черги за законом
був рідний брат померлої ОСОБА_7, який
доводиться їй батьком. ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_7 помер. На її думку, вона належить
до другої черги спадкоємців за законом
за правом представлення. Інших
спадкоємців другої черги у ОСОБА_6
немає. Вказувала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
належать до п'ятої черги спадкоємців за
законом. Зазначала, що в установлений
законом шестимісячний строк для
прийняття спадщини вона до
нотаріальної контори не зверталась,
оскільки про смерть тітки дізналася
лише в січні 2012 року. Вважає, що строк
для прийняття спадщини нею пропущено з
поважних причин, оскільки вона
проживає за кордоном. Про смерть тітки,
день та час похорону її ніхто не
повідомив. Уже після спливу
шестимісячного строку, установленого
для прийняття спадщини, ОСОБА_2
повідомила їй про смерть ОСОБА_6
Зазначала, що вона є громадянкою
Російської Федерації і проживає у м.
Клинці Брянської області, із тіткою
спілкувалася рідко, в основному з
нагоди свят. Можливості приїздити у
гості фактично не було, не дозволяв
матеріальний стан, окрім того у неї
двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_9,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_4, та донька
ОСОБА_10, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5,
яких вона не мала можливості брати з
собою, а вдома залишити теж не було на
кого.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 23 вересня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 13
листопада 2013 року, позов задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк у
три місяці з моменту вступу рішення у
законну силу, для прийняття спадщини
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_6

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного провадження є неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, з висновком якого погодився й
апеляційний суд, виходив із того, що
позивачкою пропущено строк звернення
із заявою для прийняття спадщини з
поважних причин, який, у відповідності
до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, підлягає
поновленню.

Проте, такого висновку суди попередніх
інстанцій дійшли із порушенням норм
процесуального права.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржувані судові
рішення не відповідають.

Судами установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_6, після смерті якої
відкрилась спадщина, яка складається з
житлового будинку АДРЕСА_2 та квартири
АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 за життя заповіла вказане майно
ОСОБА_4, що підтверджується заповітом
від 18 червня 2010 року.

З заявами до нотаріальної контори про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6
у строки, встановлені законом, також
звернулись ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд
сприяє всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи.

Як роз᾽?яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 2 Постанови від 18
грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення
у цивільній справі» рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства відповідно до
статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми. Якщо спірні правовідносини не
врегульовані законом, суд застосовує
закон, що регулює подібні за змістом
відносини (аналогія закону), а за
відсутності такого - суд виходить із
загальних засад законодавства
(аналогія права). Відповідно до
ч. 6 ст. 130 ЦПК України, якщо спір не
врегульовано у порядку, визначеному
частиною третьою цієї статті, суд
вирішує питання про склад осіб, які
братимуть участь у справі.
Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ст. 1272 ЦК України за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Суд, відповідно до п. 24 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року № 7 , вирішуючи питання
про визначення особі додаткового
строку, досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть
бути застосовані у випадку доведеності
наявності перешкод для подання
відповідної заяви та наявності підстав
для визнання судом цих обставин
поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними
такі причини пропуску строк подання
заяви про прийняття спадщини як
юридична необізнаність позивача щодо
строку та порядку прийняття спадщини,
необізнаність особи про наявність
спадкового майна, похилий вік,
непрацездатність, незнання про
існування заповіту, встановлення судом
факту, що має юридичне значення для
прийняття спадщини, невизначеність між
спадкоємцями хто буде приймати
спадщину, відсутність коштів для
проїзду до місця відкриття спадщини,
несприятливі погодні умови.

Суди попередніх інстанцій
вищевказаного не врахували, не
з'ясували дійсні причини пропуску
ОСОБА_1 строку для звернення із заявою
про прийняття спадщини у встановлений
законом строк, оскільки посилання
останньої на проживання за межами
України не є об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для прийняття спадщини.

У зв'язку із порушенням судом першої
інстанції норм процесуального права,
не повністю з'ясовані обставини, які
мають значення для правильного
вирішення справи, тому рішення судів
попередніх інстанцій підлягають
скасуванню з підстав, встановлених ст.
338 ЦПК України.

За викладених обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судові рішення
підлягають скасуванню із направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану її
представником ОСОБА_5, задовольнити
частково.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 23 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 13
листопада 2013 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко