Справа №
Провадження № 2/232/196/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
м. Кіровське

Кіровський міський суд Донецької
області в складі

головуючого судді
Карабан І.І.

при секретарі
Єфременко О.М.

за участю позивачки ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровське
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору дійсним
та визнання права власності на
квартиру,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом
з тих підстав, що 11 листопада 1998 року
вона та відповідач ОСОБА_2 домовились
про укладання договору купівлі-продажу
однокімнатної квартири АДРЕСА_1,
належної відповідачу на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
державним нотаріусом Кіровської
держнотконтори за реєстром № 2222,
зареєстрованого БТІ м.Кіровське в
реєстровій книзі № 4 за № 2106 13
листопада 1996 року. Вони дійшли згоди з
усіх питань стосовно вартості майна,
передачі документації, ключів,
звільнення квартири, що відображено в
договорі купівлі-продажу цієї
квартири, що зареєстрований в
Єнакіївській товарній біржі "Допомога"
11 листопада 1998 року за реєстраційним №
697/98. 26 листопада 1998 року договір був
зареєстрований в КП "БТІ" м.Кіровське
під № 2106 в реєстраційній книзі № 4.
Ініціатором укладення угоди на
товарній біржі був відповідач, який
заперечував проти нотаріального
посвідчення угоди, оскільки в
нотаріальних конторах були великі
черги. В теперішній час реальної
можливості укласти угоду не має,
оскільки відповідач відмовляється це
робити. Просила визнати угоду дійсною
та визнати право власності на цю
квартиру за позивачкою.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги, просила
задовольнити

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов визнав та пояснив, що в
1998 році він продав квартиру позивачці.
Оскільки йому необхідно було терміново
виїжджати, в нього не було часу і
бажання перебувати в чергах в
нотаріальній конторі, а тому вони
оформили угоду на біржі, домовившись
про всі умови. Претензій до покупця він
не має. Крім того, він не бажає
оформлювати угоду у нотаріуса і в
теперішній час, оскільки право
власності зареєстровано за позивачкою
на цю квартиру.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши
письмові докази по справі, вважає, що
позовні вимоги позивачки підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 11 листопада 1998
року позивачка ОСОБА_1 передала, а
відповідач ОСОБА_2 отримав гроші за
однокімнатну квартиру, що належала
йому на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
державним нотаріусом Кіровської
держнотконтори за реєстром № 2222,
зареєстрованого БТІ м.Кіровське в
реєстровій книзі № 4 за № 2106 13
листопада 1996 року, досягши згоди за
істотними умовами договору
купівлі-продажу однокімнатної
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 29,17
кв.м., жилою площею 17,64 кв.м., про що
зазначено в тексті договору купівлі -
продажу від 11 листопада 1998 року.
Продавець звільнив квартиру від
своїх речей, знявся з реєстраційного
обліку, угоду купівлі-продажу сторони
зареєстрували в Єнакіївській товарній
біржі "Допомога" 11 листопада 1998 року за
реєстраційним № 697/98, але не посвідчили
нотаріально. 26 листопада 1998 року
договір купівлі-продажу, право
власності на квартиру за позивачами
зареєстровано в БТІ м. Кіровське в
реєстровій книзі № 4 за № 2106.
Відповідач ухиляється від
нотаріального посвідчення договору.
(а.с.7, 8-15,16-17)

Суд вважає, що оскільки правовідносини
між сторонами виникли в листопаді 1998
року, то до них повинно бути
застосовано законодавство, що діяло на
той момент, а саме ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК УРСР 1963 р.
договір купівлі-продажу повинен бути
нотаріально посвідчений, якщо хоча б
однією з сторін є громадянин.

Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР 1963 р., якщо
одна з сторін повністю або частково
виконала угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, а друга
сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою
сторони, яка виконала угоду, визнати
угоду дійсною.

Таким чином, оскільки позивачка
виконала умови договору, а відповідач
ухиляється від нотаріального
посвідчення цієї угоди, то зазначений
договір необхідно визнати дійсним.

Оскільки право власності на нерухоме
майно виникає серед іншого на підставі
договору, про визнання дійсним якого
заявлені вимоги, суд вважає зайвим
визнання права власності на квартиру
за позивачкою за рішенням суду, а тому в
цій частині вимоги не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 47 ч.2, 227 ЦК України 1963р.,
ст. ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Договір купівлі-продажу
однокімнатної квартири номер 39
будинку номер АДРЕСА_1, загальною
площею 29,17 кв.м., жилою площею 17,64 кв.м.,
укладений 11 листопада 1998 року між
ОСОБА_1, з одного боку, та ОСОБА_2, з
другого боку, зареєстрований 11
листопада 1998 року Єнакіївською
товарною біржею «Допомога» за № 697/98,
визнати дійсним.

В решті позову відмовити за його
необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Кіровський
міський суд Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
І.І.Карабан