У х в а л а

24 березня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гончара В.П.,
Карпенко С.О.,

Колодійчука
В.М., Остапчука Д.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, служби у справах
дітей Сімферопольської міської ради,
третя особа - приватний нотаріус
Сімферопольського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, про
визнання договору купівлі-продажу
частки житлового будинку недійсним та
визнання права власності на будинок,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із вказаним позовом, посилаючись
на те, що 30 листопада 2011 року між ОСОБА_5
та ОСОБА_8 було укладено договір
купівлі-продажу ѕ часток житлового
будинку, загальною площею 53,5 кв. м по
АДРЕСА_1. Даний договір є удаваним у
частині зазначення покупцем ОСОБА_8,
оскільки спірне майно придбано за його
особисті кошти, що підтверджується
розпискою, виданою 28 липня 2010 року
ОСОБА_5 про отримання від нього грошей в
сумі 95 000 грн за продаж ѕ часток будинку.
Крім того, покупець ОСОБА_8 не мала
власних коштів на придбання цього
майна і під час спільного проживання
вона та їх спільна дочка ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебували на утриманні
позивача. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8
померла. З огляду на
зазначене, просив визнати договір
купівлі-продажу в частині покупця
ОСОБА_8 недійсним, визнати його дійсним
покупцем за даним договором та визнати
за ним право власності на ѕ частини
будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 21 травня 2013 року у задоволенні
позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 7 серпня 2013 року
рішення Залізничного районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 21 травня 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено частково.

Визнано недійсним в частині покупця
ОСОБА_8 договір купівлі-продажу ѕ
часток житлового будинку з надвірними
будівлями за адресою: АДРЕСА_1,
укладений 30 листопада 2011 року між
ОСОБА_4, який діяв від імені ОСОБА_5, і
ОСОБА_8, посвідчений приватним
нотаріусом Сімферопольського міського
нотаріального округу Автономної
Республіки Крим ОСОБА_7, реєстровий №
5010.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 листопада 2013
року касаційну скаргу ОСОБА_3
відхилено, рішення Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 7 серпня
2013 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 листопада 2013 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції ст. 238 ЦК України,
що потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції
ст. 238 ЦК України, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах, заявник
наводить ухвалу Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 21
травня 2012 року.

Відповідно до п. 9 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування
ст. ст. 353-360 ЦПК України»
судовими рішеннями, на які заявник
посилається на підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
можуть бути рішення: Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ; Вищого адміністративного суду
України; Вищого господарського суду
України; Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
ухвалені як судом касаційної
інстанції; апеляційних судів загальної
юрисдикції як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №
697-У. Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Тому на ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 21 травня 2012 року
посилання здійснюватись не може.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції ст.
238 ЦК України, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах, заявник
наводить ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 вересня 2011 року,
постановлену за результатами розгляду
касаційної скарги на рішення
апеляційного суду м. Києва від 1 червня
2011 року у справі про визнання договору
купівлі-продажу недійсним,
зобов'язання скасувати реєстрацію
договору купівлі-продажу та реєстрацію
права власності; ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 червня 2012 року,
постановлену за результатами розгляду
касаційної скарги на рішення
Київського районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 20 квітня 2012 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 21 травня 2012 року у
справі про визнання договорів
купівлі-продажу, державного акта,
довіреності недійсними; постанову
Верховного Суду України від 14 березня
2012 року, прийняту за результатами
розгляду заяви про перегляд рішення
апеляційного суду м. Києва від 1 червня
2011 року та ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 вересня 2011 року у справі про
визнання договору купівлі-продажу
земельної ділянки недійсним і
зобов'язання скасувати реєстрацію
договору купівлі-продажу.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування
ст. ст. 353-360 ЦПК України» під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин.

Зміст заяви та додані до неї судові
рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12 вересня 2011
року, 21 червня 2012 року та Верховного
Суду України від 14 березня 2012 року, на
які заявник посилається як на приклади
неоднакового застосування ст. 238 ЦК
України, мають різний предмет та
підстави позову, містять різні
встановлені судом фактичні обставини у
порівнянні з судовим рішенням, про
перегляд якого просить заявник.

Оскільки заявник не надав різних за
змістом судових рішень, ухвалених
судами касаційної інстанції за
тотожних предмета спору, підстав
позову, аналогічних обставин і
однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин та
наведені ним доводи не містять ознак,
які згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України є підставами для перегляду
судових рішень, у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, служби у справах
дітей Сімферопольської міської ради,
третя особа - приватний нотаріус
Сімферопольського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, про
визнання договору купівлі-продажу
частки житлового будинку недійсним та
визнання права власності на будинок до
провадження Верховного Суду України за
заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 листопада 2013 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С.Ткачук Судді: В.П.Гончар
С.О.Карпенко В.М.Колодійчук
Д.О.Остапчук