Провадження № 2/522/3556/14
УХВАЛА

про
забезпечення позову

17 березня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді -
Домусчі Л.В.,

при секретарі -
Герасименко Ю.С.,

розглянувши у попередньому
судовому засіданні заяву представника
позивача Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» про забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «ОТП Банк» звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки: нежитлове офісне приміщення
АДРЕСА_1, загальною площею 155,40 кв.м., яке
належить на праві власності ОСОБА_3.

В попереднє судове засідання 17.03.2014
року з'явився представник позивача ПАТ
«ОТП Банк» - Морозов О.В. (діє на
підставі довіреності від 26.04.13), який
заявив суду клопотання про
забезпечення позову шляхом накладання
арешту на нежитлове приміщення
АДРЕСА_1, загальною площею 155,40 кв.м., яке
належить на праві власності ОСОБА_3.

Свої вимоги позивач обґрунтував
тим, що є реальна загроза відчуження
відповідачем вказаного приміщення на
користь інших осіб, внаслідок чого буде
значно ускладнене або взагалі
неможливе виконання можливого рішення
суду. Також зазначив, що відповідач
переобладнав житлове приміщення, яке
надав в іпотеку Банку в якості
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитними договорами, в зазначене
вище нежитлове приміщення.

В судове засідання з'явився
представник відповідачки ОСОБА_3 -
ОСОБА_5 (діє на підставі довіреності від
10.01.14), який не заперечував проти
задоволення клопотання а також просив
перенести судове засідання.

В судове засідання не з'явився
відповідач ОСОБА_2, причини неявки не
повідомив, що виходячи із норми ч.1 ст. 153
ЦПК України, не створює перешкод для
вирішення такого питання.

Суд розглянувши заяву, яка
відповідає вимогам ч.2 ст.151 ЦПК України,
вивчивши позовну заяву та додані до неї
документи, прийшов до наступного.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України - суд, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.

Судом встановлено, що позивач ПАТ
«ОТП Банк» звернувся до суду з позовом
до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
предметом спору якого є звернення
стягнення на предмет іпотеки:
нежитлове офісне приміщення АДРЕСА_1,
загальною площею 155,40 кв.м., яке належить
на праві власності ОСОБА_3.

Твердження представника позивача
про те, що не вжиття заходів
забезпечення позову може утруднити або
зробити неможливим у подальшому
виконання рішення суду, вважаються
судом обґрунтованими.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено,
що суд може застосувати кілька видів
забезпечення позову, а самі види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

В позові позивач вказує на те, що
вказане нежитлове приміщення було
набуто відповідачкою ОСОБА_3 внаслідок
переведення жилого приміщення, а саме:
квартири № 14 за вказаною адресою, яка
перебуває у позивача в іпотеці та
належала ОСОБА_2, в нежитлове
приміщення за тією самою адресою, на що
позивач своєї згоди не надавав.

Враховуючи, що предметом позову
позивача є звернення стягнення на
предмет іпотеки: нежитлове приміщення
АДРЕСА_1, загальною площею 155,40 кв.м., яке
належить на праві власності ОСОБА_3, суд
приходить до висновку щодо
співмірності позовних вимог та видами
забезпечення позову, які позивач
просить вжити.

Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено, що
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно це єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єкти цих прав. Державна реєстрація
речових прав є обов'язковою, держава
гарантує достовірність зареєстрованих
прав на нерухоме майно.

Згідно п.4 Постанови Пленума
Верховного Суду України від 22.12.2006, № 9
"Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" розглядаючи заяву
про забезпечення позову, суд (суддя) має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вивчивши позовну заяву та додані
до неї матеріали, враховуючи те, що
незастосування заходів по
забезпеченню позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання
можливого рішення суду, що вимоги є
співмірними із заявленими вимогами,
суд вважає за можливе задовольнити
заяву позивача стосовно застосування
способу забезпечення позовних вимог до
розгляду справи по суті.

Через це суд вважає, що до
вирішення спору між Сторонами по суті
необхідно накласти арешт на наступне
майно, а саме: нежитлове приміщення
АДРЕСА_1, загальною площею 155,40 кв.м., яке
належить на праві власності ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст.. 11, 57, 151-153, 210 ЦПК
України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» про забезпечення позову -
задовольнити.

Забезпечити позов Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»
шляхом накладення арешту на нерухоме
майно, а саме: нежитлове приміщення
АДРЕСА_1, загальною площею 155,40 кв. м., яке
належить на праві власності ОСОБА_3.

Ухвала про забезпечення позову
виконується негайно в порядку,
встановленому для виконання судових
рішень.

Копії ухвали для виконання
направити до Реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
(м. Одеса, вул. Старицького, 10-А) і заяву
відповідного зразка про накладання
арешту.

Дана ухвала суду набирає чинності
із дня її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали,
згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя:
Домусчі
Л.В.