Справа № 683/1988/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої: судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

з участю: позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2;

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 і просить стягнути з неї на свою користь грошові кошти в сумі 7952,60 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що у січні 2013 року попередньо домовився із відповідачкою про купівлю у неї квартини №28 по вул. Миру, 17 в м.Старокостянтинові Хмельницької області. Оскільки у ОСОБА_3 не було належно оформлених документів на квартиру, тому вона взяла аванс в сумі 500 Євро для виготовлення та оформлення необхідних правовстановлюючих документів на квартиру. Однак вказаний договір укладено не було, а кошти ОСОБА_3 повернути відмовляється.

В ході судового розгляду справи позивач збільшив заявлені позовні вимоги і просить стягнути з відповідачки 9535 грн. 50 коп. грошових коштів, що станом на 03 грудня 2014 року еквівалентно за курсом НБУ 500 Євро.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просять позов задоволити.

Відповідачка спочатку позов не визнала, а в ході розгляду справи визнала частково, вказавши, що має повернути ОСОБА_1 кошти, однак в меншому розмірі, оскільки курс Євро на початку року був значно меншим. При цьому пояснила, що договір купівлі-продажу не укладено не з її вини, коли були готові документи позивач відмовився від його укладення. Наголошує, що домовленість про купівлю квартини у неї була не з позивачем, а його матірю, яка дала доручення сестрі позивача, однак кошти в сумі 500 Євро передавав їй ОСОБА_1

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є співвласником квартини №28 по вул. Миру, 17 в м.Старокостянтинові Хмельницької області.

На початку 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була досягнута усна домовленість щодо укладення договору купівлі-продажу належної останній квартири. В цей же день на підтвердження наміру придбати квартиру ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 500 Євро. Про отримання зазначених коштів ОСОБА_3 13 січня 2014 року особисто написала розписку, у якій визначила зазначені кошти як завдаток.

В подальшому договору купівлі-продажу будинковолодіння між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено не було, сторони припинили будь-які домовленості з цього питання і вважають один одного винним у тому, що угода не відбулась.

Зазначені обставини визнаються сторонами та підтверджуються: оригіналом розписки від 13 січня 2014 року, яка знаходилась у позивача та додана ним до матеріалів справи.

Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, завдаток є доказом існування зобовязання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобовязання.

Таким чином, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобовязання може мати місце лише у разі наявності зобовязання, тобто укладеного між сторонами договору, яким визначено предмет та істотні умови.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не було укладено договору купівлі-продажу квартири, який б за формою і змістом відповідав вимогам закону, а сторони лише домовились укласти такий договір в майбутньому, тому передана позивачем відповідачці грошова сума в розмірі 500 Євро є авансом, який підлягає поверненню ОСОБА_1

Саме до цього зводяться правові висновки, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 13 лютого 2013 року (справа №6-176цс12), які згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обовязковими для судів.

Оскільки, виходячи із встановлених обставин, правова природа отриманих відповідачем коштів визначена законом, то те, що сторонами у розписці вони зазначені як завдаток, правового значення не має і не може тягти за собою наслідків, передбачених ст. 571 ЦК України.

Крім того, обовязок по поверненню авансу не ставиться в залежність від того, з чиєї вини не був укладений договір, який сторони мали намір укласти та в рахунок плати по якому відповідач отримав аванс.

Тому, доводи ОСОБА_3 про наявність вини позивача в неукладені договору купівлі-продажу правового значення не мають і підлягають відхиленню.

Таким чином, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути отримані нею як аванс грошові кошти в сумі 9535 грн. 50 коп., що за курсом НБУ станом на 03 грудня 2014 року еквівалентно 500 Євро (1886,66х500:100).

При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст.88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до положень ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться, зокрема судовий збір та витрати на правову допомогу.

Вбачається, що за подачу даного позову ОСОБА_1 сплатив 243 грн. 60 коп. судового збору, а оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому ці кошти підлягають стягненню на його користь з відповідачки.

Відповідно до ст.1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Представництво в суді інтересів ОСОБА_1 здійснювала адвокат ОСОБА_5 на підставі договору про надання правової допомоги від 167 листопада 2014 року.

Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 22 грудня 2014 року адвоката ОСОБА_2 допущено до участі в даній справі, як особу, яка надає правову допомогу позивачці.

Згідно довідки №40/14 від 17 листопада 2014 року позивач сплатив адвокату ОСОБА_2 300 грн.

Загальна кількість часу участі адвоката ОСОБА_2 в судовому засіданні по даній справі становить 37 хвилин (1218 грн. х 40 : 100 х 37 хвилин = 300,44 грн.). Оскільки ОСОБА_1 сплатив адвокату за правову допомогу 300 грн., тому ці витрати в повному обсязі підлягають стягненню на його користь з ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, ст.570 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 9535 грн. (девять тисяч пятсот тридцять пять) 50 коп., що еквівалентно за курсом НБУ 500 Євро, 243 грн. 60 коп. судового збору, а також 300 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: