Справа № 727/1971/14-ц
Провадження № 2/727/742/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді - Літвінова
О.Г.

При секретарі - Чубрей
А.В.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Чернівці
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Чернівецької ОД АТ
"Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2, треті
особи: ПАТ "ВБТ Банк", Шевченківський
відділ Державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції про звільнення майна з-під
арешту, -

В с т а н о в и в:

В березні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
звільнення майна з-під арешту.
Посилався на те, що згідно Постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 23.03.2010 року старшим державним
виконавцем Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції Семенчуком Віктором
Миколайовичем, при примусовому
виконанні Ухвали виданої 15.02.2010 року
Шевченківським районним судом м.
Чернівці на користь ПАТ «ВТБ Банк»,
накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1
яка належить на праві власності ОСОБА_2.

Вважають, що майно підлягає звільненню
з під арешту за наступними підставами:
Згідно укладеного та в установленому
порядку підписаного кредитного
договору № 014/0036/82/45574 від 28.03.2008 р. -
фізична особа ОСОБА_2 отримала у
Шевченківському відділенні
Чернівецької обласної дирекції АТ
"Райффайзен Банк Аваль" кредитні кошти
в сумі 148 000,00 доларів США на строк по
27.03.2018 р.

В забезпечення повернення кредиту за
кредитним договором № 014/0036/82/45574 від
28.03.2008 р., між Позивачем та Відповідачем
- ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки
№ 011/0036/24475 від 28.03.2008 року.

Відповідно до п. 6.1. Договору іпотеки в
забезпечення виконання зобов'язань, що
витікають з кредитного договору №
014/0036/82/45574 від 28.03.2008 року, ОСОБА_2
передала в іпотеку ВАТ "Райффайзен Банк
Аваль" нерухоме майно - квартиру під
номером АДРЕСА_1, яка складається з
чотирьох житлових кімнат, загальною
площею 123,20 кв. м, в тому числі житловою
площею 78,30 кв. м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Право застави Банку було зареєстровано
в Державному реєстрі іпотеки, за
реєстраційним № 6901957, згідно Витягу про
реєстрацію в Державному реєстрі
іпотеки №17806252 від 28.03.2008 року.

Боржник належним чином не виконував
взяті на себе зобов'язання по
кредитному договору № 014/0036/82/45574 від
28.03.2008 року, внаслідок чого виникла
заборгованість перед АТ "Райффайзен
Банк Аваль" в розмірі 249 297,74 дол. США, в
тому числі: сума основного боргу за
кредитним договором - 119 138,60 доларів
США; сума нарахованих і несплачених
відсотків за користування кредитом - 1
700,16 дол. США; . сума пені за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань - 128 458,98
дол. США. що станом на 03.03.2014 року за
офіційним курсом НБУ один долар США =
9,6994 гривень та становить 2 418 038,03
гривень.

З метою погашення заборгованості перед
Чернівецькою обласною дирекцією ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль", з ОСОБА_2
досягнуто домовленості про
добровільну реалізацію заставного
майна а саме - квартири під номером
АДРЕСА_1, яка складається з чотирьох
житлових кімнат, загальною площею 123,20
кв. м, в тому числі житловою площею 78,30
кв. м, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. З ОСОБА_2 також досягнуто
домовленості про добровільну сплату
залишку заборгованості після
реалізації іпотечного майна, в іншому
випадку Банк змушений буде вжити до
нього заходи з примусового стягнення
заборгованості.

Накладання ДВС арешту на предмети
Іпотеки згідно ухвали виданої 15.02.2010
року Шевченківським районним судом м.
Чернівці на користь ПАТ «ВТБ Банк»,
порушує наше право, як кредитора
(Іпотекодержателя) одержати
задоволення з вартості заставленого
майна, в разі невиконання
Позичальниками чи Іпотекодавцем своїх
зобов'язань, який в силу застави має
переважне право на це перед іншим
кредиторами. Крім того накладений
арешт на майно боржника унеможливлює
добровільну реалізацію предмета
іпотеки на підставі домовленості з
ОСОБА_2 про добровільну реалізацію
заставного майна для погашення
заборгованості за кредитом. Наявний
арешт ДВС унеможливлює також
позасудове врегулювання боргу, яке
передбачено ст. 36 Закону «Про іпотеку»
відповідно до якого сторони іпотечного
договору можуть вирішити питання про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору.

В порушення вимог ч. 4 ст. 54 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець повідомляє
заставодержателя не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або тоді, коли йому стало
відомо, що арештоване майно боржника
знаходиться у заставі, та роз'яснює
заставодержателю право на звернення до
суду з позовом про звільнення
заставленого майна з під арешту, що
державним виконавцем виконано не було.

Обґрунтування необхідності звільнення
з під арешту квартиру під номером
АДРЕСА_1, та належить гр. ОСОБА_2
закріплена наступними нормативними
актами:

Таким чином, вважають, що накладання
ДВС арешт на предмети Іпотеки згідно
ухвали виданої 15.02.2010 року
Шевченківським районним судом м.
Чернівці на користь ПАТ «ВТБ Банк»,
порушує наше право, як кредитора
(Іпотекодержателя) одержати
задоволення з вартості заставленого
майна, в разі невиконання
Позичальниками чи Іпотекодавцем своїх
зобов'язань, який в силу застави має
переважне право на це перед іншим
кредиторами.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України
позови про зняття арешту з майна
пред'являються за місцезнаходженням
цього майна або основної його частини.
Отже справа підсудна Шевченківському
районному суду м. Чернівці, оскільки
майно яке необхідно звільнити з під
арешту знаходиться за адресою -
АДРЕСА_1.

Належними відповідачами у справах за
позовом про звільнення майна з-під
арешту є боржник, особа в інтересах
якої накладено арешт на майно, і в
необхідних випадках особа, котрій
передано майно, якщо воно було
реалізоване. У тих випадках, коли опис
та арешт майна проводився для
забезпечення конфіскації,
притягується відповідна державна
податкова інспекція. А у випадках, коли
майно не збереглося в натурі і
відповідні податкові інспекції вже
розпорядилися цим майном, то
притягуються також відповідні органи
Державного казначейства

Таким чином накладений арешт на майно
боржника унеможливлює добровільну
реалізацію предмета іпотеки на
підставі домовленості з ОСОБА_2 про
добровільну реалізацію заставного
майна для погашення заборгованості за
кредитом. Наявний арешт ДВС
унеможливлює також позасудове
врегулювання боргу, яке передбачено ст.
36 Закону «Про іпотеку» відповідно до
якого сторони іпотечного договору
можуть вирішити питання про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору, право застави (іпотеки)
виникло 28.03.2008 року, тобто до винесення
ухвали суду, про арешт майна боржника.

Просять звільнити з-під арешту та зняти
заборону здійснювати відчудження
квартири за адресою АДРЕСА_1 та
належить ОСОБА_2 на праві приватної
власності, а також стягнути з ОСОБА_2 на
користь ПАТ АТ "Райффайзен Банк Аваль"
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп..

Представник позивача в судове
засідання з'явився просив позов
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач з'явилася в судове
засідання,не заперечувала проти
задоволення позову.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче
провадження», особа яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права на
майно і про звільнення з - під арешту.

Статтею 54 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено право
заставодержателя звернутися до суду
про звільнення заставленого майно з -
під арешту.

Відповідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 27.08.76 року
№6 «Про судову практику в справах про
виключення майна з опису» за правилами,
встановленими для розгляду і позовів
про виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що ґрунтуються як на праві
власності на описане майно, так і на
праві володіння ним і відповідачами в
справі суд притягує боржника, особу, в
інтересах якої накладено арешт на
майно..

Відповідно до вимог ст. 44 ЗУ "Про
виконавче провадження", у першу чергу
задовольняються забезпечені заставою
вимоги про стягнення з вартості
заставленого майна.

У відповідності до статті 12 Закону
України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень"
реєстрація обтяження надає
відповідному обтяженню чинності у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом. У разі
відсутності реєстрації обтяження таке
обтяження зберігає чинність лише у
відносинах між боржником і
обтяжувачем, проте воно є не чинним у
відносинах з третіми особами. Саме на
підставі реєстрації встановлюється
пріоритет обтяження і задоволення прав
чи вимог декількох обтяжувачів, на
користь яких встановлено обтяження
одного й того ж нерухомого майна,
здійснюється з пріоритетом, який
визначається в порядку, встановленому
цим Законом.

Статтею 14 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрації обтяжень" також
передбачено, що якщо інше не
встановлено цим Законом, зареєстроване
обтяження має вищий пріоритет над
незареєстрованими обтяженнями.
Обтяжувач з вищим пріоритетом має
переважне право на звернення стягнення
на предмет обтяження.

Відповідно до статті 575 ЦК України
іпотека є окремим видом застави, а саме
заставою нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи. У відповідності до
ст. 1 Закону України «Про заставу» в
силу застави Кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
одержати задоволення з вартості
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами. Статтею 19

Закону передбачено, що за рахунок
заставленого майна заставодержатель
має право задовольнити свої вимоги в
повному обсязі включаючи проценти,
відшкодування збитків, завданих
прострочкою виконання. У відповідності
до статті 20 Закону заставодержатель
набуває право звернення стягнення на
предмет застави в разі, якщо в момент
настання терміну виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
воно не буде виконано.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

У разі невиконання боржником основного
зобов'язання, Іпотекодержатель, як
зазначено у частині першій статті 33
Закону України «Про іпотеку», вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно цих вимог закону судом
встановлено, що згідно Постанови про
відкриття виконавчого провадження від
23.03.2010 року старшим державним
виконавцем Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції Семенчуком Віктором
Миколайовичем, при примусовому
виконанні Ухвали виданої 15.02.2010 року
Шевченківським районним судом м.
Чернівці на користь ПАТ «ВТБ Банк»,
накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1
яка належить на праві власності ОСОБА_2.

Вважають, що майно підлягає звільненню
з під арешту за наступними підставами:
Згідно укладеного та в установленому
порядку підписаного кредитного
договору № 014/0036/82/45574 від 28.03.2008 р. -
фізична особа ОСОБА_2 отримала у
Шевченківському відділенні
Чернівецької обласної дирекції АТ
"Райффайзен Банк Аваль" кредитні кошти
в сумі 148 000,00 доларів США на строк по
27.03.2018 р.

В забезпечення повернення кредиту за
кредитним договором № 014/0036/82/45574 від
28.03.2008 р., між Позивачем та Відповідачем
- ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки
№ 011/0036/24475 від 28.03.2008 року.

Відповідно до п. 6.1. Договору іпотеки в
забезпечення виконання зобов'язань, що
витікають з кредитного договору №
014/0036/82/45574 від 28.03.2008 року, ОСОБА_2
передала в іпотеку ВАТ "Райффайзен Банк
Аваль" нерухоме майно - квартиру під
номером АДРЕСА_1, яка складається з
чотирьох житлових кімнат, загальною
площею 123,20 кв. м, в тому числі житловою
площею 78,30 кв. м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Право застави Банку було зареєстровано
в Державному реєстрі іпотеки, за
реєстраційним № 6901957, згідно Витягу про
реєстрацію в Державному реєстрі
іпотеки №17806252 від 28.03.2008 року.

Боржник належним чином не виконував
взяті на себе зобов'язання по
кредитному договору № 014/0036/82/45574 від
28.03.2008 року, внаслідок чого виникла
заборгованість перед АТ "Райффайзен
Банк Аваль" в розмірі 249 297,74 дол. США, в
тому числі: сума основного боргу за
кредитним договором - 119 138,60 доларів
США; сума нарахованих і несплачених
відсотків за користування кредитом - 1
700,16 дол. США; . сума пені за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань - 128 458,98
дол. США. що станом на 03.03.2014 року за
офіційним курсом НБУ один долар США =
9,6994 гривень та становить 2 418 038,03
гривень.

З метою погашення заборгованості перед
Чернівецькою обласною дирекцією ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль", з ОСОБА_2
досягнуто домовленості про
добровільну реалізацію заставного
майна а саме - квартири під номером
АДРЕСА_1, яка складається з чотирьох
житлових кімнат, загальною площею 123,20
кв. м, в тому числі житловою площею 78,30
кв. м, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. З ОСОБА_2 також досягнуто
домовленості про добровільну сплату
залишку заборгованості після
реалізації іпотечного майна, в іншому
випадку Банк змушений буде вжити до
нього заходи з примусового стягнення
заборгованості.

Накладання ДВС арешту на предмети
Іпотеки згідно ухвали виданої 15.02.2010
року Шевченківським районним судом м.
Чернівці на користь ПАТ «ВТБ Банк»,
порушує наше право, як кредитора
(Іпотекодержателя) одержати
задоволення з вартості заставленого
майна, в разі невиконання
Позичальниками чи Іпотекодавцем своїх
зобов'язань, який в силу застави має
переважне право на це перед іншим
кредиторами. Крім того накладений
арешт на майно боржника унеможливлює
добровільну реалізацію предмета
іпотеки на підставі домовленості з
ОСОБА_2 про добровільну реалізацію
заставного майна для погашення
заборгованості за кредитом. Наявний
арешт ДВС унеможливлює також
позасудове врегулювання боргу, яке
передбачено ст. 36 Закону «Про іпотеку»
відповідно до якого сторони іпотечного
договору можуть вирішити питання про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору.

В порушення вимог ч. 4 ст. 54 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець повідомляє
заставодержателя не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або тоді, коли йому стало
відомо, що арештоване майно боржника
знаходиться у заставі, та роз'яснює
заставодержателю право на звернення до
суду з позовом про звільнення
заставленого майна з під арешту, що
державним виконавцем виконано не було.

Обґрунтування необхідності звільнення
з під арешту квартиру під номером
АДРЕСА_1, та належить гр. ОСОБА_2
закріплена наступними нормативними
актами:

Таким чином, вважають, що накладання
ДВС арешт на предмети Іпотеки згідно
ухвали виданої 15.02.2010 року
Шевченківським районним судом м.
Чернівці на користь ПАТ «ВТБ Банк»,
порушує наше право, як кредитора
(Іпотекодержателя) одержати
задоволення з вартості заставленого
майна, в разі невиконання
Позичальниками чи Іпотекодавцем своїх
зобов'язань, який в силу застави має
переважне право на це перед іншим
кредиторами.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України
позови про зняття арешту з майна
пред'являються за місцезнаходженням
цього майна або основної його частини.
Отже справа підсудна Шевченківському
районному суду м. Чернівці, оскільки
майно яке необхідно звільнити з під
арешту знаходиться за адресою -
АДРЕСА_1.

Належними відповідачами у справах за
позовом про звільнення майна з-під
арешту є боржник, особа в інтересах
якої накладено арешт на майно, і в
необхідних випадках особа, котрій
передано майно, якщо воно було
реалізоване. У тих випадках, коли опис
та арешт майна проводився для
забезпечення конфіскації,
притягується відповідна державна
податкова інспекція. А у випадках, коли
майно не збереглося в натурі і
відповідні податкові інспекції вже
розпорядилися цим майном, то
притягуються також відповідні органи
Державного казначейства

Таким чином накладений арешт на майно
боржника унеможливлює добровільну
реалізацію предмета іпотеки на
підставі домовленості з ОСОБА_2 про
добровільну реалізацію заставного
майна для погашення заборгованості за
кредитом. Наявний арешт ДВС
унеможливлює також позасудове
врегулювання боргу, яке передбачено ст.
36 Закону «Про іпотеку» відповідно до
якого сторони іпотечного договору
можуть вирішити питання про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору, право застави (іпотеки)
виникло 28.03.2008 року, тобто до винесення
ухвали суду, про арешт майна боржника.

Виходячи з наведеного суд приходить до
висновку, що звільнити з-під арешту та
зняти заборону здійснювати
відчудження квартири за адресою
АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на праві
приватної власності, а також стягнути з
ОСОБА_2 на користь ПАТ АТ "Райффайзен
Банк Аваль" судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп..

На підставі наведеного, керуючись ст. З,
114, 118, 120, ЦПК України, на підставі ст. 16,
572, 575, 585, 586, 587 ЦК України, ст.ст. 33, 44, 57, 60
Закону України "Про виконавче
провадження" ст.ст. 12, 14 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" та ст. 19, 20 Закону
України "Про заставу" ст.12, 33, 38, 39 Закону
України "Про іпотеку",-

В И Р І Ш
И В:

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту та зняти
заборону здійснювати відчуження
квартири за адресою АДРЕСА_1 та
належить ОСОБА_2 на праві приватної
власності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ АТ
"Райффайзен Банк Аваль" судовий збір в
сумі 243 грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом 10 днів з дня
проголошення до апеляційного суду
Чернівецької області через
Шевченківський районний суд м.
Чернівці.

Суддя
Літвінова О.Г.