У Х В А Л А

26.03.2014 Провадження
№6/425/31/14

Справа №425/1034/14-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської
області, у складі:

головуючого судді Коваленка Д.С.,

при секретарі Томко Л.А.,

за участю старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Рубіжанського
міського управління юстиції
Ядрихінського Богдана Валерійовича,

розглянувши подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Рубіжанського міського управління
юстиції Маркова І.Ю. про примусове
проникнення до житла ОСОБА_3,

В С Т А
Н О В И В:

До Рубіжанського міського суду
Луганської області надійшло подання
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Рубіжанського міського управління
юстиції Маркова І.Ю. про примусове
проникнення державних виконавців
відділу державної виконавчої служби
Рубіжанського міського управління
юстиції до житла ОСОБА_3 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків: НОМЕР_1) у вигляді будинку
АДРЕСА_1, для вилучення арештованого
автомобіля марки toyota, 2007 року випуску,
державний номерний знак: НОМЕР_2, що
належить боржнику ОСОБА_4.

В обґрунтування для задоволення
подання, старший державний виконавець
Ядрихінський Б.В. зазначив, що у відділі
державної виконавчої служби
Рубіжанського міського управління
юстиції на примусовому виконанні
знаходиться виконавчий лист №2/1224/904/12
від 01 квітня 2013 року, виданий
Рубіжанським міським судом Луганської
області, про стягнення з ОСОБА_4 на
користь публічного акціонерного
товариства Банк Форум заборгованості
за кредитним договором №0272/07/06-А від 13
грудня 2007 року в розмірі 69969 гривень 15
копійок та судовий збір у розмірі 699
гривень 69 копійок. В процесі
примусового виконання було зясовано,
що арештоване майно, яке належить
боржнику, у вигляді автомобіля марки
toyota, 2007 року випуску, державний
номерний знак: НОМЕР_2, знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3.
А оскільки останній, добровільно не
пустив державних виконавців до свого
житла є необхідність проникнути до
його житла примусово. Боржник рішення
суду не виконує, як не сплачує й суму
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій. Також
державний виконавець надав суду опис
усіх матеріалів виконавчого
провадження та їх копії.

Вирішуючи заявлене подання про
примусове проникнення до житла
фізичної особи ОСОБА_3, суд виходить з
наступного:

Положеннями статті 30 Конституції
України кожному гарантується
недоторканість житла. Не допускається
проникнення до житла чи до іншого
володіння особи, проведення в них
огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду.

Разом з цим, пункт 1 статті 8 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, передбачає
право кожної особи на повагу до свого
житла. Водночас, пункт 2 цієї ж статті
чітко визначає підстави, за яких
втручання держави у використання
особою вказаного права є виправданим.
Таке втручання має бути здійснено
відповідно до закону і має бути
необхідним в демократичному
суспільстві, а також здійснюватися в
інтересах національної і громадської
безпеки або економічного добробуту
країни, для охорони порядку і
запобігання злочинності, охорони
здоров'я чи моралі, захисту прав і
свобод інших осіб. Цей перелік підстав
для втручання є вичерпним і не підлягає
розширеному тлумаченню.

Європейський Суд з прав людини у своєму
рішенні від 29 червня 2006 року по справі
Пантелєєнко проти України, зокрема у
пункті 49 підкреслив, що вираз
"відповідно до закону" у пункті 2 статті
8 Конвенції значною мірою покладає на
національне законодавство і державу
обов'язок дотримання матеріальних і
процесуальних норм.

Тобто, втручання держави в особі
будь-яких її органів і їх посадових
осіб у право особи на повагу до свого
житла, повинно відбуватись при
дотриманні як матеріальних так і
процесуальних норм, які регулюють
процедуру такого втручання.

Перевіряючи їх дотримання державним
виконавцем, який є представником
органу державної (зокрема, виконавчої)
влади, суд враховує наступні
нормативно-правові положення.

Відповідно до положень пункту десятого
частини третьої статті 11 Закону
України Про виконавче провадження від
21 квітня 1999 року №606-XIV, державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
звертатися до суду з поданням про
постановлення вмотивованого рішення
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
або іншої особи, в якої перебуває майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб. Згідно з
частиною першої статті 376 Цивільного
процесуального кодексу України (надалі
за текстом ЦПК України) питання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння особи, яка не є
боржником, але у якої знаходиться майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, при
виконанні судових рішень вирішується
судом за місцезнаходженням житла чи
іншого володіння такої особи за
поданням державного виконавця.

Поряд з цим, суд враховує, що відповідно
до положень частини 3 статті 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях
(частина друга та четверта статті 60 ЦПК
України).

При цьому, з огляду на положення
частини другої статті 59 цього ж
кодексу, обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

З огляду на вказані матеріальні та
процесуальні норми, саме державний
виконавець повинен довести наявність
хоча б однієї підстави, що передбачена
пунктом 2 статті 8 Конвенції для
втручання у право особи на повагу до
свого житла, наявність легітимної мети
чи цілі, як того вимагає цей пункт, а
також те, що таке втручання є
необхідним у демократичному
суспільстві для досягнення такої мети
чи цілей. При цьому, державний
виконавець повинен довести, що
втручання, про яке йдеться, буде
пропорційним меті чи цілі, для якої
таке втручання є необхідним.

Оцінивши зміст подання та докази, які
до нього додаються, суд констатує, що
державним виконавцем зазначеного не
доведено, а зміст самого подання, крім
того, свідчить про відсутність
гарантій проти зловживань (перевищення
повноважень) посадовими особами
державної виконавчої служби, оскільки
не містить строку для виправданого
втручання держави у право особи на
повагу до свого житла та не обмежує
коло осіб, які можуть втрутитись у
вказане право особи, що вказує на
невиправданість такого втручання.

За таких обставин, у задоволенні
подання головного державного
виконавця Маркова І.Ю., слід відмовити.

Керуючись статтями 1-11,15,208-210,212,376
Цивільного процесуального кодексу
України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Рубіжанського міського управління
юстиції Маркова І.Ю. про примусове
проникнення державних виконавців
відділу державної виконавчої служби
Рубіжанського міського управління
юстиції до житла ОСОБА_3 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків: НОМЕР_1) у вигляді будинку
АДРЕСА_1, для вилучення арештованого
автомобіля марки toyota, 2007 року випуску,
державний номерний знак: НОМЕР_2, що
належить боржнику ОСОБА_4, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом
п'яти днів з дня її проголошення до
Апеляційного суду Луганської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Рубіжанський міський суд Луганської
області. Особи, які не були присутні під
час проголошення ухвали мають право
оскаржити ухвалу протягом п'яти днів з
дня отримання її копії.

Суддя
Д.С. Коваленко