Справа № 2/2218/2197/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року Хмельницький
міськрайонний суд в складі:

головуючого-судді
Палінчака О.М.

при секретарі
Антосєві В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому справу
за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань в м.
Хмельницькому, ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю та зобов'язання здійснити
страхові виплати та за позовом ОСОБА_2
до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в місті
Хмельницькому Хмельницької області
про встановлення факту проживання
однією сім'єю та зобов'язання
відповідача здійснити страхові
виплати,

встановив:

У лютому 2011 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
від нещасного випадку на виробництві
помер її батько ОСОБА_3, з яким вона
разом проживала та вела спільне
господарство. З 2009 року вона є
інвалідом 2 групи загального
захворювання, перебувала на утриманні
батька. Після смерті останнього,
звернулася до відповідача для
отримання страхових виплат по втраті
годувальника. З такими ж вимогами до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Хмельницькому
звернулась мати ОСОБА_3, тобто її бабуся
- ОСОБА_2, яка стверджувала, що на момент
смерті ОСОБА_3 була членом його сім'ї,
про що надала довідку виконкому
Гвардійської сільської ради,
перебувала на його утриманні, дані
факти ОСОБА_2 просила встановити, а
саме проживання з сином в с. Немиченці
Хмельницького району з 2006 року та
перебування у нього на утриманні.

Після уточнення позовних вимог, ОСОБА_1
просила встановити факт проживання
однією сім'єю з батьком ОСОБА_3 у період
з 06 липня 1985 року по день його смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 року у квартирі АДРЕСА_1;
виплатити їй, як члену сім'ї ОСОБА_3
одноразову допомогу не менше 5-річної
заробітної плати батька у
відповідності до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності"; виплатити їй
однорічний заробіток батька як особі,
що перебувала на його утриманні і мала
право на утримання в силу вимог
ч. 7 ст. 34, п. 3 ч. 2 ст. 33
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності"; здійснити нарахування
та виплату щомісячних страхових виплат
згідно
п. "д" п. 1 ч. 1 ст. 21, п. 3 ч. 2 ст. 33 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник, кожен окремо, просили
задовольнити їх позов та відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_2 посилаючись
на те, що дійсно позивачка проживала
однією сім'єю з батьком та перебувала у
нього на утриманні.

Представники ОСОБА_2 в судовому
засіданні просили відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1 посилаючись
на те, що ОСОБА_3 проживав однією сім'єю
з матір'ю в с. Немиченці Хмельницького
району.

Представник Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в місті Хмельницькому
Хмельницької області в судовому
засіданні пояснила, що ними буде
здійснено відповідні виплати після
визначення особи з якою однією сім'єю
проживав померлий.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід
відмовити.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року під час виконання трудових
обов'язків у ВАТ "Хмельницькобленерго"
з електромонтером служби підстанцій
департаменту високовольтних
електромереж ОСОБА_3 стався нещасний
випадок, внаслідок чого він загинув (а.
с. 14 т. 1)

Згідно ст. 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
непрацездатності» у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професіонального
захворювання) мають непрацездатні
особи, які перебували на утриманні
померлого або мали на день його смерті
право на одержання від нього утримання,
а також дитина померлого, яка
народилася протягом не більш як
десятимісячного строку після його
смерті.

Такими непрацездатними особами є: 1)
діти, які не досягли 16 років; діти з 6 до
18 років, які не працюють, або старші за
цей вік, але через вади фізичного бо
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання, - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; 2) жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють; 3)
інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності; 4) неповнолітні діти,
на утримання яких померлий виплачував
або був зобов'язаний виплачувати
аліменти; 5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Відповідно до ч. 7 ст. 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
непрацездатності» у разі смерті
потерпілого внаслідок нещасного
випадку або професійного
захворювання розмір одноразової
допомоги його сім'ї повинен бути не
меншим за п'ятирічну заробітну плату
потерпілого і, крім того, не меншим за
однорічний заробіток потерпілого на
кожну особу, яка перебувала на його
утриманні, а також на його дитину, яка
народилася протягом не більше як
десятимісячного строку після смерті
потерпілого.

За змістом зазначених норм
законодавства право на отримання
після смерті потерпілого вищезгаданих
виплат виникає за наявності двох
обставин: належності до складу сім'ї
померлого та факту перебування на його
утриманні.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 вперше отримала інвалідність
другої групи 27 вересня 2009 року, а не є
інвалідом дитинства (а. с. 10 т. 1). На дату
смерті батька позивачка була
повнолітньою.

20 вересня 1997 року ОСОБА_1 уклала шлюб з
ОСОБА_4 , з яким перебувала у шлюбі до
дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.
с.12, 13 т.1). Від цього шлюбу народила
дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

з 25 січня 2007 року ОСОБА_1 є фізичною
особою-підприємцем, забезпечує себе
роботою самостійно та отримує прибуток
від підприємницької діяльності та
пенсію по інвалідності (а. с. 60-61,67-68, 147
т.1).

ОСОБА_2 є матір'ю померлого внаслідок
нещасного випадку на виробництві
ОСОБА_3 і на час смерті потерпілого
досягла 60 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

ОСОБА_2 на підтвердження своїх вимог
надала довідку Гвардійської сільської
ради Хмельницького району від 8 вересня
2011 року №364, з якої слідує, що зі слів
свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ОСОБА_2 зі
своїм сином проживала однією сім'єю в с.
Немиченці Хмельницького району. Суд
критично ставиться до змісту довідки
та не визнає її належним та допустимим
доказом по справі, оскільки допитані в
судовому засіданні свідки не були
послідовними у своїх показах, зокрема з
показів свідка ОСОБА_6 слідує, що
ОСОБА_3 нібито проживав постійно з
матір'ю, але одночасно мав стосунки та
проживав з ОСОБА_8 в м. Хмельницькому (Т.
5 а.с. 17). Такі ж відомості слідують з
письмових пояснень ОСОБА_7 (Т. 5 а.с.14),
однак в судовому засіданні свідок
наполягав на тому, що ОСОБА_3 проживав
зі своєю мамою з 2007 року в с. Немиченцях
Хмельницького району. Що стосується
показів ОСОБА_8, суд також ставиться
критично, оскільки вони не
підтверджуються жодними іншими
матеріалами справи.

Будь-яких інших доказів в
підтвердження своїх вимог ОСОБА_2 суду
не надала, а отже відсутні підстави для
задоволення позову в цілому, оскільки
обставини на які посилалась позивачка
не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, відповідно
відсутні підстави для задоволення
позову в частині вимог до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в місті Хмельницькому
Хмельницької області, так як
встановлення факту проживання однією
сім'єю та перебування на утриманні
перебуває в причинно - наслідковому
зв'язку із виплатами Фонду.

Що стосується встановлення факту
проживання однією сім'єю з батьком
ОСОБА_1 з 6 липня 1985 року по 4 березня 2010
року.

Слід врахувати, що обов'язковою
підставою визнання судом юридичних
фактів є правові наслідки їх визнання.
Якщо встановлення юридичного факту не
тягне за собою встановлення, зміну або
припинення правовідносин, суди таких
фактів не встановлюють.

З 25 січня 2007 року ОСОБА_1 є фізичною
особою-підприємцем, забезпечує себе
роботою самостійно та отримує прибуток
від підприємницької діяльності та
пенсію по інвалідності.

Як роз'яснено у п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення», судам
необхідно мати на увазі, що
встановлення факту перебування особи
на утриманні померлого має значення
для одержання спадщини, призначення
пенсії або відшкодування шкоди, якщо
допомога, яка надавалась, була для
заявника постійним і основним джерелом
засобів до існування.

З урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що ОСОБА_1 не
перебувала на утриманні у ОСОБА_3, не
отримувала від останнього допомогу, що
була для неї постійним і основним
джерелом засобів до існування так як
мала інший постійний дохід(пенсія,
дохід від підприємницької діяльності),
а тому відсутні підстави на одержання
нею щомісячних страхових виплат
(пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професіонального захворювання) та
дноразової допомоги. В зв'язку з
вищевикладеним відсутні підстави для
становлення факту, так як даний
юридичний факт не тягне за собою
становлення, зміну або припинення
правовідносин.

Керуючись ст..ст.10,11,60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 33, 34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
непрацездатності»

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Хмельницькому, ОСОБА_2
про встановлення факту проживання
однією сім'єю та зобов'язання
здійснити страхові виплати та в
задоволенні позову ОСОБА_2 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в місті Хмельницькому
Хмельницької області про встановлення
факту проживання однією сім'єю та
зобов'язання відповідача здійснити
страхові виплати - відмовити.

На рішення, через суд першої
інстанції, який його ухвалив, може бути
подана апеляційна скарга протягом 10
днів до апеляційного суду Хмельницької
області.

Суддя:
О.М. Палінчак