Справа № 209/6671/13-ц
Провадження № 2/209/207/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара Г.А.,

при секретарі Паляниця Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.
Дніпродзержинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом, в якому просить: стягнути з
відповідача на її користь на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4
частини від всіх видів заробітку
(доходу) відповідача, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з дня звернення до суду до
повноліття дитини; стягнути з
відповідача на її користь витрати на
правову допомогу.

На обґрунтування позову
зазначила, що перебувала в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем з
27 вересня 2008 року до 10 липня 2013 року.
Мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом із
нею та знаходиться на її утриманні. В
добровільному порядку відповідач не
забезпечує утримання дитини.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи за її відсутності, позов
підтримує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, проти
задоволення позовних вимог не
заперечує.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України
рішення у справі можливо постановити у
судовому засіданні без участі сторін.

Вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази у справі,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебували у шлюбі з 27 вересня
2008 року по 10 липня 2013 року, що
підтверджується копією рішення
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська від 10 липня 2013 року у
справі № 209/3017/13-ц /а.с. 9/.

Мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про народження /а.с. 8/.

Дитина проживає разом із позивачкою
ОСОБА_1, що підтверджується довідкою
/а.с. 10/.

В заявленому позові позивачка
стверджує, що син знаходяться на її
утриманні, матеріальну допомогу на
утримання дитини відповідач не надає.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу
України, при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст. 184 цього
Кодексу.

Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на
дитину, визначається судом.

Оскільки визнання позову у
повному обсязі відповідачем ОСОБА_2 не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, на
підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, суд
вважає за необхідне задовольнити позов
у повному обсязі та стягнути аліменти у
розмірі, зазначеному у позовних
вимогах.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку (доходів)
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму, встановленого для дитини
відповідного віку, починаючи з 10 грудня
2013 року та до досягнення дитиною
повноліття.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України
рішення в частині суми місячного
платежу допустити до негайного
виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у
розмірі 250 (двісті п'ятдесят) гривень 00
копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір у справі у розмірі
243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області шляхом
подачі протягом десяти днів з дня його
проголошення (отримання) апеляційної
скарги через суд першої інстанції, що
його ухвалив.

Суддя
Г.А. Байбара