АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1018/2014
інстанції Гаврилов Д.В.
Доповідач: Пузанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 01 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Фурман Т.Г. Чиркової К.Г.При
секретарі: З участю адвокатаБараш Ю.М.
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 07 лютого 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_6, та ОСОБА_7 до
виконавчого комітету Херсонської
міської ради, третя особа - ОСОБА_8, про
визнання ордера недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7
звернулися до суду з позовом до
виконавчого комітету Херсонської
міської ради, третя особа - ОСОБА_8, про
визнання ордера недійсним, зазначаючи,
що в 1988 році на їх ім'я був виданий ордер
на право зайняття квартири АДРЕСА_1, без
зняття з черги, оскільки норма житлової
площі не відповідала нормам надання
житлової площі для заселення.

В 2012 році їм стало відомо, що 27.12.1999 року
ордер на право зайняття наведеної вище
квартири був виданий на ім'я ОСОБА_9, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що ОСОБА_9 не
використала ордер за призначенням, так
як в квартирі на день його видачі були
зареєстровані і проживали вони
(позивачі), а отже - квартира не була
вільною, позивачі, вважаючи свої права
порушеними, просили суд на підставі
ст.ст.58,59 ЖК України визнати ордер №352
від 27.12.1999 року, виданий на ім'я ОСОБА_9
на квартиру АДРЕСА_1, недійсним.

Рішенням суду від 07 лютого 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7
просять рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення про задоволення
позову, зазначаючи, що висновки суду
щодо дійсності оспореного ними ордера
та порушення їх прав у спірних
правовідносинах не відповідають
обставинам справи та положенням
житлового законодавства.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили. В судовому
засіданні представники відповідача та
третьої особи доводи скарги не визнали,
рішення суду просили залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Судом встановлено, що на підставі
рішення виконкому Комсомольської
районної Ради народних депутатів від 11
листопада 1988 року №406 ОСОБА_7 надана
однокімнатна квартира АДРЕСА_1 на склад
сім'ї 2 особи: вона та неповнолітня
дочка ОСОБА_6, без зняття із квартирного
обліку /а.с.70/.

В грудні 1999 року ОСОБА_7 на той же склад
сім'ї надана однокімнатна квартира
АДРЕСА_3 із зняттям із квартирного
обліку /а.с. 71/.

Тоді ж квартира АДРЕСА_1, яку раніше
займали позивачки, була надана ОСОБА_9,
на ім'я якої 27.12.1999 року виконкомом
Херсонської міської ради народних
депутатів видано ордер №352 /а.с. 39,85/.

Позивачі вважають цей ордер недійсним
з тих підстав, що він виданий на зайняте
приміщення.

В обґрунтування своїх доводів
посилаються на те, що на момент видачі
ордера на ім'я ОСОБА_9 (грудень 1999 року)
вони (позивачі) були зареєстровані і
проживали в спірній квартирі, яку
займали до проведення ремонту в
квартирі АДРЕСА_3.

Факт реєстрації позивачок, в тому числі
ОСОБА_6, яка на той час була
неповнолітньою і не могла проживати
окремо від матері, в квартирі АДРЕСА_3 з
26 січня 2000 року (тобто після видачі
ордера на спірну квартиру на ім'я
ОСОБА_9) підтверджений довідкою,
виданою ДП АТ «Будмеханізація» ЖЕУ
«Будмеханізація» 12.02.2013 року за вих.№43,
однак враховуючи, що за змістом ст.ст.
58,59 ЖК України, на які позивачі
посилаються, як на підставу заявлених
ними вимог, визнання ордера недійсним з
мотивів, що він виданий на зайняте
приміщення, може мати місце в тому разі,
коли останнє було зайнято правомірно, а
ОСОБА_7 та її дочка ОСОБА_10 з часу
одержання в порядку поліпшення
житлових умов іншого жилого приміщення
зобов'язані були звільнити спірне
житлове приміщення і укладений з ними
договір найму цього приміщення
відповідно до ст. 107 ЖК України вважався
розірваним навіть, якщо вони
продовжували виконувати обов'язки за
цим договором і не звільняли
приміщення протягом певного періоду
часу, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність правових підстав вважати,
що ордер на квартиру АДРЕСА_1 виданий на
ім'я ОСОБА_9, як на зайняте житлове
приміщення, а звідси - про відсутність
підстав визнавати цей ордер недійсним
/а.с. 38,39/.

Висновки суду відповідають обставинам
справи в межах наданих сторонами
доказів та нормам житлового
законодавства, що регулюють спірні
правовідносини.

Судом при вирішенні спору обґрунтовано
враховані висновки судів при вирішенні
цивільних справ за позовом ОСОБА_6 до
Херсонської міської ради виконавчого
комітету Херсонської міської ради,
ОСОБА_8 та ОСОБА_11, треті особи:
Управління комунальної власності
Херсонської міської ради та ОСОБА_7, про
спонукання до укладення договору найму
житлового приміщення, визнання
наймачем житлового приміщення,
визнання недійсними рішення
виконавчого комітету, розпорядження,
свідоцтва про право власності і
договору купівлі-продажу та за позовом
ОСОБА_8 до Херсонської міської ради про
визнання права користування квартирою
відносно прав та обов'язків сторін щодо
спірного житлового приміщення і
правильно зазначив про те, що права
позивачів у спірних правовідносинах не
порушені та відновленню у обраний ними
спосіб не підлягають /а.с. 44-47/.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на законі, належних
доказах і, як такі, що висновки суду не
спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, колегія суддів не приймає до
уваги доводи апеляційної скарги щодо
доведеності того факту, що на момент
видачі оспореного ордера в квартирі
проживали і були зареєстровані
позивачі, оскільки правове значення
при вирішенні порушеного позивачами
питання має правомірність зайняття
житлового приміщення, яка щодо них на
час видачі ордера відсутня із
наведених вище підстав.

Та обставина, що, як пояснила в суді
апеляційної інстанції представник
ОСОБА_12 - адвокат ОСОБА_5, позивачі не
повинні були звільняти спірну
квартиру, а квартира АДРЕСА_3 надана їм
додатково до уже займаної житлової
площі, спростовується змістом наданих
суду постанов спільного засідання
адміністрації та профкому
Херсонського суднобудівного заводу
від 07.12.1999 року, ордером, виданим на ім'я
ОСОБА_9 та поведінкою самих позивачів,
які, за їх поясненнями, проживали в
спірній квартирі лише до завершення
ремонту нової квартири і протягом
тривалого періоду часу (до 2011-2012р.р.) не
заявляли про свої права на неї.

Посилання позивачів на те, що ОСОБА_9, не
вселившись в спірну квартиру, померла
14.06.2000 року, не спростовує висновків
суду у спірних правовідносинах,
оскільки наведена вище обставина
виходить за межі підстав і предмета
заявленого ними позову і не впливає на
дійсність оспореного ордера.

За межі підстав позову в даній справі
виходить також твердження апелянтів
про те, що сім'я ОСОБА_9 не потребувала
поліпшення житлових умов.

Заявивши про недійсність ордера з тих
підстав, що він виданий на зайняте ними
приміщення, позивачі не доводили в суді
першої інстанції наявність інших
порушень порядку і умов надання
спірного житлового приміщення і такі
факти судом не встановлені.

Проведені апелянтами розрахунки
займаної та наданої ОСОБА_9 житлової
площі не свідчать про будь-які
порушення при вирішенні спірного
питання, зроблені без врахування
дійсних відомостей про потребу сім'ї
ОСОБА_9 в поліпшенні житлових умов і до
того ж зроблені щодо двох осіб, в той
час, як на час видачі ордера їх було
троє /а.с. 85/.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення ухвалено судом
з додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
його скасування та ухвалення нового
рішення про задоволення позову
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7
відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 07 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя

Л.В.Пузанова