АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2032/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Черновськой Г. В. Доповідач -
Кіктенко Л.М.Категорія 46
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

02 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

Головуючого судді: Кіктенко Л.М.

суддів : Глущенко Н.Г.,Осіяна О.М.

при секретарі: Нікуліній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 08 січня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково.

Припинено режим спільної сумісної
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
автомобіль «Porsche Cayenne», д/н НОМЕР_1, 2008
року випуску, № шасі НОМЕР_2 НОМЕР_3.

Поділено спільне набуте майно між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним шляхом:

Визнано за ОСОБА_2 право власності в
цілому на автомобіль «Porsche Cayenne», д/н
НОМЕР_1, 2008 року випуску, № шасі НОМЕР_2
НОМЕР_3

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
компенсацію вартості частки спірного
майна ( автомобіля «Porsche Cayenne», д/н
НОМЕР_1) в розмірі 257 415 (двісті тисяч
чотириста п'ятнадцять) грн. 00 коп.

З таким рішенням не погодився
представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати частково,
ухвалити нове рішення, яким за
результатами розподілу майна подружжя
визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності по ? частці на автомобіль
«Porsche Cayenne», д/н НОМЕР_1, 2008 року випуску,
№ шасі НОМЕР_2 НОМЕР_3, білого кольору,
який зареєстровано на ім'я ОСОБА_1. В
іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з ухваленням нового рішення з
наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_1
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_2 з 2005 року, який був розірваний
рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська у 2013 році.

Під час перебування у шлюбі позивачем
та відповідачем за спільні кошти було
придбано майно, а саме: автомобіль «Porsche
Cayenne», д/н НОМЕР_1, 2008 року випуску, №
шасі НОМЕР_2, НОМЕР_3, вартість якого на
день купівлі складала у гривневому
еквіваленті 506 991,24 грн.

23 жовтня 2008 року за ОСОБА_1 було
зареєстровано право власності на
автомобіль «Porsche Cayenne», д/н НОМЕР_1, 2008
року випуску, № шасі НОМЕР_2 НОМЕР_3, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом, копія якого наявна в
матеріалах справи (а. с. 7).

Відповідно до висновку судового
експерта автотоварознавця по
визначенню ринкової вартості КТЗ від 27
серпня 2013 року ринкова вартість «Porsche
Cayenne», д/н НОМЕР_1, 2008 року випуску, №
шасі НОМЕР_2 НОМЕР_3 становить 214 830,00 грн.
(а. с. 96-104).

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами
Сімейного кодексу України, Цивільного
кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку
(доходу).

Відповідно до ст. 63 СК України дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленість
між ними.

Положення ч. 1 ст. 70 СК України
закріплює: у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 372 ЦК України майно, що є
у спільній сумісній власності, може
бути поділене між співвласниками за
домовленістю між ними. У разі поділу
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом. У разі поділу майна між
співвласниками, право спільної
сумісної власності на нього
припиняється.

Частиною 1 ст. 68 СК України передбачено,
що розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 71 України майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Відповідно до ст. 369 ЦК України
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Стаття 356 ЦК України встановлює, що
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 СК України
передбачено, що особистою приватною
власністю дружини, чоловіка є: майно,
набуте нею, ним за час шлюбу, але на
підставі договору дарування або в
порядку спадкування.

Згідно ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Частково задовольняючи позовні вимоги
позивачки та визнаючи в цілому право
власності на спірний автомобіль за
ОСОБА_2 зі стягненням з нього на користь
позивачки грошової компенсації у
розмірі 257415 грн., суд у рішенні вказав,
що з пояснень представника позивача та
представника відповідача в судовому
засіданні вбачається, що на даний час
спірний автомобіль перебуває у
розпорядженні ОСОБА_2

В апеляційній скарзі апелянт
стверджує, що сплатити суму вартості ?
частки спірного автомобіля він не має
можливості і не згоден сплачувати
грошову компенсацію. З оцінкою
спірного автомобіля відповідач не
погоджується, товарознавча експертиза
була проведена без дослідження
вказаного автомобіля.

При поділі майна, що є об*єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
у разі, якщо речі є неподільними,
присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно допускається лише за його згодою
та за умови попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду (частини 4,5 ст.71 Сімейного Кодексу
України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 71 СК
України майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі. Неподільні
речі присуджуються одному з подружжя,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними.

Вирішуючи питання про поділ майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, зокрема
неподільної речі, застосовувуються
положення частин 4, 5 статті 71 СК України
щодо обов'язкової згоди одного з
подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду (пункт 25 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21
грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя»).

За відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених статтею 365 ЦК, за
умови звернення подружжя (одного з них)
до суду з таким позовом (стаття 11 ЦК
України) та попереднього внесення на
депозитний рахунок суду відповідної
грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив
таких дій, а неподільні речі не можуть
бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

Оскільки відповідач заперечує проти
сплати позивачці компенсації вартості
? частки вказаного автомобіля, такі
кошти у нього відсутні і в
добровільному порядку сторони не
домовилися про поділ сумісного майна
подружжя- неподільного автомобіля,
колегія суддів вважає за необхідне у
відповідності до вимог ст.71 Сімейного
Кодексу України та роз*ясень у пункті 25
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя»), позовні
вимоги позивачки задовольнити
частково, поділити спільне майно
подружжя-спірний автомобіль, визнавши
за позивачкою та відповідачем право
власності за кожним по ? частині і
залишити автомобіль у їх спільній
частковій власності.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Керуючись ст.,ст. 209,303,307, 309,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 08 січня 2014 року 2014
року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Розподілити спільне сумісно нажите
майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину автомобіля «Porsche Cayenne», д/н
НОМЕР_1, 2008 року випуску, № шасі НОМЕР_2
НОМЕР_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину автомобіля «Porsche Cayenne», д/н
НОМЕР_1, 2008 року випуску, № шасі НОМЕР_2
НОМЕР_3.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді