Справа № 247/392/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року Торезький міський суд
Донецької області в складі :

Головуючої-судді
Чапланової О.М.

При секретарі
Семенцовій
І.В.

За участю: позивачів
ОСОБА_2

ОСОБА_3

відповідача
ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Тореза
цивільну справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

03.02.2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4,
Головного управління Державної
міграційної служби України в Донецькій
області про усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження власністю, зняття з
реєстраційного обліку. Просили
зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди у
здійсненні права власності належною їм
на праві спільної власності квартири
АДРЕСА_1; зобов'язати Головне
Управління Державної міграційної
служби України в Донецькій області
зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_4 у
квартирі АДРЕСА_1; оплату судового
збору покласти на позивачів (а.с.2-3).

04.02.2014 року на зміну позовних вимог
ОСОБА_2, ОСОБА_3 надали до суду позовну
заяву до ОСОБА_4 про визнання таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням. Свої вимоги обґрунтовують
тим, що позивачі є співвласниками
квартири АДРЕСА_1, на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 12 липня 1994 року.

ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з
відповідачем ОСОБА_4, від шлюбу мають
доньку - ОСОБА_3 З 01 вересня 1995 року
відповідач був зареєстрований у
вказаній квартирі, як чоловік. У
березні 2008 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 розірвано. Відповідач не
проживає у зазначеній квартирі понад 6
років, ніяких сімейних відносин з
позивачами не підтримує, спільне
господарство з ними не веде. В квартирі
відсутні особисті речі відповідача, на
вказану адресу не надходить
кореспонденція на його ім'я, комунальні
послуги він не сплачує, в утриманні
квартири участі не приймає. Позивачі
вимушені сплачувати за відповідача
комунальні платежі, у зв'язку з чим
несуть додаткові витрати. У
добровільному порядку знятися з
реєстраційного обліку відповідач не
бажає.

Просять суд визнати ОСОБА_4 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, яке
належить на праві приватної власності
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.18-19).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
підтримала позовні вимоги, дала
пояснення, аналогічні викладеним в
позові, додатково пояснила, що вона
перебувала з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі. Відповідач був
зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1, яка
належить позивачам на праві власності,
як член сім'ї. У 2008 році шлюб між нею та
відповідачем було розірвано. З літа 2008
року відповідач не став проживати у
зазначеній квартирі, переїхав до іншої
жінки та проживає за адресою: АДРЕСА_2.
Перешкод в проживанні у квартирі, яка
належить позивачам на праві власності,
відповідачу ніхто не чинив, він іноді
приходив в квартиру, забирав свої речі,
у нього був свій ключ від квартири. На
її прохання відповідач обіцяв знятися
з реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1, відразу як вирішить питання за
якою адресою йому можливо
зареєструвати місце проживання. Після
розірвання шлюбу і до того часу, коли
відповідач пішов проживати до іншої
жінки, позивачі не змінювали ані вхідні
двері у квартиру, ані замки на них.
Замок на вхідній двері квартири вони
змінили приблизно влітку 2012 року,
оскільки він зламався, відповідач ключ
від нового замку не просив, з 2010 року
він жодного разу в квартиру не
приходив. 10 жовтня 2012 року вона
зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, з
яким проживає в указаній квартирі.
Просить позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3
підтримала позовні вимоги, дала
пояснення, аналогічні викладеним в
позові, та додаткові пояснення,
аналогічні поясненням позивачки -
ОСОБА_2 Просила позовні вимоги
задовольнити.

Відповідач в судовому засідання
позовні вимоги не визнав, пояснив суду,
що він до 2008 року знаходився в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, був
зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1, як
член сім'ї. Періодично між ним та його
колишньою дружиною виникали сварки,
він уходив від неї, потім повертався, а
коли відношення між ними загострилися,
він був вимушений піти. Він не став
проживати за вказаною адресою,
оскільки ОСОБА_2 почала говорити, що
вона приведе у квартиру свого
співмешканця. Періодично він приходив
у квартиру, забирав свої речі, іноді
залишався ночувати. Сварки між ним та
ОСОБА_2 продовжувались і він вимушений
був проживати у сестри, у друзів, у
батьків. Після зміни замка на вхідній
двері, ключ він не просив, оскільки не
бажав нових скандалів. В теперішній час
немає адреси, за якою він міг би
зареєструвати своє місце проживання,
якщо така можливість буде, то він у
добровільному порядку зніметься з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1. До батьків він прописатися не
може, оскільки у нього не склалися
відносини з батьком. Якщо можливо б
було жити без реєстрації, він би
виписався з квартири, яка належить
позивачам. З літа 2008 року і до
теперішнього часу він не намагався
повернутись і проживати у зазначеній
квартирі, оскільки це було б
некоректним, тому, що у цієї квартирі
проживає іншій чоловік. Перешкод у
поверненні і проживанні в даній
квартирі йому ніхто не чинив. Останній
раз у квартирі він був приблизно 2 роки
тому. Він не приймає участі в оплаті
житлово-комунальних послуг, які
надаються за вказаною адресою, але з
урахуванням його реєстрації у цієї
квартирі, позивачі користуються 50
відсотковою знижкою по оплаті
житлово-комунальних послуг, на яку він
має право, як учасник ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС. Він готовий
знятися з реєстраційного обліку за
адресою: АДРЕСА_1, але йому не має куди
прописатися.

Допитана в якості свідка - ОСОБА_5, в
судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2
та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, якій було
розірвано. Під час шлюбу проживали за
адресою: АДРЕСА_1. В теперішній час за
цією адресою проживає ОСОБА_2 зі своїм
чоловіком. ОСОБА_4 не проживає в
указаній квартирі приблизно з 2008 року.
Вона не бачила, щоб хтось чинив
відповідачу перешкоди у проживанні у
зазначеній квартирі.

Вислухавши сторони, свідка,
дослідивши матеріали справи, судом
фактично встановлено, що згідно із
свідоцтвом про право власності на
житло від 12 липня 1994 року, виданого
відділом по приватизації житлового
фонду виробничого об'єднання
«Торезантрацит», квартира АДРЕСА_1,
належить на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2
частині квартири; квартира
приватизована відповідно до Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду»; свідоцтво видано
згідно розпорядженню № 1165/П від 12 липня
1994 року (а.с.7).

Позивачами наданий технічний паспорт
на квартиру, яка належить на праві
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8-9).

Згідно із свідоцтвом про народження
ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4. Її
батьками є - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.24).
Згідно із свідоцтвом про шлюб 16 серпня
2013 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з
ОСОБА_8, актовий запис за № 212, після
державної реєстрації шлюбу дружині
присвоєно прізвище - ОСОБА_3 (а.с.21).

Згідно із свідоцтвом про укладення
шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали шлюб 24
травня 1996 року, про що зроблено актовий
запис за № 262. Після укладення шлюбу
дружині присвоєно прізвище - ОСОБА_2
(а.с.23).

Згідно із свідоцтвом про розірвання
шлюбу 18 березня 2008 року шлюб між ОСОБА_4
та ОСОБА_2 розірвано, актовий запис за
№64 (а.с.16).

Згідно із свідоцтвом про шлюб ОСОБА_10
та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 10 жовтня
2012 року, актовий запис за № 298, після
реєстрації шлюбу дружині присвоєно
прізвище - ОСОБА_2 (а.с.22).

Згідно із домовою книгою для
прописки громадян, які проживають у
АДРЕСА_1, за вказаною адресою з 01.09.1995
року по теперішній час зареєстрований
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10-12).

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить
з наступного.

Відповідно до ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно із ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Право користування полягає в тому,
що власник має юридично закріплену
можливість використовувати корисні
якості речі (майна) для себе, здобувати
з цього користь, вигоду. Право
розпорядження означає юридично
забезпечену можливість встановлювати,
змінювати, припиняти юридичну долю
речі (майна). Право розпорядження
закріплює абсолютну владу власника над
річчю (майном), яка може виражатися
навіть у відчуженні або знищенні речі
(майна).

Згідно із ст.ст. 319,321 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має
право використовувати помешкання для
власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.

Відповідно до ст. 405 ЦК України
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач - ОСОБА_2, і відповідач
перебували у зареєстрованому шлюбі та
проживали у квартирі АДРЕСА_1, що
належить на праві спільної сумісної
власності позивачам - ОСОБА_2 та ОСОБА_3
У вказаній квартирі відповідач був
зареєстрований, як член сім'ї власників
квартири, з 01.09.1995 року. 18 березня 2008
року шлюб між ОСОБА_4 та позивачкою
ОСОБА_2 розірвано.

Судом встановлено та не
заперечується сторонами, що відповідач
не проживає у зазначеній квартирі з
літа 2008 року. В судовому засіданні не
встановлено будь-яких обставин, які б
свідчили про створення відповідачу
перешкод у проживанні і користуванні
квартирою АДРЕСА_1, з 2008 року і до
теперішнього часу. За поясненнями
відповідача він не став проживати за
вказаною адресою, оскільки між ним і
ОСОБА_2 часто виникали сварки, вона
почала говорити, що приведе у квартиру
свого співмешканця. Періодично він
приходив у квартиру, забирав свої речі,
іноді залишався ночувати. Після зміни
замка на вхідній двері, ключ він не
просив. В теперішній час немає адреси,
за якою він міг би зареєструвати своє
місце проживання, якщо така можливість
буде, то він у добровільному порядку
зніметься з реєстраційного обліку за
адресою: АДРЕСА_1. З літа 2008 року і до
теперішнього часу він не намагався
повернутись і проживати у зазначеній
квартирі, оскільки це було б
некоректним, тому, що у цієї квартирі
проживає іншій чоловік. Перешкод у
поверненні і проживанні в даній
квартирі йому ніхто не чинив. Останній
раз у квартирі він був приблизно 2 роки
тому. За поясненнями позивачів у
відповідача був свій ключ від їх
квартири, замок на вхідній двері
квартири вони змінили приблизно влітку
2012 року, оскільки він зламався,
відповідач ключ від нового замку не
просив.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що відповідач без
поважних причин більше року не
проживає у квартирі, яка належить на
праві власності позивачам.

В судовому засіданні не встановлено
будь-яких обставин, які б свідчили, що
позивачі своїми діями заважали праву
проживання, і відповідач був змушений
залишити житлове приміщення, в якому
зареєстрований, та яке належить
позивачам на праві власності.

Враховуючи викладене, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Враховуючи, що відповідач, який є
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС другої категорії, згідно із
Законом України «Про судовий збір»
звільнений від сплати судового збору,
що позивачі просили покласти на них
судові витрати, суд не вирішує питання
про розподіл судових витрат, понесених
позивачами.

Керуючись: ст.ст.150, 156 ЖК України,
316,317,319,321,383,405 ЦК України,10,11, 15,60,79, 88, 209,
210, 212,214,215,223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний № НОМЕР_1, таким, що
втратив право на користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Рішення постановлене в нарадчій
кімнаті та проголошено вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 01 квітня 2014 року.

Повний текст рішення буде
виготовлений 04 квітня 2014 року.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга у Апеляційний суд Донецької
області через Торезький міський суд
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О. М. Чапланова