Ухвала

Іменем України

02 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ткачука О.С. Висоцької В.С.
Фаловської І.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного
майна подружжя за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 22 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що з 28 липня 1984 року по 05 червня 2006
року перебувала із ОСОБА_5 у
зареєстрованому шлюбі. У 1994 році вони
розпочали будівництво житлового
будинку по АДРЕСА_1. Посилаючись на те,
що житловий будинок недобудовано, а
добровільно його поділити вони не
можуть, позивачка просила визнати за
нею право власності на Ѕ частину
будівельних матеріалів, які були
використані на будівництво
зазначеного житлового будинку.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 12 листопада 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 22 січня 2014
року рішення районного суду скасовано.
Позов ОСОБА_4 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_4 право власності на
47/100 частин матеріалів та обладнання, що
були використані в процесі будівництва
житлового будинку по АДРЕСА_1. Визнано
за ОСОБА_4 право забудовника 47/100 частин
незданого в експлуатацію указаного
житлового будинку. Визнано за ОСОБА_5
право власності на 53/100 частини
матеріалів та обладнання, що були
використані в процесі будівництва
житлового будинку по АДРЕСА_1. Визнано
за ОСОБА_5 право забудовника 53/100 частин
незданого в експлуатацію указаного
житлового будинку. В іншій частині
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
й залишити рішення суду першої
інстанції в силі.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду та частково
задовольняючи позов, апеляційний суд,
на підставі поданих сторонами доказів,
які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), правильно визначив частки
сторін у недобудованому житловому
будинку, який є спільною сумісною
власністю подружжя, та дійшов
правильного висновку про те, що
позивачка перервала строк позовної
давності шляхом звернення до суду 24
березня 2009 року.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 22 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ткачук О.С. Висоцька В.С.
Фаловська І.М.