Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

судів - Максимчук З.М., Собіна І.М.,

секретаря судового засідання Пиляй
І.С.,

за участю

позивача ОСОБА_3 її представника
ОСОБА_4,

представників відповідача ОСОБА_5 -
ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Рівненської області цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_5 на рішення
Березнівського районного суду від 3
лютого 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про
визначення порядку користування
допоміжними приміщеннями, усунення
перешкод ів користуванні його
частиною, визнання частково недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, учасників судового
розгляду, що з'явились у судове
засідання, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Березнівського районного
суду від 3 лютого 2014 року позов
задоволено частково. Визнано частково
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, видане
приватним нотаріусом Березнівського
районного нотаріального округу
Рівненської області ОСОБА_8 6 березня 2013
року, зареєстрованого в реєстрі за №222
в частині включення до спадкового
майна: літ.Е-погріб з шийкою. Виділено в
користування ОСОБА_3 ? частину погреба
зі сторони належної їй квартири
АДРЕСА_1. В решті позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач вказує
на незаконність рішення суду першої
інстанції, яке полягає в тому, що в
позивачки відсутні належні та
допустими докази щодо права власності
на ? частку погреба. Покликається на те,
що Соснівською сільською радою, в 2012
році видано для нього довідку про те, що
за його квартирою рахується приміщення
спірного погребу. Інших доказів суду
позивачкою не надано. Вважає, що його
право власності на приміщення спірного
погребу підтверджено свідоцтво про
право власності видане нотаріусом на
підставі заповіту спадкодавця. Це
приміщення не перебуває у спільному
користуванні мешканців будинку, а тому
не може визнаватися право позивачки на
його користування. За викладених
обставин просить рішення суду в
частині задоволення позовних вимог
скасувати та ухвалити нове про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що рішенням Березнівського районного
суду від 19 червня 2012 року за позивачкою
ОСОБА_3 визнано право власності на
квартиру АДРЕСА_1, у відповідності до ч.1
ст.344 ЦК України з підстав набувальної
давності, за інвентаризаційною
вартістю 37700 грн., що підтверджено
державною реєстрацію прав власності КП
„Березнівське районне БТІ" (а.с.7-8).

Частково задовольняючи позовні
вимоги позивачки суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку щодо
частково визнання недійсним свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
видане відповідачу ОСОБА_5 приватним
нотаріусом Березнівського районного
нотаріального округу Рівненської
області ОСОБА_8 6 березня 2013 року,
зареєстрованого в реєстрі за №222 в
частині включення до спадкового майна:
літ.Е-погріб з шийкою та виділення в
користування ОСОБА_3 ? частину погреба
зі сторони належної їй квартири
АДРЕСА_1.

У відповідності до ст.391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Судом першої інстанції не
встановлено, що позивачка май право
власності на частину спірного
приміщення погреба, більше того, суд в
рішенні (а.с.112, останній абзац)
встановив, що відповідно до свідоцтва
на спадщину за заповітом від 6 березня
2013 року, власником погреба з шийкою є
відповідач ОСОБА_5, а тому позовна
вимога позивача про усунення перешкод
в користуванні погребом задоволенню не
підлягає.

Право власності відповідача
ОСОБА_5 на погріб підтверджено
свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом, видане приватним нотаріусом
Березнівського районного
нотаріального округу Рівненської
області ОСОБА_8 від 6 березня 2013 року,
зареєстрованого в реєстрі за №222 до
складу якого включено погріб з шийкою,
на підставі довідки №2431 від 10.12.2012 року
виданої Соснівським селищним головою
(а.с.103).

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, змінив волю власника
щодо розпорядження своїм майном, та
передав право на користування
власністю на частину майна, що належить
відповідачу.

Позивачка ОСОБА_3 вирішуючи у
судовому порядку право власності на
квартиру не ставила питання про
визнання права власності на підсобні
та господарське приміщення необхідні
для обслуговування квартири.

Суд не встановив, що спірне приміщення
погребу є спільною сумісною власністю
загального користування жителів
будинку, яке призначене для
забезпечення потреб усіх власників
квартир, виходячи з вимог ч.2 ст.382 ЦК
України, а тому позовні вимоги
позивачки є безпідставними.

Колегія суддів дійшла висновку,
що доводи апеляційної скарги
заслуговують на увагу в частині
задоволення позовних вимог, рішення в
цій частині підлягає скасуванню та
відмові у задоволенні позовних вимог
за безпідставністю, в решті рішення
прийнято з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, відповідно до
ст.ст.321,382,391 ЦК України, керуючись
ст.ст.303,307,309,314,316,324-325 ЦПК України
колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Березнівського районного суду
від 3 лютого 2014 року в частині визнання
частково недійсним свідоцтво про право
на спадщину за заповітом, видане
приватним нотаріусом Березнівського
районного нотаріального округу
Рівненської області ОСОБА_8 6 березня 2013
року, зареєстрованого в реєстрі за №222
в частині включення до спадкового
майна: літ.Е-погріб з шийкою та
виділення в користування ОСОБА_3 ?
частини погреба зі сторони належної їй
квартири АДРЕСА_1 скасувати та
відмовити ОСОБА_3 у задоволенні цих
вимог.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним чинності.

Головуючий:
Ю.М. Рожин

Судді:
З.М. Максимчук

І.М. Собіна