УХВАЛА

27 березня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Жовнір Г. Б.

з участю секретаря судових засідань
Мединської Л.С.

позивача
ОСОБА_2

представника позивача
ОСОБА_3

відповідача
ОСОБА_4

представника відповідача
ОСОБА_5

спеціаліста
ОСОБА_6

у відкритому судовому засіданні,
розглянувши клопотання представника
позивача про призначення посмертної
судово-психологічної експертизи, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться
цивільна справ за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_7, третьої особи:
приватного нотаріуса Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
про визнання недійсним доручення,
виданого 13.04.2012р. ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_4,
заповіту ОСОБА_9 від 13.04.2012р., договору
дарування квартири АДРЕСА_1, укладеного
20.04.2012р. між ОСОБА_9 і ОСОБА_4, договору
дарування будинку АДРЕСА_2, укладеного
28.04.2012р. між ОСОБА_9 і ОСОБА_7 та
стягнення коштів з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 в розмірі 14000,00 доларів США, 1910,00
Євро та 14 000,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивача в усній формі заявив
клопотання про призначення посмертної
судово-психологічної експертизи, на
вирішення якої просить поставити
запитання викладенні у висновку
фахівця (т.2 а.с. 80-98), а саме:

1. Які індивідуально-психологічні
особливості мав ОСОБА_9 ?

2. Яка особистісна значимість для
ОСОБА_9 обставин, за яких були укладені
оспорювані угоди?

3. У якому емоційному стані був
ОСОБА_9 під час укладення вказаних угод?

4. Чи могли бути здійснені методи
психологічного впливу на ОСОБА_9, як що
так чи міг цей вплив суттєво змінити
вільне волевиявлення ОСОБА_9 ?

5. Чи здатен був ОСОБА_9 повною
мірою усвідомлено приймати рішення про
укладення оспорюваних правочинів,
адекватне ситуації, та повною мірою
усвідомлено приймати рішення та
реалізувати його своїми діями під час
укладення вказаних правочинів?

Відповідач та його представник
заперечили проти задоволення
клопотання, вважають, що жодних підстав
для призначення експертизи немає.

Спеціаліст ОСОБА_6 повідомила, що
посмертна судово-психологічна
експертиза не зможе надати
категоричний висновок з приводу
усвідомлення особою значення своїх
дій та можливості керувати ними в
конкретний момент, такі висновки
надаються судово-психіатричною
експертизою.

Із змісту позовної заяви та доповнень
до неї, а також пояснень позивача та її
представника випливає, що правою
підставою даного позову являється
наявність обставин викладених в ч. 1 ст.
225 ЦК України, яка передбачає, що
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
або інтереси порушені.

У відповідності до роз'яснень
викладених в п.16 постанови Пленуму
Верховного суду України від 06.11.2009 р. № 9
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» правила статті
225 ЦК поширюються на ті випадки, коли
фізичну особу не визнано недієздатною,
однак у момент вчинення правочину
особа перебувала в такому стані, коли
вона не могла усвідомлювати значення
своїх дій та (або) не могла керувати
ними (тимчасовий психічний розлад,
нервове потрясіння тощо). Для
визначення наявності такого стану на
момент укладення правочину суд
відповідно до статті 145 ЦПК
зобов'язаний призначити
судово-психіатричну експертизу за
клопотанням хоча б однієї зі сторін.
Висновок такої експертизи має
стосуватися стану особи саме на момент
вчинення правочину.

Ухвалою суду від 03.10.2012 р. судом за
клопотанням представника позивача
призначалась судово-психіатрична
експертиза, висновок якої наявний в
матеріалах справи (т.2 а.с. 53-60)

Відповідно до п. 6.4
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень, затверджених Наказом,
Мінюсту, від 08.10.1998, № 53/5 основним
завданням психологічної експертизи є
визначення у підекспертної особи:

· індивідуально-психологічних
особливостей, рис характеру, провідних
якостей особистості; мотивотвірних
чинників психічного життя і поведінки;

· емоційних реакцій та станів;

· закономірностей перебігу
психічних процесів, рівня їхнього
розвитку та індивідуальних її
властивостей.

Згідно ч. 1 ст. 143 ЦПК України суд
призначає експертизу для з'ясування
обставин, що мають значення для справи
і потребують спеціальних знань у
галузі науки, мистецтва, техніки,
ремесла тощо.

Із змісту запропонованих
представником відповідача запитань, а
також пояснень спеціаліста, про
неможливість категоричної форми
висновку психологічної експертизи, суд
вважає, що обставини для з'ясування
яких заявлено клопотання про
призначення експертизи, не мають
значення для справи та не стосуються
предмету доказування у відповідності
до підстав позову.

Крім цього, як зазначено вище,
експертне дослідження, з приводу
психічного стану померлого, проведено
у відповідності до вимог п.2 ч. 1 ст. 145
ЦПК України.

Враховуючи пояснення сторін їх
представників, спеціаліста, а також
наведені обставини суд дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 143-145, 210 ЦПК України, суд
-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання
представника позивача про призначення
посмертної судово-психологічної
експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
Жовнір Г. Б.