Справа № 594/331/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року

Борщівський районний суд
Тернопільської області

в складі: головуючого судді
Денисової Т.С.

з участю секретаря Козар Т.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Борщеві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому
просить стягувати з відповідача в її
користь аліменти на утримання
неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 600 грн.
щомісячно, на кожну дитину до
досягнення ними повноліття. Вказала, що
з відповідачем перебуває у шлюбі, однак
за період спільного проживання
останній проявив себе з негативної
сторони, не бажає працювати по
господарству, недостатньо утримує
сім'ю, останнім часом взагалі
самоусунувся від сімейних обов'язків,
чим поставив її з дітьми у скрутне
матеріальне становище. Джерелом доходу
сім'ї є лише пенсія її матері, вона ж
вагітна, а тому працювати не може.
Старша дитина шкільного віку, молодша
відвідує садок, тому щоденні витрати на
утримання дітей є значними. Великих
затрат вимагає придбання одягу на
осінньо-зимовий період. Відповідач не
бажає добровільно приймати участь в
утриманні дітей, хоча таку можливість
має, працює дяком в церкві, отримує
дохід у вигляді заробітної плати, крім
якої має щоденні додаткові доходи,
однак всі кошти використовує на власні
потреби. Інших дітей відповідач на
утриманні немає.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримала, просить задовольнити
позов з підстав викладених в позовній
заяві, а також пояснила, що з лютого 2014
року відповідач з сім»єю не проживає,
залишив сім»ю та мешкає у АДРЕСА_1 у
господарстві своєї матері. Вона чекає
третю їх спільну дитину. Впродовж
останнього року відповідач
самоусунувся від батьківського
обов'язку щодо утримання дітей,
зароблені гроші в основному витрачає
на свої розваги, зловживає алкоголем.
Відповідач під час їх шлюбу закінчив
навчання, отримав диплом та працює
дяком у церквах сіл Кудринці та
Михайлівка. Окрім щомісячного
заробітку у сумі 850 грн. має дохід від
проведених священиком за участі
відповідача обрядів та церковних
служб. До погіршення сімейних
стосунків відповідач щомісячно
надавав їй кошти в сумі 3-4 тис.грн.
Відповідач здоровий, утриманців не має.
Доходом її сім»ї залишилася лише
пенсія матері у сумі 1 тис.грн. Витрати
на утримання дітей зростають щоденно.
Діти ростуть, окрім харчування,
потрібно по віку оновлювати одяг,
взуття, йдуть витрати на потреби
шкільного процесу, відвідування
дитячого садочку.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково, подав
письмове заперечення, а також пояснив,
що сім»ю залишив у лютому місяці через
нестерпний характер дружини, яка
постійно вимагала кошти та звіт щодо
отриманого заробітку. Його заробітна
плата у церкві, де він працює дяком,
складає 800 грн. Інших доходів не має,
будь-якого майна у власності не має. А
тому визнає позов лише у сумі 500 грн., по
250 грн. на кожну дитину.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд встановив наступні факти.

Сторони перебувають у шлюбі, який
зареєстровано 17 липня 2006 року
Дзвиняцькою сільською радою
Борщівського району Тернопільської
області.

Від шлюбу сторони мають двох
неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження
серії НОМЕР_3), та доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ( свідоцтво про народження
серії НОМЕР_4).

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дітей до досягнення ними повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За домовленістю
між батьками дитини той із них, хто
проживає окремо від дитини, може брати
участь у її утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі. (ст.181 СК України).

Відповідач в судовому засіданні визнав
той факт, що неповнолітні діти ОСОБА_4
та ОСОБА_5 перебувають на утриманні
матері - позивача ОСОБА_1, та проживають
останні однією сім»єю з матір»ю
позивача ОСОБА_6 в господарстві
останньої (довідка видана Дзвиняцькою
сільською радою 17 березня 2014 року).

Позивач ОСОБА_1 не працює, на даний час
чекає третю дитину.

При визначенні розміру аліментів суд,
відповідно до ст.182 СК України ураховує
обставини: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
та інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 СК
України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 служить парафіяльним дяком в
с.Кудринці та у с.Михайлівка
Борщівського району. Дана обставина,
окрім визнання її відповідачем,
підтверджується довідкою, виданою 8
березня 2007 року Парохом о.Василем
Мациком. Також відповідач не заперечує,
що отримує заробітну плату, однак не
офіційно.

Відповідач здоровий, інших утриманців
не має.

Враховуючи встановлені судом
обставини справи, а саме, матеріальний
та сімейний стан неповнолітніх дітей,
задовільний стан здоров'я та
матеріальний стан відповідача,
відсутність у відповідача інших
утриманців, а також те, що відповідач
має нерегулярний, мінливий дохід, суд
вважає, що аліменти слід визначити у
твердій грошовій сумі та в розмірі
наближеному до 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Судові витрати у справі, 300 грн. витрат
на правову допомогу, що
підтверджуються квитанцією № 3 від 18
березня 2014 року, що видана адвокатом
Тернопільської обласної колегії
адвокатів ОСОБА_7, а також судовий збір,
слід покласти на відповідача.

На підставі ст.ст.180,181,182,184 СК України
та, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 218 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя
АДРЕСА_1, зареєстрованого у с.Дзвинячка
Борщівського району, ІН:НОМЕР_1, в
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки
АДРЕСА_2, ІН:НОМЕР_2, аліменти на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 390 (триста дев»яносто) гривень
щомісячно, починаючи з 19 березня 2014
року і до досягнення дитиною
повноліття, та на утримання доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 320
(триста двадцять) гривень щомісячно,
починаючи з 19 березня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в
користь позивача ОСОБА_1 300 (триста)
гривень витрат на правову допомогу.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий
збір в сумі 243,60 гривень. Позивача від
сплати судового збору звільнити.

Рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць
підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення через Борщівський
районний суд до апеляційного суду
Тернопільської області.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду
Денисова Т. С.