Справа № 477/305/14-ц
Провадження № 4-с/477/3/14
У Х В А Л А

Іменем України

02 квітня 2014 року
Жовтневий районний
суд

Миколаївської області

у складі: головуючої судді - Полішко
В.В.,

при секретарі - Тарасюк І.Є.,

за участю: представника заявника -
ОСОБА_1,

представника відповідача - державного
виконавця Мороз О.В.,
заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві скаргу на дії державного
виконавця відділу ДВС Жовтневого
районного управління юстиції
Миколаївської області,

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2014 року заявник ОСОБА_3
звернувся до суду зі скаргою, в якій
просить зобов'язати державного
виконавця відділу ДВС Жовтневого
районного управління юстиції
Миколаївської області Мороз О.В.
обчислити (перерахувати) розмір його
заборгованості зі сплати аліментів
відповідно до вимог ч. 3 ст. 195 СК України
(в редакції від 10.01.2002 року) з
обов'язковим урахуванням відомостей
щодо працевлаштування, підтверджених
записами трудової книжки, а також
зобов'язати обчислити (перерахувати)
розмір заборгованості зі сплати
аліментів відповідно до вимог ч. 3 ст. 195
СК України (в редакції 04.11.2010 року) з
урахуванням інфляції, щодо отриманого
доходу з 12 березня 2013 року по вересень
2013 року та на час виконання рішення
суду зупинити виконавче провадження
щодо стягнення з нього аліментів.

В судовому засіданні представник
заявника підтвердив викладені у скарзі
обставини та просив задовольнити
заявлені вимоги. Пояснив, що його
довіритель починаючи з 2004 року
працював на різних підприємствах,
проте нарахування аліментів
проводилось, виходячи з
середньомісячної заробітної плати по
Миколаївській області, а не з його
заробітної плати, яку він отримував, в
зв'язку з чим заборгованість має значно
більший розмір, ніж у випадку, коли
нарахування здійснювалося б із
отриманого ним доходу. Довідку щодо
отриманого ним доходу він надав лише з
одного підприємства, оскільки інші на
даний час не функціонують.

Представник відповідача - державний
виконавець Мороз О.В. просила відмовити
у задоволенні скарги та пояснила, що з
2002 року на виконанні у відділі
знаходиться виконавчий лист щодо
стягнення з боржника ОСОБА_3 аліментів
у розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку, але не менше 25% мінімального
розміру заробітної плати на утримання
сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Боржник
протягом всього часу виконання рішення
суду ухилявся від сплати аліментів,
неодноразово попереджувався про
притягнення до кримінальної
відповідальності за ухилення від
сплати аліментів, не повідомляв відділ
ДВС про місце своєї роботи. Боржнику
було відомо про наявність
заборгованості, але він відмовлявся
від отримання розрахунку та взагалі
від будь-якої співпраці з ВДВС. Після
того, як було описане майно боржника, а
саме: дві однокімнатні квартири та
телевізор, боржник звернувся з заявою
про перерахунок заборгованості по
сплаті аліментів, надавши копію
трудової книжки. При цьому, довідок про
отриману заробітну плату на цих
підприємствах не надав. Враховуючи
інформацію, зазначену в заяві боржника,
були направлені запити до цих
підприємств щодо інформації про
заробітну плату боржника. Запити були
направлені простою поштовою
кореспонденцією, оскільки є проблеми
із поштовими марками. Після того, як у
розумні строки відповідь не було
отримано, знову були направлені запити
до цих підприємств. Наявні
повідомлення про отримання
підприємствами цих запитів, але
відповідь на сьогодні отримана лише з
ДП ВАТ «Містобуд». На підставі довідок
цього підприємства було зроблено
перерахунок заборгованості, проте,
всупереч твердженням боржника, ця
заборгованість лише збільшилась. Також
було направлено постанову державного
виконавця до центру зайнятості, де на
обліку знаходився боржник, та кошти
отримані в якості допомоги по
безробіттю також були враховані під
час проведення перерахунку
заборгованості.

Заінтересована особа - стягувач ОСОБА_2
заперечувала проти задоволення скарги
та пояснила, що протягом всього часу
виконання рішення її колишній чоловік
всіляко ухилявся від сплати аліментів.
Вона неодноразово зверталась із
заявами про притягнення його до
кримінальної відповідальності за
ухилення від сплати аліментів.
Постійно зверталась до різних
інстанцій зі скаргами на дії
державного виконавця, намагаючись
таким чином змусити ДВС виконувати
рішення суду. Вважає, що підставою для
написання цієї скарги є намагання
боржника ухилитись від сплати
заборгованості по аліментам, оскільки
деякі з підприємств на яких працював
боржник не функціонують, а тому
виконати вимоги, вказані у скарзі
неможливо.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали скарги
та виконавчого провадження, суд вважає,
що скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Вимога щодо зупинення виконавчого
провадження : виконавчого листа № АЕ-11
від 14.02.1996 року, виданого Жовтневим
районним судом Миколаївської області
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 аліментів у розмірі ? на
утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
не підлягає задоволенню, оскільки
статтею 39 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець виносить
вмотивовану постанову про зупинення
виконавчого провадження з підстав,
передбачених статтями 37 і 38 цього
Закону, яка затверджується
начальником або заступником
начальника відділу, якому
підпорядкований державний виконавець.
В роз'ясненнях Постанови Пленуму ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» вказано ,
що при розгляді скарги на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби суд не
вправі вжити заходів забезпечення
скарги (аналогічно забезпеченню
позову) шляхом зупинення виконавчого
провадження, зупинення дії
оскаржуваного рішення тощо, оскільки
зазначене не є повноваженнями суду, а є
виключним повноваженням державного
виконавця, яке може бути оскаржено до
суду.

Вимога щодо зобов'язання державного
виконавця здійснити перерахунок не
підлягають задоволенню, оскільки під
час розгляду скарги встановлено, що
отримавши заяву боржника з проханням
зробити перерахунок заробітної плати
державним виконавцем були направлені
відповідні запити до підприємств на
яких працював боржник та які зазначені
в трудовій книжці. Про отримання цих
запитів підприємствами у виконавчому
провадженні наявні зворотні
повідомлення. Отримавши від ДП ВАТ
«Містобуд» довідки, що підтверджують
отримані боржником доходи під час
роботи на цьому підприємстві,
державним виконавцем був зроблений
відповідний перерахунок
заборгованості по аліментам. Також
державним виконавцем було направлено
постанову до районного центру
зайнятості, де знаходився на обліку
боржник, з вимогою щодо утримання з
виплат аліментів. Вказана постанова
районним центром зайнятості була
виконана, про що було повідомлено
виконавчу службу. Отже, слід зробити
висновок, що державним виконавцем
провадяться дії щодо перерахунку
заборгованості зі сплати аліментів.
Таким чином, суд вважає скаргу в
частині зобов'язання державного
виконавця провести перерахунок із
заборгованості по аліментам
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст.. 386, 387 ЦПК України, -

У Х В
А Л И В:

У задоволенні скарги на дії державного
виконавця відділу ДВС Жовтневого
районного управління юстиції
Миколаївської області щодо
зобов'язання перерахувати розмір
заборгованості ОСОБА_3 зі сплати
аліментів та зупинення виконавчого
провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області через Жовтневий районний суд
Миколаївської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення.

.

Суддя
В.В.
Полішко