Провадження №2/193/165/14
Р І Ш Е Н Н Я

25 березня 2014 року Софіївський районний
суд Дніпропетровської області в
складі:

судді
Шумської О.В.

при
секретарі Палій Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Софіївка цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Миколаївської сільської ради
Софіївського району, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог:
Софіївська державна нотаріальна
контора Дніпропетровської області, про
визначення додаткового строку на
прийняття спадщини, -

У С Т А Н О В И В:

06 березня 2014 року позивач
звернулася до суду з вищевказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 за місцем свого
проживання помер її батько-ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

За свого життя 14 жовтня 2003 року
батько склав заповіт, яким своє майно,
де б воно не знаходилось та з чого б
воно не складалось і взагалі все те, що
буде йому належати на день його смерті
він заповів ОСОБА_1. Про існування цього
заповіту їй стало відомо після його
смерті.

23 червня 2007 року ОСОБА_1 вступила
в зареєстрований шлюб з ОСОБА_3 та після
реєстрації шлюбу прийняла прізвище
чоловіка «ОСОБА_1».

Але, будучи впевненою в тому, що
після смерті ОСОБА_2 ніякого спадкового
майна не залишилось, вона з цієї
причини не зверталась в нотаріальну
контору з заявою про прийняття
спадщини.

На початку травня 2013 року, коли
вона була на кладовищі в с.Миколаївка
Софіївського району до неї підійшла
незнайома жінка похилого віку і
спитала чи вона успадкувала земельну
ділянку свого батька.

Зацікавившись повідомленням цієї
жінки, ОСОБА_1 встановила, що на день
смерті її батька було спадкове майно в
вигляді земельної ділянки площею 11,5186
га., що розташована на території
Миколаївської сільської ради
Софіївського району, цільове
призначення якої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ДП №093749 виданий Софіївською
райдержадміністрацією 16 червня 2004
року. Оригінал Державного акту на право
власності на земельну ділянку був у її
матері серед інших документів, які
залишились після смерті батька. Під час
пожежі в будинку батька ІНФОРМАЦІЯ_1
оригінал Державного акту знаходився в
будинку батька і частково потерпів від
пожежі та води при гасінні пожежі.

Після смерті ОСОБА_2 позивач
являється спадкоємцем за заповітом.

Крім ОСОБА_1, спадкоємцем першої
черги за законом після смерті ОСОБА_2 є
його дочка, а її сестра ОСОБА_4. Сестра
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2
не зверталася.

На день своє смерті ОСОБА_2
проживав один по АДРЕСА_1.

Відразу після того, як ОСОБА_1
стало відомо про наявність спадкового
майна після смерті батька, вона не мала
можливості звернутись до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини за заповітом, так як не мала
свідоцтва про смерть батька і їй
довелось шляхом звернення до суду з
заявою встановити факт смерті її
батька і тільки після цього 20 грудня 2013
року позивач отримала свідоцтво про
смерть батька.

Отримавши свідоцтво про смерть батька,
ОСОБА_1 30 грудня 2013 року з заявою про
прийняття спадщин після смерті батька
звернулась до державного нотаріуса
Софіївської держаної нотаріальної
контори. Але, державний нотаріус,
вивчивши подані нею документи, в видачі
їй свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після смерті батька ОСОБА_2
відмовила на тій підставі, що нею
пропущений строк, встановлений ст.1269 ЦК
України на подання заяви про прийняття
спадщин.

ОСОБА_1 вважає, що строк на прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_2 нею
пропущений з поважних причин, так як їй
не було відомо про наявність
спадкового майна, а тому просить суд
визначити їй додатковий строк для
прийняття спадщини після смерті батька
ОСОБА_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримує, на задоволенні позову
наполягає, просить справу розглянути
за її відсутності, про що надала
відповідну заяву.

Відповідач - Миколаївська
сільська рада Софіївського району
Дніпропетровської області проти
позову не заперечують, просять справу
розглянути без представників даної
ради, про що надали заяву.

Розглянувши в судовому засіданні
матеріали справи, приймаючи до уваги
заяви учасників, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню із таких підстав:

згідно ст. 1272 ч. 3 Цивільного кодексу
України за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
додатковий строк для подання заяви для
прийняття спадщини.

В судовому засіданні за
матеріалами справи встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 за місцем свого
проживання помер батько ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження (а.с. 14).

За свого життя 14 жовтня 2003 року
батько склав заповіт, яким своє майно,
де б воно не знаходилось та з чого б
воно не складалось і взагалі все те, що
буде йому належати на день його смерті
він заповів ОСОБА_1 (а.с. 13). Про
існування цього заповіту їй стало
відомо після його смерті.

23 червня 2007 року ОСОБА_1 вступила
в зареєстрований шлюб з ОСОБА_3 та після
реєстрації шлюбу прийняла прізвище
чоловіка «ОСОБА_1» (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_2 позивач
являється спадкоємцем за заповітом.

Крім ОСОБА_1, спадкоємцем першої
черги за законом після смерті ОСОБА_2 є
його дочка, її сестра ОСОБА_4. Сестра до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2
не зверталася.

На день своє смерті ОСОБА_2
проживав один по АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Відразу після того, як ОСОБА_1
стало відомо про наявність спадкового
майна після смерті батька, вона не мала
можливості звернутись до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини за заповітом, так як не мала
свідоцтва про смерть батька і їй
довелось шляхом звернення до суду з
заявою встановити факт смерті його
батька і тільки після цього 20 грудня 2013
року позивач отримала свідоцтво про
смерть батька (а.с. 16).

Отримавши свідоцтво про смерть батька,
ОСОБА_1 30 грудня 2013 року з заявою про
прийняття спадщин після смерті батька
звернулась до державного нотаріуса
Софіївської держаної нотаріальної
контори. Але, державний нотаріус,
вивчивши подані нею документи, в видачі
їй свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після смерті батька ОСОБА_2
відмовила на тій підставі, що нею
пропущений строк, встановлений ст.1269 ЦК
України на подання заяви про прийняття
спадщин (а.с. 18).

Враховуючи те, що позивачем строк
для подачі заяви про прийняття
спадщини пропущений з поважних причин,
суд приходить до висновку, що необхідно
визначити додатковий строк для
прийняття спадщини.

На підставі вищезазначеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, ЦПК
України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської
сільської ради Софіївського району,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог: Софіївська державна нотаріальна
контора Дніпропетровської області, про
визначення додаткового строку на
прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
додатковий строк - три місяці, який
достатній для подання нею заяви про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в
с.Миколаївка Софіївського району
Дніпропетровської області, після
вступу рішення в законну силу.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
О.В. Шумська