Ухвала

іменем україни

26 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Коротуна В.М.,Штелик С.П.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області від 10 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом про стягнення аліментів
на утримання неповнолітніх дітей,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 19
грудня 2002 року перебуває у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,
від якого має сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1
та доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яких
вона не має можливості самостійно
утримувати, а її чоловік не надає
матеріальну допомогу дітям

Посилаючись на наведене, позивач
просила стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання дітей у
розмірі по 5 тис. грн на кожну дитину,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
на кожну дитину відповідного віку.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 17 жовтня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 аліменти на утримання сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини від
усіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму на кожну дитину відповідного
віку, починаючи з 4 вересня 2013 року і до
їх повноліття, допустивши негайне
виконання рішення в розмірі суми
платежу за один місяць. Стягнуто з
ОСОБА_5 на користь держави судовий збір
у розмірі 229 грн 40 коп.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області від 10 грудня 2013
року рішення суду першої інстанції
змінено в частині визначення способу і
розміру аліментів. Стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в розмірі по 1
тис. грн на кожного, починаючи з 4
вересня

2013 року і до їх повноліття. Рішення суду
в частині негайного допуску до
виконання рішення в розмірі суми
платежу за один місяць та стягненні
судового збору залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення апеляційного суду і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до частини другої статті 51
Конституції України батьки зобов'язані
утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і
батьківство охороняються державою (ч. 3
ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право
на утримання, яке кореспондується з
конституційним обов'язком батьків
утримувати дітей до їх повноліття та
знайшло своє закріплення у Сімейному
кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання
дитини є одним із способів захисту
інтересів дитини, забезпечення
одержання нею коштів, необхідних для її
життєдіяльності.

Стаття 184 СК України передбачає
можливість визначення розміру
аліментів на утримання дитини у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
суд, скасовуючи рішення суду першої
інстанції, дійшов правильного висновку
про стягнення суми аліментів у твердій
грошовій сумі з відповідача на
утримання неповнолітніх дітей,
оскільки позивач звернулась до суду з
указаним позовом саме в порядку,
встановленому частиною першою статті
184 СК України.

Відповідно до вказаного судова колегія
дійшла висновку, що судом вірно
встановлено та належно перевірено
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, судове
рішення ухвалено із додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для його зміни чи
скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області від 10 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:В.М.
Коротун С.П. Штелик