Єдиний унікальний номер 0551/8267/12
Номер провадження 22-ц/775/1778/2014
Головуючий в I інстанції Федько С.П.
суддя доповідач Безрученко Ю.О.
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Краснощокової
Н.С.

суддів Безрученко Ю.О.,
Могутової Н.Г.

при секретарі Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу Колективного підприємства
«Контур» на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки від 03 грудня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Колективного підприємства «Контур»
про стягнення вартості частки майна
підприємства,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до КП «Контур» про
стягнення вартості частки майна
підприємства. Свої вимоги обґрунтувала
тим, що вона входила до складу
засновників КП «Контур». Розмір її
частки в статутному Фонді складав 41,91%.
01 липня 2004 року її було виключено зі
складу засновників. Пунктом 4.7 Статуту
затверджено, що при виході зі складу
засновників підприємства засновник
має право на отримання грошової
компенсації за належну їй частку
власності. 23 грудня 2011 року вона була
повідомлена, що належна їй до виплати
сума дорівнює 6 297,90 грн., з якою вона не
згодна. Під час розгляду справи була
проведена судова будівельно-технічна
та судово-економічна експертиза, якою
визначена ринкова вартість майна
відповідача - вбудованого нежитлового
приміщення за адресою пр. Перемоги 22, що
складає 586 024,00 грн. З огляду на висновки
експертизи вартість всього майна
відповідача складає 586 020,50 грн.
Виходячи з того, що розмір її частки в
майні відповідача складав 41,91%, розмір
компенсації для виплати повинен
дорівнювати 245 445,09 грн., виходячи з
наступного розрахунку 586 020,50 Ч 41,91% - 156,10
- розмір внеску згідно розрахунку
вартості майна. З огляду на те, що
відповідач сплатив їй 6 297,90 грн., та з
урахуванням уточнення позовних вимог
позивачка просила суд стягнути з
відповідача на її користь 239 147,19 грн. в
рахунок недоплати частки майна та
вирішити питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки від 03 грудня
2013 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з КП «Контур» на користь
ОСОБА_1 недоплату вартості частки майна
КП «Контур» в розмірі 239 147,19 грн. та
вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням КП
«Контур» подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову в повному обсязі. В
обґрунтування скарги зазначено, що при
розрахунку вартості частки майна
підприємства, яка належить позивачці,
суд повинен був здійснити розрахунок
виходячи з балансової вартості
нежитлового приміщення, розташованого
за адресою: м. Горлівка пр. Перемоги буд.
22 саме на момент виходу. Розмір частки
майна підприємства, яка належить
позивачці встановлена на загальних
зборах засновників КП «Контур»
відповідно до встановленого порядку та
складає 6 297,90 грн., які було сплачено
позивачці. Крім того зазначили, що не
погоджуються з наданими позивачкою
розрахунками вартості її частки майна
КП «Контур».

В судовому засіданні апеляційного суду
представник КП «Контур» Луньов В.О.,
діючий на підставі довіреності від 11
лютого 2014 року (а.с. 112), підтримав доводи
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

В судове засідання апеляційного суду
позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, про час і
місце розгляду справи повідомлялась
належним чином листом і телефонограмою
№4108, зареєстрованою у відповідному
порядку від 12 лютого 2014 року (а.с.119) та
листом, клопотань про перенесення
розгляду справи та інших клопотань до
апеляційного суду не надходило, що не
перешкоджає розгляду справи
відповідно до ст. 305 ЦПК України.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивачки ОСОБА_3, діючий
на підставі ордеру, свідоцтва про право
на заняття адвокатською діяльністю та
договору про надання правової допомоги
від 07 лютого 2014 року (а.с. 113-115),
заперечував проти апеляційної скарги
та просив її відхилити.

Заслухавши доповідача, сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_1
входила до складу засновників КП
«Контур», 01 липня 2004 року її було
виключено зі складу засновників,
розмір частки позивачки в майні КП
«Контур» складав 41,91%. Тому розмір
компенсації для виплати повинен
дорівнювати 245 445,09 грн., виходячи з
наступного розрахунку: 586 020,50 грн.
(вартість всього майна відповідача з
огляду на висновки експертизи на час
розгляду справи по суті) Ч 41,91% (розмір
частки позивача в майні відповідача) -
156,10 грн. (розмір внеску згідно
розрахунку вартості майна) = 245 445,09 грн.
З огляду на розмір суми 6 297,90 грн., яку
відповідач сплатив позивачу, стягненню
з відповідача на користь позивачки
підлягає 239 147,19 грн.

З таким висновком суду в оскаржуваній
його частині не можна погодитися.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Так, відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в
оскаржуваній його частині зазначеним
вимогам закону не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 входила до складу
засновників КП «Контур». Розмір її
частки в статутному Фонді складав 41,91%.
01 липня 2004 року її було виключено із
складу засновників, що підтверджується
відповідними матеріалами справи (а.с.
4-5,6-23,24,25-27,28, 44-46,75-77).

Відповідно до положень статті 92 ЦК
України Юридична особа набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює
їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів та
закону.

Пунктом 4.7 Статуту КП «Контур»,
затвердженого рішенням загальних
зборів учасників від 30 грудня 1994 року,
зареєстрованого у виконавчому
комітеті Горлівської міської ради 26
листопада 1995 року, що діяв на день
виключення позивача зі складу
засновників підприємства, встановлено,
що саме при виході зі складу
засновників підприємства засновник
має право на отримання грошової
компенсації за належну їй частку
власності (а.с.6-23).

Пунктом 3.4 Статуту зазначено, що майно
підприємства складається з належних
йому на праві власності основних
фондів, оборотних коштів, а також інших
цінностей, вартість яких відображена в
балансі на момент утворення
підприємства(а.с.6-23).

В силу положень ст. ст. 21, 24, 41
Конституції України та Главою 26 ЦК
України всі громадяни є рівними у своїх
правах, усім власникам забезпечуються
рівні умови здійснення цих прав, в тому
числі щодо захисту права спільної
часткової власності.

Керуючись цими положеннями правовий
режим спільної часткової власності
визначається главою 26 ЦК України з
урахуванням інтересів усіх її
учасників. Володіння, користування і
розпорядження спільною частковою
власністю здійснюється за згодою всіх
співвласників, а за відсутності згоди
спір вирішується судом. Незалежно від
розміру часток, співвласники при
здійсненні зазначених правомочностей
мають рівні права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Суд першої інстанції на зазначені
норми закону та положення Статуту
Відповідача не звернув уваги. Разом із
тим суд першої інстанції не повністю
з'ясував усі обставини, що мають
значення для справи, внаслідок чого
зробив помилковий висновок, який не
відповідає обставинам справи.

Так, представником відповідача
заявлено клопотання про залучення
нових доказів в обґрунтування
апеляційної скарги, а саме порядок
виплати грошової компенсації
засновникам при виході з КП «Контур»,
затверджений загальними зборами
засновників від 10 грудня 2003 року (а.с.
126-127) та копію балансу КП «Контур»
станом на 30 червня 2012 року(а.с. 128), яке
апеляційним судом задоволено, оскільки
вони мають суттєве значення для
правильного вирішення справи по суті
та для повного з'ясування усіх обставин
по справі, що відповідає положенням
частини другої статті 303 ЦПК України.

З Порядку, затвердженого загальними
зборами засновників від 10 грудня 2003
року, вбачається, що грошова
компенсація частки засновника при
виході нараховується виходячи з
розрахунку балансу на момент виходу
(а.с. 126)

Виходячи з аналізу зазначених норм та
враховуючи положення Статуту
Відповідача та порядок виплати
грошової компенсації засновникам при
виході з КП «Контур», розмір частки
позивачки на момент виключення її зі
складу засновників підприємства
складав 41,91% статутного фонду, а тому
вона має право на отримання грошової
компенсації за належну їй частку
власності КП, виходячи з його
балансової вартості саме на час виходу,
тобто на 01 липня 2004 року, що дорівнює 6
297,90 грн. відповідно до ст. 92 ЦК України,
Статуту Відповідача та Порядку виплати
грошової компенсації засновникам при
виході з КП «Контур».

Таким чином, суд першої інстанції на
положення ст.. 92 ЦК України, Статуту КП
«Контур» та Порядку виплати грошової
компенсації засновникам при виході з
КП «Контур», не звернув увагу.

За таких обставин суд першої інстанції
неправильно застосував норми
матеріального права, в порушення норм
процесуального права не встановив усіх
фактичних обставин, які мають значення
для правильного вирішення справи.

А тому, апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а рішення суду першої
інстанції скасувати з постановленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову, оскільки позивачка
отримала ще в 2011 році грошову
компенсацію за належну їй частку
власності відповідача в розмірі 6 297,90
грн., розраховану на час її виходу,
виходячи з її балансової вартості (а.с.
25).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314,316 ЦПК
України, Апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу Колективного
підприємства «Контур» задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки від 03 грудня 2013 року
скасувати.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до Колективного підприємства «Контур»
про стягнення вартості частки майна
підприємства.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Колективного підприємства «Контур»
судовий збір у розмірі 1195,75 грн.

Рішення набирає законної сили з дня
проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Судді: