Єдиний унікальний номер 249/6824/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1711/2014
02 квітня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:
Головуючої судді
суддів
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах
малолітньої дитини ОСОБА_3, на рішення
Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області від 16 січня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в
інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3, до
ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та
ОСОБА_2 звернулась до апеляційного суду
Донецької області з апеляційною
скаргою на рішення Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 16 січня 2014 року, яким в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3, яка діє в
інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3, до
ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди відмовлено в повному
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову в повному
обсязі, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що відповідач не надала суду
жодного доказу того, що її дочка не
спричиняла тілесні ушкодження
малолітній ОСОБА_3, а також вказує, що
суд при ухваленні рішення не звернув
уваги на агресивну поведінку
відповідача, що характеризує її як
особу, що неналежним чином виховує
дитину.

В судовому засіданні позивач доводи
апеляційної скарги підтримала, просила
скасувати рішення суду першої
інстанції.

Відповідач заперечувала проти
задоволення апеляційної скарги,
просила залишити рішення суду без змін.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов частково, виходив з наступного.

18 листопада 2013 року ОСОБА_2 подала до
Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області позов до ОСОБА_4 про
стягнення спричиненої шкоди злочином,
в якому просить стягнути з відповідача
матеріальну шкоду, яка спричинена
малолітній ОСОБА_3 донькою відповідача,
у розмірі 333 грн. 25 коп.; стягнути з
ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 4 000 грн.

З постанови слідчого СВ Шахтарського
МВ ГУ МВС України в Донецькій області
про закриття кримінального
провадження від 25 жовтня 2013 року
вбачається, що кримінальне
провадження, внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань
№0001691 від 18.06.2013 року, закрито у
зв'язку з відсутністю в діях складу
кримінального правопорушення.

Згідно виписного епікризу із історії
хвороби дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
знаходилась на стаціонарному
лікуванні в неврологічному відділенні
ОДКЛ з 19 липня по 29 липня 2013 року з
діагнозом ЗСМТ (15.06.2013 р.), струс
головного мозку з астенічним
синдромом, стійкою вазомоторною
цефалгією, анамнез хвороби: 15 червня 2013
року травма в побуті (удар каменем по
голові).

Постановою прокурора Шахтарської
міжрайонної прокуратури від 11 грудня
2013 року постанова слідчого СВ
Шахтарського МВ ГУМВС України в
Донецькій області від 25 жовтня 2013 року
про закриття кримінального
провадження, внесеного до ЄРДР за
№0001691 скасована.

Рішенням Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 16 січня 2014
року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої
дочки ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди
відмовлено в повному обсязі з тих
підстав, що матеріали справи, пояснення
сторін, свідків, не містять доказів, що
саме діями ОСОБА_5 були заподіяні
тілесні ушкодження ОСОБА_3 - постанова
про закриття кримінальної справи
скасована, до адміністративної
відповідальності за неналежне
виконання батьківських обов'язків
відповідач не притягувалась, жоден зі
свідків не вказав суду, що дівчинкою,
яка штовхнула дочку позивача з
гойдалки та кинула в неї камінь, є
ОСОБА_5 Суд не прийняв твердження
представника позивача щодо того, що
доказами події є той факт, що ОСОБА_5,
побачивши співмешканця позивача,
почала від нього убігати, тобто такими
діями підтвердила факт заподіяння
ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, дослідивши матеріали цивільної
справи та обговоривши доводи
апеляційних скарг, апеляційний суд
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно до ст. 1166 ч.1 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч.ч.1,2 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: 1) у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я.

Згідно до ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1178 ЦК України
шкода, завдана малолітньою особою (яка
не досягла чотирнадцяти років),
відшкодовується її батьками
(усиновлювачами) або опікуном чи іншою
фізичною особою, яка на правових
підставах здійснює виховання
малолітньої особи, - якщо вони не
доведуть, що шкода не є наслідком
несумлінного здійснення або ухилення
ними від здійснення виховання та
нагляду за малолітньою особою. Якщо
малолітня особа завдала шкоди під час
перебування під наглядом навчального
закладу, закладу охорони здоров'я чи
іншого закладу, що зобов'язаний
здійснювати нагляд за нею, а також під
наглядом особи, яка здійснює нагляд за
малолітньою особою на підставі
договору, ці заклади та особа
зобов'язані відшкодувати шкоду, якщо
вони не доведуть, що шкоди було завдано
не з їхньої вини.

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦПК України
права, свободи та інтереси малолітніх
осіб віком до чотирнадцяти років, а
також недієздатних фізичних осіб
захищають у суді відповідно їхні
батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші
особи, визначені законом

Відповідно до п.2 Пленуму Верховного
Суду України «Про практику розгляду
судом цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» від 27 березня 1992
року №6, розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, суди повинні мати
на увазі, що відповідно до статей 440 і 450
ЦК шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року №4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» відповідно до п.5
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін чи інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України
обставини, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування,не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтю 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що позивачем не
доведено, чиїми винними діями дочці
позивача спричинені тілесні
ушкодження, які заподіяли матеріальну
та моральну шкоду, з наданих сторонами
доказів неможливо встановити
причинний зв'язок між діями винної
особи та шкодою.

За таких обставин висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи.

Наведені в апеляційних скаргах
доводи не дають підстав для висновку,
що неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального
закону призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору.

Згідно із статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суд з одних
лише формальних міркувань.

За таких обставин рішення суду
відповідає нормам матеріального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє
в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 16 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: