Провадження №2/761/1646/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Піхур О.В.

при секретарі
Маліченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа : Служба у справах
дітей Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

В грудні 2013 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
відповідача ОСОБА_2, третя особа :
Служба у справах дітей Дніпровської
районної в м. Києві державної
адміністрації про позбавлення
батьківських прав.

Свої позовні вимоги позивачка
обґрунтовувала тим, що з 27.07.2007 року по
30.11.2009 року позивачка перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем,
від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась
дочка ОСОБА_3, яка після розлучення
батьків 12.08.2010 року залишилась
проживати з позивачкою. Позивачка
займається вихованням та розвитком
дитини, утримує її матеріально та
піклується про стан здоров'я.
Позивачка неодноразово зверталась до
Служби у справах дітей Дніпровської в
м. Києві РДА із заявою, у якій
повідомляла, що батько уникає
зустрічей з дитиною, не надає допомогу
на утримання доньки. Проте, відповідач
бачився з дитиною останній раз у травні
2012 року, надавав кошти на утримання
дитини в 2011 році, участі в її вихованні
та розвитку не приймає. Тому позивачка
просила суд позбавити відповідача
батьківських прав щодо його
неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивачка,
представник позивачки підтримали
позовні вимоги та просили суд їх
задовольнити.

Відповідач та третя особа в судове
засідання не з'явились, про день та час
розгляду справи повідомлені судом
належним чином.

Представник третьої особи у своєму
листі на адресу суду просив розглядати
справу у відсутності представника
третьої особи та повідомив, що висновок
органу опіки та піклування
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації №1592/41/2/103 від
12.03.2014р. про позбавлення батьківських
прав та позов підтримують.

Вислухавши пояснення позивачки,
представника позивачки, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3,
батьками якої в свідоцтві про
народження зазначені позивачка та
відповідач.

Відповідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу, шлюб між позивачкою та
відповідачем було розірвано 04.03.2010
року.

07.03.2014 року відповідач підписав заяву,
яка була засвідчена приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу Лазарєвою Л.І., в
якій повідомляє, що він визнає позов
поданий ОСОБА_1 про позбавлення
батьківських прав щодо неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та не заперечує
проти позбавлення його судом
батьківських прав щодо неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У висновку органу опіки та піклування
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації №1592/41/2/103 від
12.03.2014р. зазначено, що враховуючи
рекомендації комісії з питань захисту
прав дитини Дніпровської районної в
місті Києві державної адміністрації,
вважають за доцільне позбавити
батьківських прав ОСОБА_2 відносно його
малолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що він
ухилявся від виховання та утримання
дитини.

У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про охорону дитинства» на
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

Згідно з ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки
зобов'язані: виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини; піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток;
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя; поважати
дитину.

Статтею 165 СК України передбачено, що
право на звернення до суду з позовом
про позбавлення батьківських прав
мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 164 Сімейного
кодексу України мати, батько можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав, якщо вона, він: ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р.
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини,її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Факт ухилення
батька (матері) від виховання та
утримання дітей може бути
підтверджений письмовими доказами
(актами, листами тощо), а також
показаннями свідків.

На підставі викладеного, враховуючи, що
судом достовірно встановлено, що
відповідач ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209,
212-215, 218, 294 ЦПК України; ст. 51 Конституції
України, ст. ст. 19, 150, 164 - 166, ст. 180, 182, ст.
183 Сімейного кодексу України; ст. 12
Закону України «Про охорону
дитинства», п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р.
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа :
Служба у справах дітей Дніпровської
районної в м. Києві державної
адміністрації про позбавлення
батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав відносно його
неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя