Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №278/5526/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Широкової
Л.В.,

суддів
Матюшенка І.В., Борисюка Р.М.,

при секретарі судового

засідання
Ходаківській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за апеляційною скаргою прокуратури
Житомирської області на рішення
Житомирського районного суду
Житомирської області від 24 лютого 2014
року

по цивільній справі за позовом
прокурора Житомирського району в
інтересах держави в особі
Житомирського обласного управління
лісового та мисливського господарства
та Державного підприємства
«Житомирське лісове господарство» до
ОСОБА_2, третя особа - Державна
інспекція сільського господарства у
Житомирській області про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки,
розірвання договору довгострокового
тимчасового користування лісами та
повернення земельної ділянки,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року прокурор
Житомирського району в інтересах
держави в особі Житомирського
обласного лісового та мисливського
господарства та Державного
підприємства «Житомирське лісове
господарство» звернувся до суду із
даним позовом в якому просив звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
відповідачем, площею 0,1520 га., що
розташована на АДРЕСА_1, розірвати
договір довгострокового тимчасового
користування лісами №5 від 13.05.2013 року,
укладеного між ДП «Житомирське лісове
господарство» та ОСОБА_2, витребувати з
користування відповідачки земельну
ділянку, площею 0,30 га та передати її
лісгоспу в придатному для використання
за цільовим призначенням стані, в якому
вона перебувала до передачі в
користування лісів. Свої вимоги
мотивував тим, що відповідачка
самовільно зайняла вказану земельну
ділянку державної власності, площею
0,1520 га із земель лісогосподарського
призначення, незаконно здійснила
зняття та перенесення ґрунтового
покриву на земельній ділянці, площею
0,015 га, а також незаконно здійснює
порубку лісових насаджень на даній
земельній ділянці.

Рішенням Житомирського районного
суду Житомирської області від 24 лютого
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з даним судовим
рішенням прокуратура Житомирської
області подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги
посилається на те, що рішення суду є
незаконним, необґрунтованим та таким,
що ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Судом не встановлено усіх обставин, що
мають значення для справи, не
досліджено та не надано належної
оцінки доказам по справі, висновки суду
не відповідають обставинам справи.
Апелянт зазначає, що судом першої
інстанції не прийнято до уваги акт
перевірки Держсільгоспінспекції від
06.11.2013 року, а також відсутність у
ОСОБА_2 будь - яких документів на
самовільно зайняту земельну ділянку,
передбачених ст.126 Земельного кодексу
України.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що прокурором та
представниками позивачів не надано
жодних доказів на підтвердження того,
що відповідачка самовільно зайняла
спірну земельну ділянку площею 0,1520 га.,
незаконно здійснила зняття та
перенесення ґрунтового покриву на
земельній ділянці площею 0,015 га, що
входить до складу виділеної ОСОБА_2
лісгоспом земельної ділянки, а також,
що остання незаконно здійснювала
порубку лісових насаджень на земельній
ділянці, площею 0,1520 га.

Колегія суддів не може погодитися
з таким висновком суду, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 18. Лісового
кодексу України об'єктом тимчасового
користування можуть бути всі ліси, що
перебувають у державній, комунальній
або приватній власності.

Тимчасове користування лісами може
бути: довгостроковим - терміном від
одного до п'ятидесяти років і
короткостроковим - терміном до одного
року.

Довгострокове тимчасове
користування лісами - засноване на
договорі строкове платне використання
лісових ділянок, які виділяються для
потреб мисливського господарства,
культурно-оздоровчих, рекреаційних,
спортивних, туристичних і
освітньо-виховних цілей, проведення
науково-дослідних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи,
розпорядженням голови Житомирської
обласної державної адміністрації №107
від 10.04.2013 року ОСОБА_2 виділено ліс
лісової ділянки, розташованої на
АДРЕСА_1, в довгострокове тимчасове
користування лісом строком на 49 років з
метою використання корисних
властивостей лісів для культурно -
оздоровчих, рекреаційних, спортивних,
туристичних і освітньо-виховних цілей
без вилучення земельної ділянки із
землекористування ДП «Житомирське
лісове господарство» площею 0,3га.

На виконання вищевказаного
розпорядження, 13 травня 2013 року між
постійним лісокористувачем - державним
підприємством «Житомирське лісове
господарство» та ОСОБА_2 укладено
договір №5 довгострокового
тимчасового користування лісами, за
умовами якого постійний
лісокористувач виділяє, а тимчасовий
лісокористувач приймає у строкове
платне довгострокове тимчасове
користування лісову ділянку з метою
використання корисних властивостей
лісів для культурно - оздоровчих,
рекреаційних, спортивних, туристичних
і освітньо-виховних цілей без
вилучення земельної ділянки із
землекористування державного
підприємства «Житомирське лісове
господарство» площею 0,3 га., яка
розташована в АДРЕСА_1 (п.1,2 договору -
а.с.10-15).

Відповідно до вимог ст. 19 Лісового
Кодексу України тимчасові
лісокористувачі зобов'язані:

1) забезпечувати користування
земельними ділянками лісового фонду
відповідно до умов їх надання;

2) вести роботи способами, які б
забезпечували збереження оздоровчих і
захисних властивостей лісів, а також
створювали сприятливі умови для
відновлення насаджень, охорони,
захисту, використання та відтворення
лісів, охорони рідкісних видів флори і

фауни;

3) своєчасно вносити плату за
спеціальне використання лісових
ресурсів;

4) не порушувати права інших
лісокористувачів;

5) виконувати інші вимоги щодо
регулювання порядку

використання лісових ресурсів,
встановлені законодавством України.

Судом встановлено, що на підставі
договору довгострокового тимчасового
користування лісами від 13 травня 2013
року, укладеного між Лісгоспом та
відповідачкою, остання є користувачем
земельної ділянки, площею 0,3 га., яка
призначена для культурно-оздоровчих,
рекреаційних, спортивних, туристичних
і освітньо-виховних цілей, та
розташована АДРЕСА_1 (а.с. 10-16).

Крім того, ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки по АДРЕСА_2, що
знаходиться за межами населеного
пункту на території Іванівської
сільської ради Житомирського району
площею 0,0987 га.

При обстеженні Державною
інспекцією сільського господарства в
Житомирській області вказаних ділянок
було встановлено, що ОСОБА_2 по
периметру земельних ділянок
побудувала дерев'яний паркан (частково
на фундаменті), внаслідок чого
самовільно зайняла земельну ділянку
державної власності загальною площею
0,1520 га із земель лісогосподарського
призначення ( в т.ч. площею 0,0820 га із
земель, що знаходяться в користуванні
ДП «Житомирське лісове господарство»
відповідно до державного акта на право
постійного користування земельною
ділянкою від 17.06.2009 року, який
зареєстровано в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №01).

На момент перевірки Державною
інспекцією сільського господарства в
Житомирській області право власності
або право користування на земельну
ділянку площею 0,1520 га. за ОСОБА_2
відсутнє. Рішення органу виконавчої
влади або органу місцевого
самоврядування про передачу вказаної
земельної ділянки у власність або у
користування (оренду) відповідачці або
іншого вчиненого правочину, щодо даної
земельної ділянки, також відсутні, що, в
свою чергу, відповідно до ст. 1 Закону
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель»,
свідчить про факт самовільного
зайняття земельної ділянки державної
власності площею 0,1520 га.

Також інспекцією встановлено, що
на орендованій земельній ділянці
розпочато будівельні роботи з
влаштування фундаменту. При проведенні
даних робіт, знято ґрунтовий покрив
земельної ділянки площею 0,015 га
(частково земельна ділянка площею 0,006
га., що перебуває у постійному
користуванні ДП «Житомирське лісове
господарство»).

У результаті проведеного
обстеження комісією ДП «Житомирське
лісове господарство», про що свідчить
акт обстеження лісової ділянки (а.с.27),
встановлено, що ОСОБА_2 не виконує
вимоги договору, а саме: остання
здійснила самовільний захват
примикаючої лісової території площею
0,07 га, без отримання дозволу здійснила
самовільне вирубування на орендованій
земельній ділянці 19 сироростучих дерев
сосни звичайної та пошкодила
ґрунтовий покрив площею понад 120 м2,
шляхом викопування котловану глибиною
понад 2,0 м, де ведуться будівельні
роботи.

Відповідно до ч. 2 ст.168 ЗК України
власники земельних ділянок та
землекористувачі не мають права
здійснювати зняття та перенесення
ґрунтового покриву земельних ділянок
без спеціального дозволу органів, що
здійснюють державний контроль за
використанням та охороною земель.

Постановою Державного агентства
лісових ресурсів України №47 від 11.11.2013
року ОСОБА_2 визнано винною у вчинені
адміністративного правопорушення
передбаченого ст.65 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 170,00 грн.(а.с.74). Цей
штраф остання сплатила (а.с.75).

Відповідно до вимог ст. 22 Лісового
Кодексу України право тимчасового
використування земельними ділянками
лісового фонду припиняється в разі:

1) добровільної відмови від
користування земельними ділянками
лісового фонду;

2) закінчення строку, на який було
надано право користування

земельними ділянками лісового фонду;

3) припинення діяльності
лісокористувачів, яким було надано
право тимчасового користування
земельними ділянками лісового фонду;

4) невикористання у встановлені
строки лісових ресурсів, порушення
правил користування земельними
ділянками лісового фонду або
використання їх не за призначенням;

5) користування земельними
ділянками лісового фонду та
спеціального використання лісових
ресурсів способами, які негативно
впливають на стан і відтворення лісів,
призводять до погіршення
навколишнього природного середовища
на наданих для користування земельних
ділянках лісового фонду та за їх
межами;

6) систематичного невнесення у
встановлені строки плати за
спеціальне використання лісових
ресурсів та користування
земельними ділянками лісового фонду;

7) вилучення у встановленому
порядку наданої земельної ділянки
лісового фонду.

Припинення права тимчасового
користування земельною ділянкою
лісового фонду провадиться Радою
народних депутатів, яка її надавала, а
у випадках, передбачених пунктами 4, 5,
6 частини першої цієї статті, у разі
незгоди тимчасових лісокористувачів, -
у судовому порядку.

Так, пунктом 29 договору сторони
передбачили, що дія Договору
припиняється у випадку:

- закінчення строку, на який його було
укладено;

- припинення дії Договору за взаємною
згодою Сторін;

- припиненням діяльності однієї із
Сторін;

- у разі випадкового знищення,
пошкодження лісової ділянки, що
істотно перешкоджає її використанню
Тимчасовим лісокористувачем;

- у разі систематичного невиконання
Тимчасовим лісокористувачем
обов'язків, що передбачені цим
Договором та законом;

- використання лісової ділянки
способами, які негативно впливають на
стан і відтворення лісів або
призводять до погіршення
навколишнього природного середовища;

- вилучення у Постійного
лісокористувача у встановленому
законом порядку земельної ділянки, на
якій розташована виділена в
користування Тимчасового
лісокористувача лісова ділянка;

- використання Тимчасовим
лісокористувачем лісової ділянки у
цілях, не передбачених цим Договором;

- використання Тимчасовим
лісокористувачем відповідної
земельної лісової ділянки не за
цільовим призначенням;

- проведення Тимчасовим
лісокористувачем будь-якого
будівництва, встановлення парканів чи
інших споруд лінійного типу без згоди
Постійного лісокористувача;

- з інших підстав, визначених
законодавством.

Оскільки ОСОБА_2, використовуючи
надану у користування земельну
ділянку, допустила порушення вимог
чинного законодавства та умови
договору, а саме п.п.15,21,23 , колегія
суддів приходить до висновку про
обгрунтованість заявлених вимог.

Надані ОСОБА_2 копії проекту
детального плану території земельної
ділянки, що передається у власність для
ведення садівництва із земель запасу
сільської ради на території
Іванівської Житомирського району,
наказу Держземагентства від 31.12.2013
року, схеми, плани (а.с.86-97) не дають
підстав для визнання за останньою
статусу користувача чи власника
спірної земельної ділянки та не є
належним доказом правомірного її
використання.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК
України з ОСОБА_2 на користь держави
підлягає стягненню 365,40 грн. судового
збору.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314,
316 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу прокуратури
Житомирської області задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 24 лютого 2014
року скасувати та постановити нове,
яким позов прокурора Житомирського
району в інтересах держави в особі
Житомирського обласного управління
лісового та мисливського господарства
та Державного підприємства
«Житомирське лісове господарство» до
ОСОБА_2 про звільнення самовільно
зайнятої ділянки, розірвання договору
довгострокового тимчасового
користування лісами та повернення
земельної ділянки задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,1520 га із земель
лісогосподарського призначення, яка
розташована на АДРЕСА_1.

Розірвати договір довгострокового
тимчасового користування лісами №5 від
13.03.2013 року, укладеного між ДП
„Житомирське лісове господарство" та
ОСОБА_2.

Витребувати з користування ОСОБА_2
земельну ділянку площею 0,30 га та
передати її ДП „Житомирське лісове
господарство" у придатному для
використання за цільовим призначенням
стані, в якому вона перебувала до
передачі в користування лісів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
365,40 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: