Справа № 2515/8165/2012 Провадження №
22-ц/795/10/2014 Головуючий у I інстанції -
Гордійко Ю.Г. Доповідач - Бойко О.
В.Категорія - цивільна
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Бойко О.В.

суддів: Шитченко Н.В.,
Висоцької Н.В.,

при секретарі Зіньковець
О.О., Мартиновій А.В.

з участю сторін та їх
представників,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 18 квітня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання права власності, виділ в
натурі частки із спільного майна,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2012 року ОСОБА_2, звернувшись до
суду з позовом про визнання права
власності та виділ в натурі частки із
спільного майна, просила визнати за
нею право власності на 25/100 частин
домоволодіння, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1; поділити вказаний
житловий будинок з надвірними
спорудами між співвласниками і
виділити їй у власність реальну частку
в натурі відповідно до висновку
експертизи.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона
є власником 3/16 частин будинку з
надвірними спорудами за адресою
АДРЕСА_1, власником інших 13/16 частин є
відповідач по справі - ОСОБА_1, який
проживає в цьому будинку та
перешкоджає їй в доступі до нього.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 18 квітня 2013 року
позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
25/100 частин житлового будинку з
надвірними спорудами, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_2 25/100 частин житлового
будинку з надвірними спорудами, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, за
варіантом №1 згідно висновку судової
експертизи № 37-12С від 20.12.2012 року КП
«ЧМБТІ», а саме: кімнату 1-2 площею 7,4 кв.м
вартістю 8090 грн., кімнату 1-9 площею 8,4
кв.м вартістю 9183 грн., тамбур «а» площею
4,8 кв.м вартістю 3607 грн., а всього
вартістю 20880 грн.

Залишено у власності ОСОБА_1 75/100 частин
житлового будинку з надвірними
спорудами, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, за варіантом № 1 згідно
висновку судової експертизи № 37-12С від
20.12.2012 року КП «ЧМБТІ», а саме: коридор 1-4
площею 7,8 кв.м вартістю 8528 грн., кухню 1-5
площею 8,1 кв.м вартістю 8855 грн., коридор
1-6 площею 4,8 кв.м вартістю 5248 грн.,
кімнату 1-7 площею 8,4 кв.м вартістю 9183
грн., кімнату 1-8 площею 18,4 кв.м вартістю
20116 грн., ванну 1-10 площею 3,9 кв.м вартістю
4264 грн., туалет 1-11 площею 1 кв.м вартістю
1093 грн., кладову 1-12 площею 0,4 кв.м
вартістю 437 грн., тамбур «а-1» площею 2,2
кв.м вартістю 1875 грн., вбиральню «В»
вартістю 1450 грн., а всього вартістю 61049
грн.

Зобов'язано ОСОБА_2 відкрити дверний
пройом з приміщення II до приміщення 1-2,
демонтувати перегородку між
приміщеннями 1-2 та 1-9.

Зобов'язано ОСОБА_1 закрити дверний
пройом з приміщення 1-6 до приміщення 1-2,
закрити дверний пройом з приміщення 1-8
до приміщення 1-9.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
5518грн.50коп. грошової компенсації.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судові витрати у сумі 3745грн.48коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у
задоволенні позовних вимог.

Апелянт зазначає, що, визнавши за
позивачкою право власності на 25/100
частин вказаного житлового будинку та
позбавивши його 1/16 частини будинку, суд
порушив вимоги ст.ст. 358, 364, 367 ЦК
України, ст. 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ратифікованого
Законом України від 17 липня 1997 року,
проігнорував вимоги ДБН-В.2.2.-12-2005
«Будинки і споруди. Житлові будинки.
Основні положення».

Також апелянт наголошує на тому, що
виділяючи позивачці частку із
спільного майна, суд виходив з
варіанту, наданого висновком судової
будівельно-технічної експертизи, в
частках близьких до ідеальних поділу
житлового будинку, але з відхиленням
від будівельних норм.

У судовому засіданні відповідач та
його представник підтримали
апеляційну скаргу, просили її
задовольнити.

Позивач та її представник апеляційну
скаргу не визнали, просили в її
задоволенні відмовити, залишити без
змін рішення суду 1 інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності.
Відповідно до даної норми та ч.2 ст.183, ч.2
ст.364 ЦК України, у разі неможливості
цього, він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1
інстанції вважав, що необхідно згідно
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 20 грудня 2012 року визнати
за позивачкою право власності на 25/100
частини спірного житлового будинку з
надвірними будівлями та провести
розподіл його відповідно до 1 варіанту
висновку експертизи. За ОСОБА_1 суд не
визнав право власності на 75/100 частин
будинку та не виділяв йому 75/100 частин
будинку, а тільки залишив їх у його
власності, оскільки він таких позовних
вимог не заявляв.

Проте, з таким висновком суду 1
інстанції не погоджується апеляційний
суд, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 є власницею 3/16
частин домоволодіння АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину від 11 лютого 2009 року № 1-556.

ОСОБА_1 є власником 13/16 частин даного
домоволодіння з них: 1/16 частини на
підставі договору дарування від 06
березня 2009 року № 1-918, 3/16 частин на
підставі свідоцтва про право на
спадщину від 24 січня 2009 року № 1-250 та 9/16
частин на підставі договору дарування
від 07 березня 2009 року № 770 (а.с. 21).

З висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 37-12С
від 20 грудня 2012 року КП «ЧМБТІ»
вбачається, що поділ домоволодіння
АДРЕСА_1 пропорційно до часток
неможливий. На розгляд суду
запропоновано варіант № 1 поділу
будинку з відхиленням від будівельних
норм та з відхиленням від частки. При
даному розподілі експертом
запропоновано співвласнику 3/16 частин
(ОСОБА_2) виділити приміщення, що
складають 25/100 частин домоволодіння та
більше від ідеальної частки на 5518 грн.
Співвласнику 13/16 частин (ОСОБА_1)
запропоновано виділити приміщення, що
складають 75/100 частин в домоволодінні і
на 5518 грн. менше від ідеальної частки.
Крім того, вказаним висновком
експертизи передбачена необхідність
проведення певних переобладнань (а.с.
36-60).

З висновку додаткової судової
будівельно-технічної експертизи №33-13С
від 31 січня 2014 року вбачається, що,
враховуючи обґємне-планувальне
рішення житлового будинку та розміри
часток співвласників, інші варіанти
поділу будинку АДРЕСА_1 відсутні.
Варіант поділу даного житлового
будинку відповідно до ідеальних часток
співвласників, або близьких до
ідеальних часток співвласників без
відхилення від будівельних норм
неможливий. Технічний стан спірного
будинку оцінено судовим експертом як
незадовільний (а.с.185-193).

Відповідно до ст. 152 ЖК України
переобладнання і перепланування
житлового будинку (квартири), що
належить громадянинові на праві
приватної власності, проводяться з
дозволу комітету місцевої ради.

На запит апеляційного суду
Чернігівської області від 28.02.2014 року
щодо надання дозволу виконкомом
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради на переобладнання з урахуванням
вищезазначених висновків експертизи,
надано рішення виконавчого комітету
№46 від 11.03.2014 року, з якого вбачається,
що виконкомом визнано „...таким, що
суперечить вимогам п.2.22 ДБН В.2.2-15-2005
«Житлові будинки. Основні положення»
варіант переобладнання будинку
АДРЕСА_1, запропонований висновком
№37-12С судово будівельно-технічної
експертизи від 20 грудня 2012 року та
висновком експерта за результатами
проведення додаткової судової
будівельно-технічної експертизи від 31
січня 2014 року №33-13С..." (а.с.203).

На повторний запит апеляційного суду,
Новозаводською районною в м. Чернігові
радою надано роз'яснення стосовно
вказаного вище рішення виконавчого
комітету районної ради, з якого
вбачається, що для здійснення поділу
житлового будинку необхідно розділити
будинок на ізольовані квартири, але
зазначеними вище висновками
експертизи запропоновано варіант
перепланування будинку з відхиленням
від будівельних норм, тому було
прийнято рішення виконкому, згідно
якого запропонований варіант
розподілу суперечить вимогам ДБН
В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні
положення» (а.с.205).

Отже, виходячи з вищевикладеного,
апеляційний суд вважає, що у даному
випадку неможливо провести реальний
поділ спірного домоволодіння, оскільки
запропоновано тільки один варіант
реального розподілу, який не може бути
здійснений, оскільки має суттєві
відхилення від будівельних норм,
запропоновані переобладнання та
перепланування домоволодіння
суперечать вимогам положень ДБН
В.2.2-15-2005, будинок перебуває в
незадовільному стані, і виконком
місцевої ради згоди на відповідне
перепланування не надає.

Крім того, враховуючи частки сторін в
спірному домолодінні (3/16 - у позивача та
13/16 - у відповідача), при такому поділі
суттєво зменшується ідеальна доля
ОСОБА_1 в домоволодінні (на 1/16 частину).

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є інвалідом 2
групи, має пільги по сплаті судового
збору, відповідно до ст.88 ЦПК України з
ОСОБА_2 на користь держави належить
стягнути 57 грн.35 коп. судового збору,
який мав бути сплачений при поданні
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, 307, п.3 ч.1 ст.309,
313, 314, 316, 317 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 18 квітня 2013 року
скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання права власності,
виділ у натурі частки із спільного
майна відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 57 грн. 35 коп. судового
збору на користь держави.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:Судді: