Провадження №22-ц/784/775/14
Провадження №22-ц/784/775/14
інстанції Щербина С.В.
Доповідач апеляційного суду Тищук
Ухвала

Іменем України

26 березня 2014 року

місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого Колосовського С.Ю.

суддів: Тищук Н.О., Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання
Орельській Н.М.,

за участю позивача - ОСОБА_2, її
представника ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5,-

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 12 червня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_6 - про встановлення факту
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу, -

у с т а н о в и л а:

09 листопада 2012 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в
період з 01 листопада 2005 року по день
смерті ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В
обґрунтування позову зазначала, що з
листопада 2005 року вона почала
проживати з ОСОБА_7 без реєстрації
шлюбу в будинку АДРЕСА_1, що належав
останньому на праві приватної
власності та вела з ним спільне
господарство. 21 січня 2012 року ОСОБА_7
отримав черепно-мозкову травму, увесь
необхідний догляд за ним постійно
здійснювала позивач до дня його смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після смерті ОСОБА_7
відкрилася спадщина на будинок
АДРЕСА_1, що належав останньому на праві
приватної власності. Спадкоємцями
першої черги майна ОСОБА_7 за законом є
його донька ОСОБА_6, яка відмовилась від
своєї частини спадщини на користь
позивачки, та за правом представлення
онук померлого ОСОБА_4 , який прийняв
спадщину, подавши відповідну заяву до
приватного нотаріуса Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_8

Позивач змушена звернутись до суду з
позовом у зв'язку з відмовою у видачі
свідоцтва про право власності на
спадщину з підстав відсутності
підтвердження факту проживання із
спадкодавцем однією сім'єю не менше
п'яти років до часу відкриття спадщини.

Рішенням Заводського районного
суду м. Миколаєва від 12 червня 2013 року
позов задоволено. Встановлено факт
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_7 з 01
листопада 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Не погоджуючись з прийнятим
судовим рішенням, відповідач ОСОБА_4
подав апеляційну скаргу, в якій просив
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову, через порушення судом норм
процесуального права під час його
ухвалення, неповного дослідження
наданих суду доказів.

Справа слухалась судами
неодноразово.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши наведені в скарзі
доводи та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
надано достатньо доказів для
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 з
ОСОБА_7 з 01 листопада 2005 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

З такими висновками суду слід
погодитись.

Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦПК України у
рішенні суду повинно бути зазначено
відомості про факт, встановлений судом,
мету його встановлення, а також докази,
на підставі яких суд установив цей
факт.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_7 (а.с. 6).

Відповідно до виписки із медичної
карти стаціонарного хворого № 724/75
ОСОБА_7 внаслідок отриманої
черепно-мозкової травми потребував
постійного догляду. Згідно довідки про
лікування на стаціонарі №75 від 20.12.2012р.
(а.с. 37), догляд за хворим ОСОБА_7
здійснювала ОСОБА_2

Відповідно до квитанцій (а.с. 11), ОСОБА_2
було оплачено 3 785,00 грн. за ритуальні
послуги, винос труни, викопування
могили.

Відповідно до свідчень свідків ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, позивач проживала з
ОСОБА_7 з 2005р. та вела спільне
господарство, здійснювала догляд за
ним під час хвороби.

На користь пояснень позивача свідчить
той факт, що донька померлого ОСОБА_6
згідно заяви (а.с. 81), відмовилась від
спадщини на її користь, що фактично
вказує на визнання нею позовних вимог.

Колегія суддів критично ставиться до
аргумента представника відповідача
стосовно того, що оскільки після
отримання ОСОБА_7 черепно-мозкової
травми сусіди викликали його рідну
сестру, а не ОСОБА_2, то це вказує на
відсутність спільного проживання
ОСОБА_7 та ОСОБА_2 Як було встановлено в
судовому засіданні, на час отримання
ОСОБА_7 травми, позивача не було в місті,
оскільки вона поїхала до смт. Доманівки
доглядати хвору матір, а тому не могла
з поважних підстав одразу приїхати.

На думку колегії суддів, на користь
позивача також свідчить те, що окрім
неї в останні місяці життя після
проведення операції ОСОБА_7 ніхто з
родичів будь-якої допомоги не надавав,
до лікарні не приходив, станом здоров»я
не цікавився.

Інші аргументи апелянта не знайшли
свого підтвердження в суді.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що в задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити, а
рішення суду першої інстанції слід
залишити без змін.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити, а
рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 12 червня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: