РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі судді Бабенко С.С., при секретарі Михайловій І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про визнання заборгованості за послуги незаконною, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КОП «Донецьктеплокомуненерго» про визнання заборгованості за послуги з теплопостачання незаконною, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що договір про надання послуг теплопостачання відповідач з нею не укладав. Оплата за надані послуги проводилися нею у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, водовідведення» від розрахункової визначеної температури для кутових жилих кімнат +20 С0 . відповідач проводив перерахунок від температури +18 С0.

Заміри температури повітря в квартирі відповідач проводив термометром ТТЖ-М, який застосовується в технічних установах і трубопроводах.

З показаннями термометра вона не згодна, про що заявила відповідачу.

Фактичну температуру повітря в квартирі термометр ТТЖ-М не показував, оскільки про зануренні в середовище рухається до своєї робочої температури +20 С0.

Перерахунок оплати неякісних послуг з теплопостачання була проведена нею по фактичній температурі в квартирі у лютому 2007 року, у січні, лютому і грудні 2010 року на суму 158 грн.

У січні 2006 року температура повітря у квартирі складала +12 С0, згідно з Правилами нарахування не повинні проводитися, але відповідач провів нарахування за цей місяць.

Фактична оплата квитанцій за послуги з теплопостачання не відповідає розпічатці відповідача, послуги теплопостачання оплачені нею у повному обсязі по квітень 2014 року.

Про неправомірне застосування термометра ТТЖ-М для заміру температури повітря у жилих кімнатах вона зверталася в інстанції, де отримала підтвердження про незаконність і неправомірність дій відповідача, тобто про незаконність боргу.

Крім того, відповідач притягнув до її справи про незаконну заборгованість, комісію по збору боргу КСД ОКП «Донецьктеплокомуненерго.

КСД регулярно надсилає їй текстові повідомлення про погашення боргу, що підірвало її здоровя і віру у справедливість і законність.

Незаконні дії відповідача нанесли їй значну моральну шкоду порушені її права, ображені її честь і людська гідність, що призвело за собою до душевних страждань, вона вимушена була звернутися за захистом її порушених прав і поновлення справедливості у суді.

Просить визнати заборгованість за послуги з теплопостачання незаконною, стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди десять мінімальних заробітних плат.

Позивачка в судовому засіданні наполягала на задоволені позову, зазначила, що відповідач надає їй неякісні послуги з теплопостачання, оскільки в її квартирі в опалювальний період холодно. Крім того, для вимірювання температури повітря в квартирі відповідач використовує неналежний термометр, тобто той, який не використовується для вимірювання температури в жилому приміщенні.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, зазначила, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є виробником послуги з теплопостачання і відповідає за подачу тепла лише до зовнішньої стіни будинку, а виконавцем цих послуг є житлова організація, на балансі якої знаходиться будинок, в даному випадку це ТОВ «НККГ». При неналежному температурному режимі в квартирі позивачці були проведені перерахунки у відповідності з діючим законодавством. Вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні заявлених вимог слід відмовити з наступних підстав.

Правовідносини щодо прав та обовязків між виконавцем з надання послуг з теплопостачання і споживачем, порядок розрахунків за надання послуг, підстави і розмір відповідальності за неналежне виконання обовязків регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, умовами укладеного договору.

Відповідно до п.8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення. Постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Судом встановлено, що між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та позивачем ОСОБА_1 договір, відповідно до якого виробнича одиниця «Дзержинськтепломережа» зобовязувалася надавати їй послуги з теплопостачання не укладений, але фактично відповідач надає ці послуги, а позивач ці послуги приймає та оплачує.

Згідно Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, належними доказами на підтвердження порушень кількісних і якісних показників, тощо є акт-претензія, яка складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їх підписами. У разі неприбуття представника виконавця у визначений договором строк або необґрунтованої відмови від підписання, такий акт-претензія вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Судом встановлено, що температурний режим у квартирі позивачки дійсно не відповідав встановленим нормам, що вбачається з представлених позивачкою акту-претензії від 20.01.2006 року, в якому зазначено, що температурний режим в її квартирі у січні 2006 року склав + 12 С0, а також з листа ОКП «Донецьктеплокомуненерго», в якому зазначено, що згідно замірів температури повітря в квартирі від 28.10.2010 року, від 09.12.2010 року, їй був виконаний перерахунок за послуги з теплопостачання(а.с. 8).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Заміри температурного режиму були зроблені 20.01.2006 року, 28.10.2010 року, 09.12.2010 року, тобто в цей час позивач дізнався про порушення свого права, але звернувся до суду лише 27.03.2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності, поважних причин пропущення позивачем строку позовної давності в суді не встановлено.

Представником відповідача в суді зроблено заяву про застосування позовної давності, тому у відповідності з ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Тому вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню у звязку з пропуском строку позовної давності.

Щодо правомірності заборгованості за послуги з теплопостачання, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст.11,15 ЦК України цивільні права й обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Вимогу про сплату заборгованості з теплопостачання позивачу відповідач взагалі не виставляв.

Таким чином, оскарження самої заборгованості з послуг теплопостачання, яка не встановлює для позивача будь-яких обовязків, крім рекомендації сплатити нараховані суми, що є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту прав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивачки про визнання заборгованості незаконною не може бути розцінена як позовна вимога.

Керуючись ст. ст. 10,11,60.212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

В позові ОСОБА_1 до обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про визнання заборгованості за послуги незаконною, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення,

Суддя :