РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21.03.2014 року

м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області

в складі: головуючого - судді
Данко В.Й.,

при
секретарі
Струтинська Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Банк
«Фінанси та Кредит» звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості. Мотивуючи свої вимоги
вказує на те, що 03.06.2008 року між ВАТ
«Банком «Фінанси та Кредит» в особі
начальника відділення №13 філії
«Західне РУ» та громадянкою ОСОБА_1 був
укладений Договір про користування
платіжною карткою №002-Р/000939, згідно
якого банк відкрив ОСОБА_1 картковий
рахунок і надав міжнародну платіжну
карту Viza Classik НОМЕР_1 для здійснення
операцій по картрахунку з її
використання; 12.06.2008 року між ВАТ
«Банком «Фінанси та Кредит» в особі
начальника відділення №13 філії
«Західне РУ» та громадянкою ОСОБА_1 був
укладений договір про відкриття
відновлювальної кредитної лінії (далі -
кредитний договір), відповідно до якого
банк надав відповідачу у тимчасове
користування кредитні ресурси шляхом
зарахування на картковий рахунок
позичальника з розміром кредитного
ліміту у сумі 10000,00 грн., а відповідач
зобов'язалась повністю повернути
кредит до 11.04.2010 року та сплатити
проценти за користування кредитними
ресурсами в розмірі та у строки,
встановлені п.п. 2.1 п. 2 договору від
12.06.2008 року. Відповідно до укладеного
між ВАТ «Банком «Фінанси та Кредит» в
особі начальника відділення №13 філії
«Західне РУ» та громадянкою ОСОБА_1
додаткового договору №1, яким було
внесено зміни до кредитного договору,
було зменшено розмір кредитного ліміту
до 9600,00 грн.

За умовами кредитного договору
відповідач зобов'язалася щомісяця
здійснювати погашення позичкової
заборгованості та сплачувати проценти
за користування кредитними коштами.

Оскільки відповідач не проводив сплату
кредитних ресурсів та нарахованих по
кредиту процентів, банк звернувся до
суду з позовом про стягнення з
відповідача заборгованості за
невиконання вищенаведеного кредитного
договору, яка існувала станом на 01.12.2010
року, у розмірі 47139,69 грн. 19 квітня 2011
року Ужгородським міськрайонним судом
видано виконавчий лист №2п-108/11 про
стягнення з ОСОБА_1 грошової суми 32109,69
грн., який у подальшому пред'явлено для
примусового виконання.

Враховуючи, що зобов'язальні
правовідносини між сторонами за
кредитним договором не припинялися,
банк продовжив здійснювати
передбачені договором нарахування
процентів та пені за несвоєчасне
виконання відповідачем грошових
зобов'язань. Згідно з
довідкою-розрахунком за ОСОБА_1
рахується заборгованість по договору
№13-61 від 12.06.2008 року в загальній сумі
263736,09 грн., з яких 71586,18 грн. -
заборгованість за договором; 192593,32 грн.
- нарахована з 21.11.2012 по 20.11.2013 пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань.

З урахуванням попереднього рішення
суду, яким до стягнення з відповідача
присуджено заборгованість в розмірі
15030,00 грн. та беручи до уваги значне
перевищення розміру нарахованої пені
над розміром збитків, враховуючи
невиконання взятих відповідачем
кредитних зобов'язань в добровільному
порядку, позивач просить суд винести
рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
76556, 18 грн., з яких 56556,18 грн.
заборгованості за кредитним договором;
20000,00грн. - пені, а також сплачений
позивачем судовий збір в розмірі
765,56грн.

Представник позивача Дорош І.І. в
судове засідання не з'явилася. Однак,
надала суду клопотання від 21.03.2014 року,
яким позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, просив суд розглянути
справу за його відсутності, не
заперечуючи проти заочного розгляду
справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилася повторно, будучи належним
чином повідомленою про час та місце
слухання справи, а тому суд приходить
до переконання про можливість розгляду
справи у відсутності відповідачки
згідно з вимогами ч. 4 ст. 169 ЦПК.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до переконання, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

По справі встановлено, що 03.06.2008 року
між ВАТ «Банком «Фінанси та Кредит»
(перейменовано у ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» відповідно до положень пункту 5
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про акціонерні
товариства») в особі начальника
відділення №13 філії «Західне РУ» та
громадянкою ОСОБА_1 був укладений
Договір про користування платіжною
карткою №002-Р/000939, згідно з яким банк
відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок і
надав міжнародну платіжну карту Viza Classik
НОМЕР_1 для здійснення операцій по
картрахунку з її використання.

З матеріалів справи встановлено, що
12.06.2008 року між ВАТ «Банком «Фінанси та
Кредит» (банк) в особі начальника
відділення №13 філії «Західне РУ» та
громадянкою ОСОБА_1 (позичальник) був
укладений договір про відкриття
відновлювальної кредитної лінії №13-61,
відповідно до якого банк надав
позичальнику в тимчасове користування
на умовах забезпеченості, зворотності,
строковості та платності кредитні
ресурси шляхом зарахування на
картковий рахунок позичальника з
розміром кредитного ліміту у сумі 10000,00
грн., із сплатою процентів за
користування кредитними ресурсами у
розмірі 2,2 % річних - протягом 22 днів,
починаючи з дати здійснення кожної
операції по картрахунку з
використанням картки і кредитних
коштів (п.п. 4.1.1.1. даного договору); 22 %
річних - в період починаючи з 23 дня (п.п.
4.1.1.1. даного договору), а позичальник
зобов'язалась повністю повернути
кредит до 11 квітня 2010 року (п. 3.2. даного
договору) та щомісячно сплачувати
проценти у день їх нарахування (п. 4.3.
даного договору).

Сторонами договору у п. 6.1. погоджено
відповідальність за прострочення
повернення кредитних ресурсів та
процентів у вигляді пені, визначено її
розмір з розрахунку 1% від простроченої
суми за кожен день прострочення.

У судовому засіданні встановлено, що 07
листопада 2008 року до договору про
відкриття відновлювальної кредитної
лінії №13-61 від 12 червня 2008 року
сторонами у справі було укладено
додатковий договір за №1, яким п.2.1.
основного договору викладено у новій
редакції, за умовами якого розмір
кредитного ліміту у сумі 10000,00 грн. діяв
на період з 12.06.2008 року по 09.11.2008 року, а з
10.11.2008 року по 11.04.2010 року розмір
кредитного ліміту зменшено до 9600,00 грн.;
інші умови основного договору залишено
без змін.

Також судом встановлено, що згідно з
виконавчим листом по цивільній справі
№2п-108/11, виданим Ужгородським
міськрайонним судом 19.04.2011 року, з
ОСОБА_1 стягнуто 15030,00 грн.
заборгованості на користь ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит».

Відповідно до ст. 1049 Цивільного
кодексу України, Позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

У частині другій ст. 1050 Цивільного
кодексу України зазначено, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням),то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу
(Позикодавець має право на одержання
від Позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором).

За вимогами п.п. 3.2.1., 3.3., 4.1. договору
№13-61 від 12 червня 2008 року ОСОБА_1
зобов'язалася щомісячно, в термін до 30
числа поточного місяця, отримувати в
банку виписку по картрахунку з
вказаною в ній сумою поточної основної
позичкової заборгованості, сплачувати
щомісячно проценти за користування
кредитними ресурсами у розмірі 2,2 %
річних - протягом 22 днів, починаючи з
дати здійснення кожної операції по
картрахунку з використанням картки і
кредитних коштів (п.п. 4.1.1.1. даного
договору); 22 % річних - в період
починаючи з 23 дня (п.п. 4.1.1.1. даного
договору), уповноваживши при цьому банк
проводити списання необхідних сум в
рахунок погашення заборгованості та
процентів.

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що за
прострочення повернення кредитних
коштів та/або сплати процентів,
позичальник сплачує банку пеню в
розмірі 1% від проточеної суми за кожен
день прострочення.

Згідно зі ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

З положень ч. 1 ст. 623 ЦК України
вбачається, що боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати завдані
кредиторові завдані цим збитки. Крім
того, правовим наслідком порушення
зобов'язань, встановленим договором, є
сплата неустойки.

У зв'язку із неналежним виконанням
відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе
зобов'язань за договором про відкриття
відновлювальної кредитної лінії №13-61
від 12 червня 2008 року за період з 01.12.2010
року по 20.11.2013 року в нього виникла
заборгованість 263736,09 грн., з яких 71586,18
грн. - заборгованість за договором;
192593,32 грн. - нарахована з 21.11.2012 по 20.11.2013
пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за вищенаведеним
договором.

Враховуючи доведеність позовних вимог
у даній справі, наявність рішення
Ужгородського міськрайонного суду у
іншій справі між тими ж сторонами, про
той же предмет, згідно з яким на користь
банку з відповідача присуджено до
стягнення заборгованість в розмірі
15030,00 грн., зменшення відповідачем
розміру пені до 20000,00 грн. зважаючи на
значне перевищення розміру
нарахованої пені над розміром збитків,
суд приходить до переконання, що позов
підлягає задоволенню, з відповідача
ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованість по кредитному договору
та сплачений позивачем судовий збір.

Враховуючи невиконання взятих
відповідачем кредитних зобов'язань в
добровільному порядку, позивач просить
суд винести рішення, яким стягнути з на
користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
76556, 18 грн., з яких 56556,18 грн.
заборгованості за кредитним договором;
20000,00грн. - пені, а також сплачений
позивачем судовий збір в розмірі
765,56грн.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 610, 611, 612, 623, 1048, 1049,
1050 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 209, 212, 213, 218,
226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
код НОМЕР_2), мешканки АДРЕСА_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
(код за ), що знаходиться за
адресою: м. Київ, вул. Артема, 60,
заборгованість по кредитному договору
в розмірі 56556/п'ятдесят шість тисяч
п'ятсот п'ятдесят шість/ грн. 18 коп.,
нарахованої пені в розмірі 20000/двадцять
тисяч/ грн., та, сплачений позивачем
судовий збір в розмірі 765/сімсот
шістдесят п'ять/грн. 56 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
загальному порядку шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів до апеляційного суду і набере
законної сили в разі неподання такої в
установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду:

В.Й.Данко