Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/1142/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого - судді
Шаповал Т.В.

при секретарі - Лавріненко О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
позовом Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідачів про стягнення
заборгованості за надання послуг по
теплопостачанню за період з 01 липня 2011
року по 01 лютого 2014 року в сумі 2 736 грн. 32
коп., індекс інфляції в сумі 32, 36 грн. та
3% річних в сумі 96,93 грн. Також просив суд
стягнути з відповідачів понесені
судові витрати.

В судове засідання представник
позивача не з»явився, надавши суду
заяву про розгляд справи за їх
відсутності. Позовні вимоги
підтримують в повному обсязі.

Відповідачі належним чином
повідомлені про день і час розгляду
справи, в судове засідання не
з»явилася. До суду заяв про розгляд
справи за їх відсутності та про
відкладення розгляду не подавали.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
правовідносини сторін, приймаючи до
уваги відсутність підстав для
відкладення розгляду справи, суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності сторін з ухваленням
заочного рішення.

Суд, дослідивши докази у справі,
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі з наступних підстав.

Як встановлено судом, відповідачі
є споживачами послуг з
теплопостачання, які надаються
позивачем за адресою: АДРЕСА_1.

За період з 01 липня 2011 року по 01
лютого 2014 року відповідачами отримано
послуги від позивача, але станом на 01
лютого 2014 року їх оплата не здійснена, у
зв'язку з чим виникла заборгованість в
розмірі 2 736 грн. 32 коп.

Згідно договору про надання
послуг, укладеного між ВП
«Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 27.08.2007
року теплопостачальна організація
зобов'язується надавати споживачеві та
членам його сім'ї, а також іншим особам,
які фактично проживають в квартирі,
послуги з теплопостачання, а споживач
зобов'язується своєчасно здійснювати
оплату за спожиті послуги.

Позивач Полтавське обласне
комунальне виробниче підприємство
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" надавав
споживачам, - мешканцям квартири
АДРЕСА_1, послуги з теплопостачання, а
споживачі такі послуги прийняли, від їх
отримання не відмовлялись.

Таким чином судом встановлено,
що між сторонами склались
правовідносини з надання послуг
теплопостачання, в яких одна сторона
зобов'язана надавати другій стороні
послуги теплопостачання, а друга
зобов'язана своєчасно здійснювати
оплату за споживання і користування
послугами.

Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов'язки визначаються Законом України
«Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 32 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» плата за житлово-комунальні
послуги нараховується щомісячно
відповідно до умов договору, розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Нормою статті 67 ЖК України
передбачено, що плата за комунальні
послуги береться за затвердженими в
установленому порядку тарифами.

За нормами ст. 68 ЖК України, ст. 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України
передбачено, що боржник у разі
прострочення виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення та
три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
встановлена відповідальність за
несвоєчасне здійснення платежів за
житлово-комунальні послуги у вигляді
пені.

Така ж відповідальність за
несвоєчасне здійснення платежів за
надання послуг з теплопостачання
встановлена у п. 23 Правил та п. 20
Типового договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630.

Разом з тим відповідно до
загальних умов виконання зобов'язання,
установлених ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином згідно з умовами
договору та вимогами ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.
Недотримання таких вимог призводить до
порушення зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити
певну грошову суму на користь
кредитора відповідно до
цивільно-правового договору або з
інших підстав, визначених законом, є
грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в
якому замовник зобов'язаний оплатити
надану послугу в грошах, а виконавець
має право вимагати від замовника
відповідної оплати, тобто в якому
передбачено передачу грошей як
предмета договору або сплату їх як ціни
договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене слід дійти
висновку про те, що правовідносини, які
склалися між сторонами на підставі
договору про надання послуг
теплопостачання, є грошовим
зобов'язанням, у якому, серед інших прав
і обов'язків сторін на боржника
покладено виключно певний
цивільно-правовий обов'язок з оплати
отриманих житлово-комунальних послуг,
якому кореспондує право вимоги
кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) -
вимагати сплату грошей за надані
послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної
природи правовідносин сторін як
грошових зобов'язань, на них
поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як
спеціальний вид цивільно-правової
відповідальності за прострочення
виконання зобов'язання.

Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» правова норма щодо
відповідальності боржника за
несвоєчасне здійснення оплати за
житлово-комунальні послуги у вигляді
пені не виключає застосування правових
норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК
України.

Застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК
України до спірних правовідносин також
кореспондується із закріпленими в п. 3
ч. 1 ст. 96 ЦПК України нормами,
відповідно до яких однією з вимог, за
якими може бути видано судовий наказ, є
вимога про стягнення заборгованості за
оплату житлово-комунальних послуг з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих на суму
заборгованості.

На підставі викладеного суд
вважає обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення позовні
вимоги про стягнення з відповідачів на
користь позивача заборгованості за
надані послуги з врахуванням індексу
інфляції та 3% річних.

Суд також враховує, що позовні
вимоги ВП «Полтаватеплоенерго»
пред'явлено в межах термінів позовної
давності.

На підставі викладеного, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідачів на користь позивача 2 736
грн. 32 коп. заборгованості за спожиту
теплову енергію, компенсацію
інфляційних втрат підприємства в
розмірі 32 грн. 36 коп., 3% річних в розмірі
96 грн. 93 коп., всього необхідно стягнути
2 865 грн. 61 коп.

Також з відповідачів на користь
позивача підлягають до стягнення
судові витрати пропорційно до
задоволених відносно них вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 213 -
215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 /останнє відоме
місце проживання АДРЕСА_1,
ідентифікаційний кодне встановлено/,
ОСОБА_2 /місце проживання АДРЕСА_1,
ідентифікаціний код не встановлено/ на
користь Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" (р/р 30 в ТВБВ
№10016/0112 філії - Полтавське обласне
управління АТ «Ощадбанк», МФО 331476, код
03338030) суму заборгованості за послуги
теплопостачання за період з 01 липня 2011
року по 01 лютого 2014 року в розмірі 2 736
грн. 32 коп. заборгованості за спожиту
теплову енергію, компенсацію
інфляційних втрат підприємства в
розмірі 32 грн. 36 коп., 3% річних в розмірі
96 грн. 93 коп., всього стягнути 2 865 грн. 61
коп. - солідарно.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго" кошти в розмірі по
121 грн. 80 коп. з кожного на відшкодування
понесених позивачем судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний термін з дня проголошення
рішення.

Відповідачами може бути подана
заява про перегляд заочного рішення
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Головуючий

Т.В.Шаповал