Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2014 р. Суворовський районний
суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Бузовського В.В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду в м. Одесі,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7,
треті особи орган опіки та піклування
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради, Суворовський РВ
ГУ ДМС в Одеській області ДМС України
про визнання відсутності права
користування жилим приміщенням,
усунення перешкод в користуванні
власністю, виселення, зобов'язання
передачі нерухомого майна в натурі, -

установив:

Позивачі звернулися до суду із
зазначеним позовом та в обґрунтування
вимог посилалися на те, що на підставі
рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 29.09.2004 року, яке
зареєстроване 11.12.2004р., є
співвласниками в рівних частках кв.
АДРЕСА_1 в порядку спадкування після
смерті батька ОСОБА_8. Відповідачі були
членами сім'ї померлого, та проживають
в зазначеній квартирі. Враховуючи те,
що відповідачі були членами сім'ї
колишнього власника і не є членами їх
сім'ї вони втратили право користування
жилим приміщенням, крім того,
відмовилися від укладання договору
найму житлового приміщення з ними як із
власниками, а тому просили позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_6 та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_9, позов
не визнала та пояснила, що відповідач є
сином позивача ОСОБА_2, а отже є членом
його сім'ї, мав право на вселення свого
неповнолітнього сина, а тому вони
можуть бути виселені лише з підстав
визначених ст. 116 ЖК України, але
позивачі із вимогами, з таких підстав,
до суду не зверталися.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
надали до суду заяви про розгляд справи
за їх відсутності (а.с. 70, 71).

Представник третьої особи органу опіки
та піклування Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради
зазначила, що з урахуванням інтересів
неповнолітньої дитини, позов
задоволенню не підлягає.

Від третьої особи Суворовського РВ ГУ
ДМС в Одеській області ДМС України
надійшов лист про розгляд справи за
відсутності представника (а.с. 49).

Судом установлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що кв. АДРЕСА_1
належала на праві власності ОСОБА_8 (а.с.
8). Разом із власником в зазначеній
квартирі, як члени його сім'ї проживали
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6. ОСОБА_8, помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті
відкрилася спадщина на зазначену
квартиру. Спадкоємцями першої черги
були сини померлого ОСОБА_1, ОСОБА_2.
Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 29.09.2004 року, яке
зареєстроване 11.12.2004р., та 21.12.2004р., (а.с. 8,
9, 10) визнано та зареєстровано право
власності в рівних частках, в порядку
спадкування на кв. АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, та
ОСОБА_2, які із спадкодавцем та ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, однією сім'єю не
проживали, спільне господарство не
вели, не мали взаємних прав та
обов'язків членів сім'ї. Крім того,
встановлено, що після смерті ОСОБА_8,
його внук ОСОБА_2, без згоди
співвласників, вселив в зазначену
квартиру свою дружину ОСОБА_5 та після
народження сина ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_2,, здійснив реєстрацію
місця проживання сина в зазначеній
квартирі. Також встановлено, що
відповідачі проживали із попереднім
власником квартири, як члени його сім'ї,
отже договір найму житлового
приміщення між ними не укладався. Після
набуття права власності на кв. АДРЕСА_1,
нові співвласники квартири ОСОБА_1, та
ОСОБА_2, запропонували відповідачам
укласти договір найму належного їм
жилого приміщення. Пропозиція
позивачів на укладання договору найму,
відповідачами була відхилена.

Відповідно до ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження майном.

На зміст права власності не впливають
місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

В силу ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України, визначено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійснені ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Згідно до ч. 1 ст. 161 ЖК України, наймач
вправі вселити в займане ним жиле
приміщення у будинку (квартирі), що
належить громадянинові на праві
приватної власності, свою дружину,
дітей, батьків, а також інших осіб за
письмовою згодою власника будинку
(квартири) і всіх членів сім'ї, які
проживають з наймачем. На вселення до
батьків їх неповнолітніх дітей
зазначеної згоди не потрібно.

В силу ч. 3 ст. 116 ЖК України, осіб, які
самоправно зайняли жиле приміщення,
виселяють без надання іншого жилого
приміщення.

В силу ст. 150 ЖК України, громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Частиною 1 ст. 156 ЖК України визначено,
що члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Виходячи з наведеного суд приходить до
висновку про те, що припинення права
власності громадянина на житловий
будинок (квартиру) припиняє право
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі) і членами його сім'ї.

Таким чином, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та
неповнолітній ОСОБА_7 втатили право
користування жилим приміщенням та
підлягають виселенню у зв'язку із
припиненням права власності на
квартиру колишнього її власника,
членом сім'ї якого вони були, а ОСОБА_5
підлягає виселенню, оскільки вселилася
до квартири без згоди співвласників
тобто самоправно.

Суд не приймає до уваги посилання
представника позивача на вимоги ст. ст.
387, 1212, 1213 ЦК України, як на підставу
позову, оскільки зазначені норми не
регулюють виниклі правовідносини, у
зв'язку із тим, що кв. АДРЕСА_1 із
володіння (власності) співвласників
ОСОБА_1, ОСОБА_2 не вибувала, а отже
позивачі мають право на захист права
власності від порушень не пов'язаних із
позбавленням володіння (ст. 391 ЦК
України). За таких підстав і вимоги
позову, в частині зобов'язання передачі
нерухомого майна в натурі, задоволенню
не підлягають.

Також, суд звертає увагу представника
позивача на те, що вимога про визнання
відсутності права користування жилим
приміщенням, що належить громадянинові
на праві власності не є способом
захисту цивільних прав (ст. 16 ЦК
України), а є обставиною, яку встановлює
при розгляді справи щодо виселення
осіб з житлового приміщення.

Судом також не приймаються до уваги
пояснення представника відповідача,
про те, що ОСОБА_6 є сином ОСОБА_2, а отже
автоматично є членом сім'ї позивача,
оскільки поняття сім'ї та особи які її
складають чітко визначено ст. 3 СК
України. ОСОБА_6, є сином ОСОБА_2, тобто є
родичем, але не є членом сім'ї, оскільки
судом не встановлено жодної обставини
для виникнення саме сімейних відносин,
визначених зазначеною вище нормою
права та ст. 6 СК України.

Також, судом не прийнято до уваги
посилання представника відповідача на
вимоги Конвенції «Про права дитини»,
оскільки зазначеною Конвенцією не
визначається та не надається право
батькам дитини задовольняти інтереси
дитини, в тому числі і житлові, за
рахунок обмеження права власності
інших осіб, а факт реєстрації
неповнолітньої дитини в квартирі, що
належить на праві власності сторонній
особі, не створює обов'язку для такого
власника, забезпечувати дитину житлом.

З іншими вимогами позивачі до суду не
зверталися.

Керуючись ст. ст. 316, 317, 358, 383, 391 ЦК
України, на підставі ст. ст. 10, 11, 58, 60, 61,
212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_7, треті особи
орган опіки та піклування Суворовської
районної адміністрації Одеської
міської ради, Суворовський РВ ГУ ДМС в
Одеській області ДМС України про
визнання відсутності права
користування жилим приміщенням,
усунення перешкод в користуванні
власністю, виселення, зобов'язання
передачі нерухомого майна в натурі -
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_7 не перешкоджати ОСОБА_1, ОСОБА_2 у
здійсненні права власності на квартиру
АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
неповнолітнього ОСОБА_7 з квартири
АДРЕСА_1.

В частині вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання відсутності права
користування жилим приміщенням,
зобов'язання передачі нерухомого майна
в натурі - відмовити.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_1 сплачений судовий збір в
розмірі 229 грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: