Єдиний унікальний номер 235/6600/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/3182/2014
Головуючий в 1 інстанції Стоілова Т.В.
Доповідач: Зайцева С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„01" квітня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області у
складі:

Головуючого: Маширо О.П.

Суддів: Баркова В.М., Зайцевої С.А.

При секретарі: Сачко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 28 лютого 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Агрофірма «Колос», третя особа: Відділ
Держкомзему у Красноармійському
районі Донецької області про стягнення
заборгованості з орендної плати, 3%
річних та пені, -

В
С Т А Н О В И В:

Рішенням Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 28 лютого 2014 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ
«Агрофірма «Колос», третя особа: Відділ
Держкомзему у Красноармійському
районі Донецької області про стягнення
заборгованості з орендної плати, 3%
річних та пені - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє
в інтересах ОСОБА_2 просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі з тих підстав,що судом
першої інстанції неповно з*ясовано
обставини ,що мають значення для
справи,висновки суду не відповідають
обставинам справи та судом порушено
вимоги матеріального та
процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача ОСОБА_1
підтримала доводи апеляційної скарги.

У судове засідання апеляційного суду
представники ТОВ « Агрофірма» Колос»
,відділу Держкомзему у
Красноармійському районі Донецької
області не з*явилися,належним чином
були повідомлені про час і місце
розгляду справи ,надали суду письмові
пояснення та просили апеляційну скаргу
відхилити (а.с. 104,105,106-108,109-111.) .

Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи , не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю -
доповідача,пояснення представника
ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.308
ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін,якщо визнає,що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права .

Згідно зі ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим,тобто ухваленим у
відповідності до вимог процесуального
судочинства на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

На думку апеляційного суду оскаржуване
судове рішення відповідає вимогам
процесуального і матеріального
закону,тому підстав для його
скасування немає.

Ухвалюючи рішення ,суд першої
інстанції всебічно,повно і об*єктивно
дослідив надані сторонами докази
,правильно встановив фактичні
обставини справи та зробив правильні
правові висновки про те,що вимоги
позивача є необґрунтованими.

У рішенні наведені відповідні мотиви,з
яких суд його ухвалив. Ці мотиви не
суперечать закону та не спростовуються
доводами скарги.

Судом першої інстанції було правильно
встановлено, що позивач ОСОБА_2 є
власником сертифікату на земельну
частку (пай), яка перебувала в
колективній власності КСП ім. Тельмана
с. Михайлівка Красноармійського району
Донецької області розміром 6,18 в
умовних кадастрових гектарах, без
визначення меж цієї частки в натурі, на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 27 вересня 2010
року після смерті батька ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Земельний пай належав спадкодавцеві на
підставі дублікату сертифіката на
право на земельну частку (пай) серії РН
№ 118138, виданого Красноармійською
райдержадміністрацією 15 жовтня 2009
року, зареєстрованого в Книзі
сертифікатів 27 лютого 1997 року за № 4213
(а.с.14, 17).

Як зазначив позивач ,йому стало
відомо, що його батько за життя передав
вказану земельну ділянку (пай) в оренду
ТОВ Агрофірма "Колос" на підставі
договору про оренду земельної ділянки
(паю), але копії цього договору у
спадкодавця не було.

Після прийняття спадщини 25 січня 2013
року позивач ОСОБА_2 звернувся до
відповідача з претензією про сплату
заборгованості з орендної плати за
користування земельною ділянкою (паєм)
(а.с.13).

Гарантійним листом від 22 вересня 2011
року за № 115 ТОВ АФ «Колос»
зобов'язався сплатити орендну плату
спадкоємцеві за земельну ділянку (пай)
за період з 01 січня 2005 року по 31 грудня
2011 рік включно в сумі 9 957 грн. 88
коп.(а.с.16),вказана сума була виплачена
позивачу .

На теперішній час земельна ділянка
(пай) в натурі не виділена, договір
оренди земельної ділянки між
позивачем та відповідачем не укладено.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2 суд першої інстанції зазначив
,що термін дії договору оренди
земельної ділянки (паю) від 01 серпня 2001
року, що належала спадкодавцю ОСОБА_3 -
батьку позивача, закінчився разом зі
смертю сторони в договорі, тобто
спадкодавця. Доказів того, що дія цього
договору між сторонами була
продовжена, позивачем не надано.
Гарантійний лист № 115 від 22 квітня 2011
року (а.с.16) є підтвердженням того, що
відповідач добровільно сплатив
позивачеві орендну плату за минулі
роки, але не є підтвердженням укладення
чи продовження дії договору оренди
земельного паю, оскільки цим листом не
зазначені основні умови договору
оренди землі, передбачені ст. 15 ЗУ «Про
оренду землі», зокрема розмір орендної
плати, строки та порядок її внесення,
відповідальність за її несплату та
інше. Судом встановлено ,що між
сторонами договір оренди земельної
ділянки не укладався,земельна ділянка
не виділена в натурі ,не має
кадастрового номеру ,позивач ,який є
громадянином РФ не отримав державного
акту на право власності на земельну
ділянку, а тому відсутні підстави для
задоволення позовних вимог.

Відповідно ст.792 ЦК України за
договором найму (оренди) земельної
ділянки наймодавець зобов'язується
передати наймачеві земельну ділянку на
встановлений договором строк у
володіння та користування за плату.
Відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом, в даному
випадку Законом України "Про оренду
землі".

За ст.13 Закону України « Про оренду
землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства. Однією з
істотних умов договору оренди землі є
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату.

Стаття 25 Закону України "Про оренду
землі", встановлює права та обов'язки
орендаря. При цьому орендодавець має
право вимагати від орендаря
своєчасного внесення орендної плати
(ст. 24).

Тобто,висновок суду ґрунтується на
вимогах закону. Доводи апеляційної
скарги в цій частині безпідставні та
спростовуються матеріалами справи.

Посилання суду першої
інстанції на ч.4ст.81,ч.3.ст.82 ЗК України
не потягнуло за собою неправильності
висновків . Доводи апеляційної скарги
у вказаній частині неспроможні.

Доводи апеляційної скарги про
те,що лист державного агентства
земельних ресурсів України № 328/22/7-13
від 10 січня 2013 року «Про індексацію
нормативної грошової оцінки земель»
навмисно сфальсифікований , не має
підтвердження та ґрунтуються лише на
думці представника позивача.

Усі доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження у суді ,на
правильність висновків суду вони не
впливають,тому апеляційний суд
вважає,що апеляційну скаргу слід
відхилити як безпідставну ,рішення
суду як таке,що відповідає вимогам
закону ,залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307,308,313,315 ЦПК України,
апеляційний суд -

У Х
В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє
в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 28 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути
подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий:

Судді: