Справа № 1207/1579/12
Провадження № 22ц/782/825/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 р. Судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Луганської області в складі:

головуючого Дронської І.О.

суддів: Карташова О.Ю.,
Оробцової Р.І.,

при секретарі Булгаковій М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою
Приватного акціонерного товариства
«МТС Україна» на ухвалу Жовтневого
районного суду м. Луганська від 22 січня
2014року по справі за заявою Приватного
акціонерного товариства «МТС Україна»
про приведення виконавчого документу у
відповідність до вимог ЗУ «Про
виконавче провадження» по справі за
заявою Приватного акціонерного
товариства МТС Україна» про видачу
судового наказу з вимогою про
стягнення заборгованості за послуги
зв'язку з ОСОБА_1,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовтневого
районного суду м. Луганська від 08
листопада 2012 року з ОСОБА_1 на користь
ПрАТ «МТС Україна» стягнуто
заборгованість за послуги мобільного
телефонного зв'язку в розмірі 541 грн. 75
коп., інфляційні нарахування в сумі 218
грн. 87 коп., 3 % річних в сумі 59 грн. 31 коп.,
штрафні санкції за невиконання умов
договору в розмірі 586 грн. 36 коп. та
судові витрати у загальній сумі 171 грн.

На виконання вказаного рішення
суду 08.11.2012 року був виданий виконавчий
лист про стягнення присуджених судом
грошових сум, які пред'явлені позивачем
ПрАТ «МТС Україна» для виконання до
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції. Але
постановою державного виконавця від 25
жовтня 2013 року у відкритті виконавчого
провадження було відмовлено з підстав
невідповідності виконавчого листа
вимогам п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження» - відсутність
відомостей про індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника. У
зв'язку з цим стягувач ПрАТ «МТС
Україна» 21 січня 2014 року звернувся до
суду в порядку ст.369 ЦПК України із
заявою про приведення виконавчих
листів у відповідність з вимогами ст.18
Закону України «Про виконавче
провадження».

Ухвалою Жовтневого
районного суду м. Луганська від 22 січня
2014року у задоволенні заяви ПрАТ «МТС
Україна» було відмовлено.

Не погодившись із зазначеною
ухвалою ПрАТ «МТС Україна» подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду першої
інстанції та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду за доводами апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви
ПрАТ «МТС Україна» про приведення
виконавчого документа у відповідність,
суд першої інстанції посилаючись на
п.3 ч.3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» вважав, що
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право самостійно отримати
зазначену інформацію про відповідача.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна, оскільки він не
узгоджується з обставинами справи та
не відповідає вимогам матеріального та
процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу,
судом першої інстанції не вірно
встановлені вимоги заявника, а саме
зазначено, що ПрАТ «МТС Україна»
звернулося із заявою про приведення
виконавчого документу у відповідність
до вимог ЗУ «Про виконавче
провадження» по справі за заявою ПрАТ
«МТС Україна» про видачу судового
наказу з вимогою про стягнення
заборгованості за послуги зв'язку з
ОСОБА_1, проте, з матеріалів справи
вбачається, що за заявою ОСОБА_1 судовий
наказ ухвалою Жовтневого районного
суду м. Луганська від 23 січня 2012 року
скасовано (а.с. 42).

Виконавчий лист, який заявник
просить привести у відповідність до
вимог Закону України «Про виконавче
провадження» був виданий на підставі
рішення Жовтневого районного суду м.
Луганська від 08 листопада 2012 року у
справі за позовом ПрАТ «МТС Україна» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
(а.с. 66-68).

Між тим, мотивувальна частина
ухвали, що оскаржується, містить
обґрунтування щодо судового наказу,
який є виконавчим документом, а не щодо
виконавчого листа, виданого за судовим
рішенням, яке набрало законної сили.

Що стосується вимог ПрАТ «МТС
Україна» відповідно до його заяви, то
судова колегія вважає зазначити
наступне.

Відповідно до ч.2 ст.17 ЗУ «Про
виконавче провадження», підлягають
виконанню державною виконавчою
службою виконавчі листи, що видаються
судами.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження» у
виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові за наявності) (для фізичних
осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за наявності (для
юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника за наявності (для фізичних
осіб - платників податків), а також інші
дані, якщо вони відомі суду чи іншому
органу, що видав виконавчий документ,
які ідентифікують стягувача та
боржника чи можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи (для
фізичних осіб), місцезнаходження майна
боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо.

З метою приведення у
відповідність до положень Податкового
кодексу України, статті 18 Закону
України «Про виконавче провадження»
наказом Державної судової
адміністрації України від 04 вересня 2012
року № 101 «Про внесення змін до наказу
ДСА України від 27.06.2006 N 68» були внесені
зміни до «Інструкції з діловодства в
місцевому загальному суді»,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України 27 червня
2006 року № 68, згідно яких виконавчий
лист доповнено полями для внесення
інформації про реєстраційний номер
облікової картки платника податків
(індивідуальний ідентифікаційний
номер) стягувача та боржника (для
фізичних осіб) або номер і серія
паспорта стягувача та боржника.

З вищенаведеного вбачається, що на
момент видачі виконавчого листа 08.11.2012
року, обов'язковість зазначення в ньому
дати видачі виконавчого документа,
ідентифікаційного номеру або номеру та
серії паспорта стягувача та боржника,
встановлено Законом.

За змістом ст.ст.1,17 Закону України
«Про виконавче провадження» визначено,
що виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб).
Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, в тому числі й виконавчих
листів, що видаються судами.

Процесуальні питання, пов'язані з
виконанням судових рішень у цивільних
справах врегульовані Розділом VI ЦПК
України та Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 369 ЦПК
України виконавчий лист має
відповіти вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України «Про виконавче провадження»..

Суд, який видав виконавчий лист,
може за заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати
виконавчий лист таким, що не підлягає
виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

В порушення ст.18 Закону України
«Про виконавче провадження» у
виконавчому листі не було зазначено
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника ОСОБА_1

Однією із засад судочинства є
виконуваність судових рішень.
Відсутність ідентифікаційного коду у
виконавчому листі унеможливлює
виконання судового рішення.

Наведене свідчить, що суд першої
інстанції не вірно визначив вимоги
заявника, не звернув увагу на
передбачені законом вимоги щодо
виконавчого листа та помилково прийшов
до висновку про відмову позивачу в
задоволенні заяви, пославшись на
вимоги п.3 ч.3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження».

За таких підстав ,відповідно до п.3
ч.1 ст. 312 ЦПК України , апеляційна
скарга ПрАТ «МТС Україна» підлягає
частковому задоволенню, а ухвала суду
першої інстанції скасуванню з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307, п.3 ч. 1
ст.312,ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну Приватного
акціонерного товариства «МТС Україна»,
задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Луганська від 22 січня 2014року у справі
за заявою Приватного акціонерного
товариства «МТС Україна» про
приведення виконавчого документу у
відповідність до вимог ЗУ «Про
виконавче провадження» по справі за
заявою Приватного акціонерного
товариства МТС Україна» про видачу
судового наказу з вимогою про
стягнення заборгованості за послуги
зв'язку з ОСОБА_1, скасувати і передати
питання щодо поновлення строку на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді: