Справа № 473/1169/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючої судді -
Старжинської О.Є., при секретарі
судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вознесенську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Українського Державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» про
визнання наказу №337 від 26 грудня 2013року
про зміну істотних умов праці
незаконним

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
відповідача - Українського Державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» - про визнання наказу №337
від 26 грудня 2013року про зміну істотних
умов праці по Центру поштового зв'язку
(ЦПЗ) №2 Миколаївської дирекції УДППЗ
«Укрпошта» незаконним.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що вказаним наказом
начальника Центру поштового зв'язку №2
(м. Вознесенськ) він працюючи
інструктором з експлуатаційних,
виробничо-технічних і організаційних
питань поштового зв'язку та інші
працівники (всього - 43особи) були
попереджені про зміну істотних умов
праці з 01.03.2014 року, а саме зміну режиму
роботи - встановлення неповного
робочого дня протяжністю 6,4 год.(з
8годин по 15годину 24 хв.), що потягло
зменшення оплати праці пропорційно
відпрацьованому часі,скорочення днів
відпустки та запропоновано продовжити
трудові відносин на займаних посадах
за цих умов праці.

Посилаючись на те, що цей наказ видано з
порушенням вимог ст.32 КЗпПУ за
відсутності підстав визначених
законом та про необхідність поновлення
його трудових прав, позивач просив
позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позовні вимоги.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов не визнали вказуючи, що
відповідно до вимог трудового
законодавства зміна істотних умов
праці в ЦПЗ №2 стосувалася лише
адміністративно - управлінського штату
та обслуговуючого персоналу і була
викликана зміною в організації
виробництва та праці: замість
скорочення чисельності чи штату
працівників з метою збереження
існуючих робочих місць застосували
оптимізацію чисельності штату
перевівши цю категорію на 0,8 одиниць.
Об'єктивними обставинами вказаної
оптимізації були: встановлення в
2002році нормативів чисельності
загальновиробничого персоналу
підрозділів поштового зв'язку, з 2002 по
2013 роки відбулися зміни в
соціально-економічній ситуації, як на
рівні держави, так і на рівні
виробничих процесів підрозділів
поштового зв'язку: зниження обсягів
послуг, скорочення мережі об'єктів
поштового зв'язку, що потребує
визначення та встановлення
оптимальної завантаженості кожної
штатної одиниці.

Третя особа - начальник Центру
поштового зв'язку (ЦПЗ) №2
Миколаївської дирекції УДППЗ
«Укрпошта» - суду пояснив, що видати
спірний наказ змушений був із-за
вказівки - листа Миколаївської
дирекції УДППЗ «Укрпошта» від
12.12.2013року, хоч власно не бачить підстав
для зміни істотних умов праці на
підприємстві.

Вислухавши пояснення сторін
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлені наступні факти
та відповідні до них правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що
наказом начальника Центру поштового
зв'язку (ЦПЗ) №2 Миколаївської дирекції
УДППЗ «Укрпошта» №337 від 26 грудня
2013року позивач ОСОБА_1 та інші
працівники відповідача (всього 43 особи
адміністративно -управлінського
апарату та обслуговуючого персоналу)
попереджені про зміну істотних умов
праці з 01.03.2014 року, а саме зміну режиму
роботи: встановлення неповного
робочого дня протяжністю 6,4 год. (з
8годин по 15годину 24 хв.), що потягло
зменшення оплати праці пропорційно
відпрацьованому часі та запропоновано
продовжити трудові відносин на
займаних посадах за цих умов праці.

Повідомлення про зміну істотних умов
праці є фактично повідомленням
працівника про заплановану зміну умов
укладеного з ним трудового договору з
пропозицією продовжувати роботу в
нових умовах, а в разі відмови
працівника -за його заявою цей договір
припиняється. Після сплину
двохмісячного терміну (01.03.2014року)
попередження про зміну істотних умов
праці позивач ОСОБА_1 не був звільнений
з займаної посади в зв'язку з відмовою
продовжувати роботу при істотній зміні
умов праці, тобто згодився з ним.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Із наказу№337 від 26 грудня 2013року, який
має Додаток,слідує,що він стосується не
лише позивача ОСОБА_1, а й інших
працівників ЦПЗ №2(всього-43особи), а
тому вимога позивача про визнання
цього наказу в цілому, а не частково,
необґрунтована, у позивача відсутні
будь-які повноваження на представлення
інтересів своїх колег.

Подача ОСОБА_1 12.03.2014 року позову
позбавлена юридичного значення,
оскільки лише при звільненні з
підстави, передбаченої ст. 36 п. 6 КЗпП
України у зв'язку з відмовою від
продовження роботи при зміні істотних
умов праці установлених наказом
виданим уповноваженим
органом(посадовою особою), він(наказ)
може бути використаний як доказ у разі
звернення особи, що незгідна з ним і ця
незгода оформляється позовом до суду
про незаконне звільнення з підстави
визначеної ст.36 ч.6 КЗпП України і
підлягає оцінці останнім згідно з
вимогами цивільно-процесуального
законодавства України. Таким чином,
позивач у разі незгоди з наказом не
позбавлений права та можливості
доводити в суді ті обставини, на які він
посилається як на підставу своїх
заперечень проти такого наказу.

Оскільки в обґрунтування позовних
вимог ОСОБА_1 не наведено обставин,
якими підтверджується порушення,
невизнання або оспорювання його прав,
свобод чи інтересів виданим наказом,
не встановлено юридичної
заінтересованості в позові з
урахуванням вимог ст.ст.3,4,11,15 ЦПК
України не може бути задоволений.

Крім того, аналізуючи зміст наведених
понять і термінів, встановлених у ст. 32
КЗпП України, слід зауважити, що
поняття «зміна організації
виробництва і праці» законодавством не
визначається, це поняття є оціночним,
тлумачення цього поняття дано в
Постанові Пленуму Верховного Суду
України N 9 від 06.11.1992 року «Про практику
розгляду судами трудових спорів» (п.10)
і виходячи з цього тлумачення
обставини які можуть вказувати на
організацію виробництва і праці
підлягають розширеному тлумаченню.
Стаття 32 КЗпПУ з'явилася у 1988 р.,
Постанова Пленуму Верховного Суду
України прийнята у 1992 році, коли
впроваджувалися перші ринкові зміни у
законодавство, але при сучасних
уявленнях про правові стосунки між
роботодавцем і найманим працівником,
суд виходить з того, що підприємство
самостійно визначає свою
організаційну структуру, встановлює
чисельність працівників і штатний
розпис (частина третя ст. 64
Господарського кодексу України),
власник може на свій розсуд планувати
відповідні зміни в організації
виробництва і праці.

Матеріалами справи підтверджується, що
нормативи чисельності
загальновиробничого персоналу
підрозділів поштового зв'язку були
встановлені в 2002 році, з 2002 по 2013 роки
відбулися зміни в
соціально-економічній ситуації, як на
рівні держави, так і на рівні
виробничих процесів підрозділів
поштового зв'язку: зниження обсягів
послуг, скорочення мережі об'єктів
поштового зв'язку, що потребує
визначення та встановлення
оптимальної завантаженості кожної
штатної одиниці.

З огляду на вищезазначене за вказівкою
Миколаївської дирекції УДППЗ
«Укрпошта» начальник ЦПЗ №2 26 грудня 2013
року №337 видав наказ «Про зміну
істотних умов праці з 01.03.2014 року» через
оптимізацію штатної численності (зміна
організації виробництва і праці), як
таку, що вигідна та виробничо необхідна
підприємству замість проведення
скорочення штату працівників. Такі
права роботодавця випливають з його
права удосконалювати виробництво,
інтереси якого визначають обсяг прав
власника.

Доводи позивача та його представника
щодо недотримання відповідачем вимог
статті 14 ЗУ «Про оплату праці» при
видачі спірного наказу в частині не
зазначення терміну його дії (не більше
як 6 місяців) є необґрунтованим,
оскільки вказана норма права
стосується оплати праці нижче від норм
визначених генеральною, галузевою,
(міжгалузевою) або територіальними
угодами, але не нижче державних норм.
Даний спір є не спором про оплату праці,
а спором щодо законності запровадження
нових істотних умов праці.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що у відповідача відбулася вказана
зміна в організації виробництва та
праці, яка привела до зміни істотних
умов праці при продовженні роботи
позивача ОСОБА_1 за тією ж посадою.

Виходячи з встановлених у судовому
засіданні обставин справи та
вищезазначених положень чинного
законодавства України суд вважає, що
позовні вимоги є необґрунтованими, а
тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 10, 11, 209, 212 - 215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Українського
Державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта» про визнання наказу
№337 від 26 грудня 2013року про зміну
істотних умов праці незаконним -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Миколаївської області
через міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.

Суддя:
О.Є.Старжинська