Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа №22-ц/778/874/14Головуючий у 1-й
інстанції Мінгазов Р.В.
Суддя-доповідач Гончар М.С.РІШЕННЯ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Савченко
суддів Стрелець
при секретарі Мосіній
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 26 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, треті особи: Запорізька районна
державна адміністрація Запорізької
області (орган опіки та піклування),
Районна адміністрація Запорізької
міської ради по Хортицькому району
(орган опіки та піклування) про
розірвання шлюбу та визначення місця
проживання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, однак в ході розгляду справи у
листопаді 2013 року змінив позовні
вимоги, розширивши їх вимогою про
встановлення місця проживання дитини.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_3
зазначив, що з відповідачем перебуває у
шлюбі, від якого народилася донька
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. З липня 2013 року
шлюбні відносини з відповідачем
фактично припинено. На сьогоднішній
день він бажає розірвати шлюб з
відповідачем. Крім того, вважає, що
донька повинна проживати разом з ним.
Оскільки, на його думку, відповідач
ОСОБА_2 не має свого житла та
самостійного заробітку, а тому не зможе
сама виховувати та забезпечувати
дитину. У той час, як він забезпечений
житлом та отримує заробітну плату.

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 26 грудня 2013
року позов задоволено.

Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, зареєстрований 19.09.2008 року
Хортицьким ВРАЦС Запорізького МУЮ,
актовий запис № 589.

Визначено місце проживання
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н.,
за місцем проживання її батька ОСОБА_3
за адресою: АДРЕСА_1.

Питання про судові витрати не
вирішувалось.

Не погодившись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції в частині,
відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права судом першої
інстанції, просила рішення суду першої
інстанції в частині визначення місця
проживання дитини скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення про
відмову в задоволенні позову позивача
ОСОБА_3 та визначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н.,
за місцем проживання її матері ОСОБА_2
за адресою: АДРЕСА_2.

У судове засідання 01.04.2014 року належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду справи (а.с.144,146) представники
третіх осіб у цій справі не з'явились.

Разом з тим, третя особа - Запорізька
районна державна адміністрація
Запорізької області, як орган опіки та
піклування у цій справі, подала суду
заяву (а.с.100), в якій просила суд
розглянути дану справу в апеляційному
порядку без участі її представника, але
винести рішення в інтересах
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Третя особа - Районна адміністрація
Запорізької міської ради по
Хортицькому району, як орган опіки та
піклування у цій справі, подала заяву
(а.с.147), в якій просила суд розглянути
дану справу в апеляційному порядку без
участі її представника, але з метою
захисту прав та інтересів малолітньої
дитини прийняти рішення відповідно до
його висновку про визначення місця
проживання малолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, від 19.12.2013 року № 01-11/3457.

При вищевикладених обставинах, колегія
суддів апеляційного суду ухвалила
розглядати дану справу в апеляційному
порядку за відсутністю представників
третіх осіб у цій справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
та пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши доводи апеляційної
скарги відповідача, зміст заперечень
позивача на апеляційну скаргу
відповідача та матеріали справи,
колегія суддів апеляційного суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
відповідача підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд
має право його скасувати і ухвалити
нове рішення по суті.

Відповідно до ст. 309 ч. 1 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є: неповне з'ясування обставин,
що мають значення для вирішення справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 в частині
щодо визначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
місцем проживання її батька ОСОБА_3 за
адресою: АДРЕСА_1, суд першої інстанції
керувався ст. ст. 141, 160-161 СК України,
принципом 6 Декларації прав дитини, ст. 9
Конвенції про права дитини та виходив
із того, що батько і мати дитини
проживають окремо, відповідно до
висновку органу опіки та піклування
кожен з батьків позитивно
характеризується, у кожного з батьків
за місцем проживання створені
необхідні умови для належного
виховання дитини, але власного житла
батьки не мають; позивач працює, має
стабільний заробіток, нормований
робочий день, соціальний пакет,
відповідачка працює продавцем у
магазині, при цьому довідки про доходи
та умови праці суду не надала; взяв до
уваги ставлення батьків до виконання
своїх батьківських обов'язків,
особисту прихильність дитини до
кожного з них, вік дитини, стан її
здоров'я та інші обставини, що мають
значення; врахував, що дитина є
інвалідом та стоїть на обліку в
поліклініці за місцем проживання
батька, якій обіймає посаду, яка
гарантує йому стабільний заробіток та
соціальну забезпеченість, як щодо
нормованого робочого тижня та і щодо
щорічних відпусток та вважав, що
визначення місця проживання дитини за
місцем проживання батька буде
відповідати інтересам дитини.

Проте з такими висновками суду першої
інстанції погодитись не можна з огляду
на наступне.

Встановлено, що сторони у цій справі -
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про
народження, копія а.с.4).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 19.08.2008 року,
проте, шлюбні відносини припинені у
липні 2013 році та кожен з подружжя
проживає окремо один від одного.

За рішенням суду першої інстанції від
26.12.2013 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
розірваний.

Із рішенням суду першої інстанції у цій
частині сторони погодились, останнє в
апеляційному порядку не оскаржували.

Однак, встановлено, що сторони у цій
справі, як батьки малолітньої дитини
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не дійшли згоди
щодо визначення місця проживання
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому
даний спір підлягає вирішенню судом.

В силу вимог ст. 161 СК України під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

При цьому, судом встановлено, що кожен
із батьків дитини (ОСОБА_3 та ОСОБА_2)
позитивно характеризується (а.с.20, 22),
працює та має дохід (а.с.21).

Дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на час
розгляду справи судом першої інстанції
зареєстрована за адресою батька -
позивача ОСОБА_3: АДРЕСА_1 (а.с.34) та за
домовленістю батьків тимчасово
мешкала за місцем реєстрації через
оформлення у поліклініці за місцем
реєстрації третьої групи інвалідності,
що була спричинена родовою травмою
(акушерський поріз лівої руки).

На час апеляційного розгляду цієї
справи дитина мешкає разом із матір'ю.

Дійсно батьки в силу ст. 141 СК України
мають рівні права щодо дитини.

Проте, суд першої інстанції при
ухваленні рішення в оскаржуємій
частині не прийняв до уваги інші
обставини, що мають істотне значення
для правильного вирішення цієї справи
в частині визначення місця проживання
дитини, а саме те, що за статтю дитина є
дівчинкою, останній на час ухвалення
рішення судом першої інстанції було
лише повних 4 (чотири) роки, тобто дитина
є малолітньою, та в силу своєї статті та
віку дитина має особисту прихильність
до матері.

Крім того, Районна адміністрація
Запорізької міської ради по
Хортицькому району, як орган опіки та
піклування, діючи в інтересах дитини,
надала суду першої інстанції висновок
№ 01/01-11/3457 від 19.12.2013 року (а.с.51-54), згідно
якого, враховуючи вік та потреби у
вихованні малолітньої дівчинки, орган
опіки та піклування вважає за
необхідне визначити місце проживання
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
матір'ю - відповідачем у цій справі
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно із ст. 212 ч. 4 ЦПК України
результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Однак, встановлено, що суд першої
інстанції при ухваленні рішення у цій
справі у частині щодо визначення місця
проживання малолітньої дитини із
батьком взагалі не надав оцінки
вищезазначеному висновку органу опіки
та піклування та, зокрема, не навів
мотивів відмови у прийнятті цього
висновку, як доказу у цій справі.

Також суд першої інстанції не належним
чином витлумачив принцип 6 Декларації
прав дитини, за змістом якого малолітню
дитину не слід, крім тих випадків, коли
є виняткові обставини, розлучати зі
своєю матір'ю.

Таких виняткових обставин у цій справі
(зловживання матір'ю дитини -
відповідачем у цій справі спиртними
напоями або наркотичними засобами,
аморальна поведінка останньої,
жорстоке поводження матері із дитиною
тощо) судом першої інстанції
встановлено не було.

Та, навпаки, прийняті судом першої
інстанції при ухваленні рішення в
оскаржуємій частині самі по собі факти
перебування дитини на обліку в
поліклініці за місцем проживання
батька, оскільки до припинення шлюбних
відносин подружжя разом із дитиною
мешкало саме за цією адресою, а також
наявність у батька постійного місця
роботи та відсутність належним чином
підтвердженого доходу у матері не
можуть бути підставою для визначення
місця проживання дитини саме із
батьком.

При вищевикладених обставинах, рішення
суду першої інстанції в оскаржуємій
частині не відповідає вимогам ст.ст.
213-214 ЦПК України щодо його законності
та обґрунтованості.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідач ОСОБА_2 зустрічних позовних
вимог у цій справі щодо визначення
місця проживання дитини із матір'ю не
заявляла.

Проте, у своїй апеляційній скарзі
просила суд ухвалити нове рішення суду
в оскаржуємій частині, яким визначити
місце проживання дитини разом із нею,
як матір'ю (а.с. 69).

Встановлено, що місцем проживання
матері дитини - відповідача ОСОБА_2 у
цій справі є: АДРЕСА_2 (висновок органу
опіки та піклування а.с.51-54).

Оскільки, рішення суду апеляційної
інстанції за результатами
апеляційного розгляду справи також має
відповідати вимогам ст. ст. 213-214 ЦПК
України та останнім має бути вирішений
спір між сторонами у цій справі щодо
визначення місця проживання дитини по
суті.

З метою захисту прав та інтересів
дитини, суд вважає за необхідне вийти
за межі позовних вимог у цій справі,
оскільки це необхідно для повного
захисту інтересів дитини.

Заперечення позивача ОСОБА_3 та
представника останнього у судовому
засіданні з приводу долучення та
дослідження судом апеляційної
інстанції копії документів, наданих
відповідачем ОСОБА_2 суду апеляційної
інстанції через канцелярію 06.02.2014 року
(а.с.81-99), оскільки останні не надавались
відповідачем суду першої інстанції, не
приймаються колегією суддів
апеляційного суду до уваги.

Так як встановлено, що зазначені
документи та їх копії надавались
відповідачем ОСОБА_2 Районній
адміністрації Запорізької міської
ради по Хортицькому району, як органу
опіки та піклування, були досліджені
останнім та на підставі них був наданий
суду першої інстанції органом опіки та
піклування висновок № 01/01-11/3457 від
19.12.2013 року (а.с.51-54), проте до висновку
копії останніх суду першої інстанції
органом опіки та піклування не були
надані.

При вищевикладених обставинах, рішення
Запорізького районного суду
Запорізької області від 26 грудня 2013
року в цій справі в оскаржуємій частині
щодо визначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н.,
за місцем проживання її батька ОСОБА_3
за адресою: АДРЕСА_1 слід скасувати та
ухвалити в цій частині у справі нове
рішення, яким визначити місце
проживання малолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., за місцем проживання
її матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2.

Крім того, в разі задоволення
апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2,
остання має право на компенсацію за
рахунок позивача ОСОБА_3 документально
підтверджених судових витрат у вигляді
судового збору у сумі 121,80 грн. (а.с.65),
понесених при зверненні до суду
апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307, 309, 316 - 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 26 грудня 2013
року в цій справі в оскаржуємій частині
щодо визначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н.,
за місцем проживання її батька ОСОБА_3
за адресою: АДРЕСА_1 скасувати та
ухвалити в цій частині у справі нове
рішення, яким визначити місце
проживання малолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., за місцем проживання
її матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) 121,80 грн.
(сто двадцять одна гривня вісімдесят
копійок) судових витрат сплачених
відповідачем при зверненні до суду
апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддяСавченко
О.В.Стрелець Л.Г.Гончар М.С.