Справа № 572/1030/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року Сарненський районний
суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - Ведяніної
Т.О.

при секретарі - Мартинюк
І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Сарни справу
за позовом ЛЬВІВСЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО
АГРАРНОГО УНІВЕРСИТЕТУ до ОСОБА_1 про
стягнення боргу по оплаті за навчання в
розмірі 1 555 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Львівський національний аграрний
університет звернувся до суду з
позовом, в якому просить стягнути на
його користь з відповідача - ОСОБА_1 1 555
грн. заборгованості по оплаті за
навчання та 243 грн. 60 коп. понесених
судових витрат.

В судове засідання
представником позивача подано
письмову заяву, якою позивач заявлені
вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в суді
заявлені до ОСОБА_1 позовні вимоги не
визнав повністю, пояснив, що відповідач
дійсно навчалась у Львівському
національному аграрному університеті
на заочній формі навчання на платній
основі. Однак, відповідач повністю
оплатила надану їй освітню послугу, про
що свідчить виданий їй диплом, копію
якого надано представником. Крім цього,
представником відповідача заявлено
про застосування до вимог Львівського
національного аграрного університету
строків позовної давності.

Заслухавши пояснення
представника відповідача, дослідивши
надані докази, суд дійшов до
наступного.

Відповідно до наданої позивачем
копії договору № 2050 - 18 травня 2007 року
відповідачем ОСОБА_1 укладено договір
із Львівським національним аграрним
університетом, згідно із умовами якого
замовник (ОСОБА_1) замовляє і оплачує, а
виконавець (Львівський національний
аграрний університет) забезпечує
навчання студента, тобто, надає освітню
послугу за заочною формою навчання.
Вказаним договором передбачена плата
за надання освітньої послуги, розмір
якої встановлюється за весь строк
надання освітньої послуги і становить 5
125 грн.

Договір підписаний сторонами, що
свідчить про те, що вони, відповідно до
вимог ст.638 ЦК України досягли згоди з
усіх істотних умов договору.

Із копій витягів з наказів № 28/к-с
від 12 лютого 2007 року та № 214/к-с від 10
липня 2009 року вбачається, що відповідач
ОСОБА_1 дійсно навчалась на факультеті
«Менеджмент організацій» заочної
форми навчання Львівського
національного аграрного університету
та завершила навчання у строк, вказаний
у договорі від 18 травня 2007 року,
укладеному між сторонами по справі, що,
також, доводиться копією диплома
бакалавра на ім`я відповідача, від 30
червня 2009 року, наданого в суді
представником ОСОБА_1

Із наданого позивачем розрахунку
заборгованості по оплатному навчанню
згідно договору № 2050 від 18 травня 2007
року вбачається, що станом на 1 жовтня
2012 року за ОСОБА_1 рахується
заборгованість по оплаті за навчання у
сумі 1 555 грн.

Вказаний документ має усі
необхідні реквізити для
бухгалтерського документу (підпис
посадових осіб, які завірені віттіском
печатки), а тому даний документ
приймається судом як належний,
всупереч думці представника
відповідача.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України -
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем належними доказами
доведено факт навчання відповідача у
позивача та наявність боргу з боку
ОСОБА_1

Представник відповідача у суді
пояснив, що ОСОБА_1 в повному обсязі
оплатила навчання відповідно до умов
договору.

Суд критично розцінює надані
пояснення щодо відсутності боргу,
оскільки доказів на їх доведення суду
надано не було.

Однак, згідно із ч.1 ст.903 ЦК України
- якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строк і порядку, що встановлені
договором.

Договором № 2050 від 18 травня 2007 року
передбачено, що замовник, яким є ОСОБА_1,
зобов'язаний сплатити плату за надання
освітньої послуги у сумі 5 125 грн.

Строк дії договору - з 1 березня 2007
року до 31 серпня 2009 року.

Представником відповідача у суді
заявлено про застосування до вимог
Львівського національного аграрного
університету строків позовної
давності.

Відповідно до ст.257 ЦК України -
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч.5 ст.261 ЦК України - за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Договір на надання освітніх послуг
укладався сторонами на строк навчання
ОСОБА_1, тобто до 31 серпня 2009 року.
Вказана дата є датою закінчення строку
виконання цього договору. Таким чином,
саме з вказаної дати розпочався
перебіг позовної давності.

Із змісту ч.4 ст.267 ЦК України
вбачається, що сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

З огляду на наведене вище, у
позовних вимогах Львівського
національного аграрного університету
до ОСОБА_1 слід відмовити за спливом
строків позовної давності.

Відповідно до ст.88 ЦПК України -
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що суд дійшов висновку
про необхідність відмовити у
задоволенні заявленого позову, вимога
позивача про стягнення з відповідача
на користь позивача понесених судових
витрат, оплата яких на суму 243 грн. 60 коп.
підтверджується наданою квитанцією
від 6 лютого 2014 року № 261, не підлягає до
задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 509,
526, 901-903 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 88,
212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог
ЛЬВІВСЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО АГРАРНОГО
УНІВЕРСИТЕТУ до ОСОБА_1 про стягнення
боргу по оплаті за навчання в розмірі 1
555 грн. - відмовити, в зв'язку із
пропуском строку позовної давності, у
задоволенні вимоги про стягнення
понесених судових витрат у сумі 243 грн.
60 коп.- відмовити за безпідставністю
вимог.

Рішення може бути оскаржено до
Рівненського апеляційного суду через
Сарненський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ підпис Копія
вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області
Т.О.Ведяніна