Справа №
Провадження № 2/477/270/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року Жовтневий районний
суд Миколаївської області у складі:
головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі - Федоровській Т.В.,

за участю:

представники позивача - ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_4,

представника третьої особи - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом

ОСОБА_5 до Грейгівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, третя особа - ПАТ "Засільське
ХПП", ОСОБА_4, про визнання права
власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2013 року позивач ОСОБА_5
звернувся до суду із вказаним позовом,
в якому просить визнати за ним право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог
вказував, що 15 років працював у
Грейгівському хлібоприймальному
пункті Засільського хлібоприймального
підприємства. 30.06.1998 року підприємство
реорганізовано в ВАТ «Засільське ХПП»,
яке 04.05.2011 року змінило назву на ПАТ
«Засільське ХПП».

7 грудня 1992 року рада трудового
колективу Засільське ХПП розглянуло
заяву працівників Грейгівського
підзвітного хлібоприймального пункту
про викуп відомчого житла та дозволив
ОСОБА_5 та іншим працівникам придбати
за готівковий розрахунок відомчу
квартиру в буд. АДРЕСА_1.

10 грудня 1992 року директором
Засільського ХПП видано наказ про
продаж АДРЕСА_1 ОСОБА_5

При цьому, в ході прийняття
рішення та видачі наказу було допущено
помилку в найменуванні назви вулиці, де
розташована відомча квартира, яка має
назву «АДРЕСА_1», а не «АДРЕСА_1».

20 грудня 1992 року позивач викупив
вказану двохкімнатну квартиру, при
цьому було укладено договір
купівлі-продажу, який у позивача не
зберігся. Квартира була передана
позивачу після її викупу та він
проживав у ній до 1997 року, однак на своє
ім'я її не зареєстрував, так як на той
час такі дії не були обов'язковими.

Пізніше йому стало відомо, що на
ім'я ОСОБА_4 було виготовлено технічний
паспорт на вказану квартиру та згідно
розпорядження Грейгівської сільської
ради від 12.11.2012 року № 3/185 ОСОБА_4
отримала свідоцтво про право власності
на вказану квартиру.

В червні 2013 року позивач
звернувся до прокурора Жовтневого
району на незаконні дії Грейгівської
сільської ради з передачі у власність
майна, що не передавалося сільській
раді на баланс.

8 липня 2013 року прокуратура
повідомила, що 25.06.2013 року Грейгівська
сільська рада прийняла рішення № 1 «Про
відміну розпорядження Грейгівського
сільського голови №3/185 від 12.11.2012р.»,
яким ОСОБА_4 було надано дозвіл на
приватизацію вищевказаної квартири.
Крім того, 04.07.2013 року № 2 було внесено
доповнення до цього рішення, яким також
визнано недійсним свідоцтво про право
власності ОСОБА_4 на вказану квартиру,
видане Грейгівською сільською радою
12.11.2012року.

Не зважаючи на це, використовуючи
вказане свідоцтво ОСОБА_4
зареєструвала за собою право власності
на вказану квартиру та отримала витяг
про державну реєстрацію права
власності.

За вказаного, позивач вважає, що
його право власності на вказане майно
порушено, та посилаючись на ст.ст. 328, 392
ЦК України просить визнати за ним право
власності на вказане майно та визнати
недійсною виписку з державної
реєстрації прав, видану Миколаївським
БТІ 28.11.2012 року № 36459083 на 2-х кімнатну
квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні
представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2
вказані вимоги підтримали та пояснили
про вищевикладене.

Представник відповідача
Грейгівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області Швець А.Г. позовні вимоги не
визнав та пояснив, що Засільське ХПП
дійсно не передавало вказане майно на
баланс органу місцевого
самоврядування, але сільська рада
давала дозвіл на приватизацію
вказаного майна так як ОСОБА_4 тривалий
час проживає із своєю сім'єю у вказані
квартирі та зробила там ремонт.

Третя особа ОСОБА_4 пояснила, що її
чоловікові ОСОБА_8, як працівнику
Засільського ХПП була надана у
користування вищевказана квартира та
їх сім'я зареєстрована у цій квартирі з
1987 року до цього часу. В 2001 році її
чоловік помер та у вказаній квартирі із
нею проживали донька та онук. У зв'язку
з обвалом даху та необхідністю ремонту
вказаної квартири в 2006 році вони
тимчасово переїхали проживати до
бабусі. Нею було завезено будівельні
матеріали на проведення ремонту у цій
квартирі, однак завершити ремонт вона
не змогла, так як проходила на той час
тривалий курс лікування, але все ж таки
провела деякі ремонті роботи. З
невідомих для неї обставин ОСОБА_5
вивіз з квартири їх речі, будівельні
матеріали, змінив замки та намагається
відібрати вказану квартиру. Також
ОСОБА_4 вказує на недоведеність прав
позивача щодо цієї квартири,
посилаючись на відсутність доказів
належності вказаного майна
Засільському ХПП та прав на її
розпорядження, відсутність доказів
укладення нотаріально посвідченого
договору. В 2012 році вона звернулася до
сільської ради із заявою про
приватизацію вказаного майна, про що
було постановлено відповідне рішення
та видане свідоцтво про право спільної
власності відносно цього майна їй, її
дітям та онуку. Крім того вказує на те,
що до 30.06.1998 року житло Засільського ХПП
відносилось до державного житлового
фонду, та не було власністю ОАО
«Засільське ХПП», тому і продати житло
в 1992 році підприємство не мало права.

Вислухавши пояснення
представників позивача, представника
відповідача, третьої особи та її
представника, а також свідків ОСОБА_9 та
ОСОБА_10, дослідивши письмові докази, в
межах заявлених позовних вимог, судом
встановлено наступне.

12 листопада 2012 року ОСОБА_4,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було видане
свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1, яким посвідчено
право спільної часткової власності цих
осіб на вищевказане майно. Вказане
свідоцтво видане на підставі
розпорядження органу приватизації
Грейгівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області від 12.11.2012 року № 3/185 (а.с. 85, 87-88).

28 листопада 2012 року право
власності вказаних осіб щодо цієї
квартири було зареєстровано у
Миколаївському міжміському бюро
технічної інвентаризації (а.с. 86).

За даними виконкому Грейгівської
сільської ради, ОСОБА_4 зареєстрована
за адресою АДРЕСА_1 з 20.06.1987 року, що
також підтверджується даними її
паспорту. З 2005 року в цій квартирі
зареєстрований її син ОСОБА_11, а з 2010
року донька та онук відповідно ОСОБА_14
та ОСОБА_15 (а.с. 89).

Пояснення ОСОБА_4 про підстави
одержання її чоловіком ОСОБА_8
вищевказаної квартири як працівника
Грейгівського ХПП підтверджується
записом з витягу реєстраційного
журналу, згідно якого міститься запис
про місце роботи ОСОБА_8 у
Грейгівському ХПП (а.с. 93).

Згідно копії свідоцтва про смерть
НОМЕР_1, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.
96).

Згідно актів обстеження житла
ОСОБА_4 від 24.05.2013 року та від 01.07.2013 року
комісією у складі депутата та сусідів
було обстежено квартиру ОСОБА_4, яка
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та в
квартирі виявлено речі: дві сумки з
речами, ліжко та телевізор. Речі ОСОБА_4
відсутні. Старий замок зламано, а
вставлено новий, внутрішній. За словами
ОСОБА_4 вона замок не змінювала та не
має можливості потрапити до житла (а.с.
94-95).

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як підставу своїх вимог чи заперечень.

Натомість, на підтвердження
пояснень позивача про придбання ним
спірної квартири до справи додано
витяг з протоколу зборів трудового
колективу Засільського ХПП від 07.12.1992
року, згідно якого за заявами
робітників Грейгівського підзвітного
ХПП про право купівлі відомчого житла,
в якому вони проживали, а саме: ОСОБА_16,
ОСОБА_5 та ОСОБА_17, дозволено зазначеним
працівникам придбати вказане майно
(а.с. 101).

Наказом директора Засільського
ХПП № 123 від 10.12.1992 року наказано
продати у приватне користування, в тому
числі квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_5 (а.с. 103).

За даними ПрАТ «Засільське ХПП»
працівнику Грейгівського підзвітного
пункту ОСОБА_5 дійсно була продана
відомча квартира АДРЕСА_1 (а.с. 102).

Будь-яких інших доказів щодо
здійснення продажу позивачу саме
спірної квартири по вул. Шевченка в
с.Грейгове ним суду не надано.

Більш того, постановою КМУ від 8
жовтня 1992 року № 572 Про механізм
впровадження Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» було визнано такою, що втратила
чинність постанова Ради Міністрів
УРСР і Укрпрофради від 19 травня 1989 р. N
142 "Про затвердження Положення про
продаж громадянам у власність
квартир у будинках державного і
громадського житлового фонду, їх
утримання і ремонт".

Згідно п. 1 вказаного Положення -
Виконавчі комітети місцевих Рад
народних депутатів, підприємства,
об'єднання і організації мали право
продавати громадянам у власність
незаселені квартири в будинках, що
підлягають реконструкції або
капітальному ремонту.

Однак, як встановлено в судовому
засіданні у спірній квартирі ОСОБА_4
зареєстрована з 1987 року, отже вказане
майно не підпадало під дію зазначеного
Положення та не могло бути предметом
продажу.

Про заборону здійснення продажу
вказаного майна також зазначено у
листі Жовтневої районної державної
адміністрації Миколаївської області
від 15.07.1994 року, адресованого директору
Засільського ХПП (а.с. 119).

Крім того зазначено, що житловий
фонд, належний Засільському ХПП є
державним та підпадає під дію ЗУ «Про
приватизацію державного житлового
фонду».

Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Миколаївській області своїй відповіді
на запит суду також повідомило, що
інформація про знаходження на балансі
ПрАТ «За сільське хлібоприймальне
підприємство» АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 у
Регіонального відділення відсутня, так
як відповідно до п. 6.2 Плану
приватизації товариства,
затвердженого начальником
Регіонального відділення 30.06.1998 року,
до переліку об'єктів державного
житлового фонду, що не підлягають
приватизації включено 4 житлові
будинки, які розташовані у
смт.Первомайське та с.Засілля
Жовтневого району (а.с. 109).

Також, на сьогоднішній день
ОСОБА_4 є діючим співвласником вказаної
квартири відповідно до виданого
свідоцтва про право власності.

Прийняте Грейгівською сільською
радою рішення про відміну
розпорядження щодо надання ОСОБА_4
права приватизації вказаної квартири
та визнання недійсним виданого їй
свідоцтва (а.с. 14-16) не може мати
юридичних наслідків, адже сільська
рада не має повноважень щодо
позбавлення права власності особи.

Так, Конституційний суд України
своїм рішенням від 16 квітня 2009 року №
7-рп/2009 зазначив, що органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
змін, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
змін чи припинення.

Враховуючи викладене, суд не
вбачається підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 11, 212-218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_5 до Грейгівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, третя особа - ПАТ "Засільське
ХПП", ОСОБА_4, про визнання права
власності на нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1, та визнати недійсною виписку з
державної реєстрації прав, видану
Миколаївським БТІ 28.11.2012 року № 36459083 на
2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1, -
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Жовтневий районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - у той
самий строк з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Л.М. Семенова