Справа № 642/400/14-ц
Провадження № 2/642/432/14
07 квітня 2014 року Ленінський районний
суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді Грінчук О.П.,
при секретарі Цибульник Г.В.
розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
позивач звернувся в суд з позовом, який
в подальшому уточнив та просить
стягнути солідарно з відповідачів
заборгованість за договором позики у
розмірі 148179 гривень 00 коп., посилаючись
на те, що передав відповідачу ОСОБА_2,
грошові кошти в сумі 148179 гривень 00 коп.
в якості авансу на будівництво дачного
будинку в селі Биковня строком до 12.06.2013
року. Вказаних робіт ОСОБА_2 не виконав,
у зазначений строк суму позики не
повернув, що змусило позивача
звернутися до суду з позовом. Крім того,
позивач зазначає, що у період вчинення
вказаного правочину ОСОБА_2 перебував у
шлюбі із ОСОБА_3, тому вважає, що суму
коштів вказану у розписці суд має
У судове засідання позивач та його
представник не з'явилися, надали заяви
про розгляд справи у їх відсутність,
позовні вимоги підтримали та просили
їх задовольнити з підстав викладених у
Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, причини своєї неявки суду не
повідомили, про день та час розгляду
справи сповіщені належним чином, що
підтверджується оголошенням у газеті
«Слобітьський край» від 18.03.2014 року № 33
(а.с. 44, 45). Заяв від відповідачів до суду
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
Суд, провівши у сукупності дослідження
матеріалів справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав:
у відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Так, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було укладено договір позики,
відповідно до якого ОСОБА_2
зобов'язався повернути ОСОБА_1 у строк
до 12.06.2013 р. грошові кошти у розмірі
148179,00 грн. отримані від нього раніше в
якості авансу на будівництво дачного
будинку в селі Биковня.
Згідно ст.627 ЦК України відповідно до
ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики вважається
укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
Відповідач своїх зобов'язань за
договором позики у зазначений в
розписці строк не виконав, в результаті
чого утворилась заборгованість у
розмірі 148179 гривень 00 коп.
Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушення
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
Враховуючи, що в матеріалах справи
відсутні докази які б підтверджувати
факт перебування відповідачів у шлюбі
на момент укладання договору позики,
суд вважає необхідним в частині
задоволення позовних вимог до ОСОБА_3
відмовити. Разом з тим, оскільки
ОСОБА_2, свої зобов'язання за
договором позики у встановлений строк
не виконав, суд вважає, що сума боргу у
повному обсязі підлягає примусовому
стягненню з нього на користь позивача.
Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача,
на користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору,
він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.
Частина позовних вимог щодо стягнення
судом залишена без розгляду ухвалою
від 07.04.2014 р. (а.с.40, 47)
На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 174, 209, 212, 214, 215, 224-226
ЦПК України; ст. ст. 526, 530, 610, 612, 627, 1046 ЦК
України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
позики,- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) суму боргу
в розмірі 148 179 (сто сорок вісім тисяч
сто сімдесят дев'ять) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на
користь держави судовий збір у розмірі
1481 (одна тисяча чотириста вісімдесят
одна) гривня 79 коп.
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Ленінський районний суд м.
Харкова шляхом подачі апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення, а особами які були
відсутні при його оголошенні в той же
самий строк з часу його отримання.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, по письмовій
заяві відповідача, представленої
протягом десяти днів від дня одержання
його копії.

Головуючий: