Справа № 132/4586/13-ц Провадження №
22-ц/772/1104/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Павленко І. В.Категорія: 23
Доповідач: Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Вінницької області
в складі :

Головуючого : Голота Л.О.,

суддів: Войтко Ю.Б.,
Міхасішин І.В.,

при секретарі: Куленко
О.В.,

за участю: апелянта ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
СВК « Колос», треті особи: відділ
Держземагенства у Калинівському
районі Вінницької області,
реєстраційна служба Калиновського
районного управління юстиції про
визнання договорів оренди землі
недійсними та повернення земельних
ділянок, -

за апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_3 на рішення
Калиновського районного суду
Вінницької області від 11.02.2014 року, -

в с т а н о в и
л а :

13.12.2013 року ОСОБА_2 звернулася в суд з
позовом до СВК « Колос», треті особи
відділ Держземагенства у
Калинівському районі Вінницької
області, реєстраційна служба
Калиновського районного управління
юстиції про визнання договорів оренди
землі недійсними та повернення
земельних ділянок.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
між сторонами у справі були підписані
договори оренди належних позивачці
земельних ділянок, які є недійсними з
тих підстав, що сторонами не погоджено
усі істотні умови договору,
передбачені ст.15 Закону України « Про
оренду землі», зокрема, щодо об'єкта
оренди, а також відсутній план або
схема земельних ділянок, визначення
меж земельної ділянки в натурі ( на
місцевості).Оскільки відповідач
користується земельними ділянками без
достатньої правової підстави, просила
витребувати їх у відповідача.

Рішенням Калиновського районного суду
Вінницької області від 11.02.2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_3 просить скасувати
рішення суду і ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити
повністю, посилаючись на те, що рішення
суду є незаконним і підлягає
скасуванню в зв'язку з неповним
з'ясуванням та недоведеністю судом
обставин, що мають значення для справи,
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої
інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що договори оренди землі були
укладені з дотриманням вимог Закону
України « Про оренду землі» та інших
норм чинного законодавства України, а
наявність акта визначення в натурі меж
земельної ділянки є обов'язковим лише в
разі, якщо земельна ділянка
виділяється окремо, проте земельна
ділянка позивачки обробляється і
використовується в єдиному масиві і
відповідно унеможливлює визначення
меж земельної ділянки в натурі.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до Державних актів на
право приватної власності на землю
серія ВН № 155888 від 24.10.2005 року та ЯИ №
038380 від 17.11.2009 року ОСОБА_2 є власником
земельних ділянок площею 3,8800 га. та 3,8784
га. які розташовані на території
Кіровської сільської ради
Калиновського району Вінницької
області, цільове призначення яких - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
/а.с.6,10/

19.01.2011 року між позивачем з однієї
сторони та відповідачем з іншої
сторони, були укладені договори оренди
земельної ділянки №? 24 та №? 23.
Предметом цих договорів є вище вказані
земельні ділянки. Дані договори були
зареєстровані у відділі Дежкомзему у
Калиновському районі Вінницької
області 22.10.2012 року за № 05717
(договір №? 24) та за № 05693 ( договір
№? 23)./ а.с. 7-9; 11-13/.

Заявляючи вимогу про визнання
недійсними договорів оренди земельних
ділянок позивачка посилалась на те, що
вони не містять повної інформації щодо
такої істотної умови, як об'єкт оренди,
оскільки в реєстраційних справах щодо
реєстрації договорів оренди відсутні
невід»ємні частини договору оренди
землі зокрема: 1. план або схема
земельних ділянок, які передаються в
оренду; 2. акт визначення меж кожної
земельної ділянки в натурі ( на
місцевості).

Між сторонами у справі склалися
правовідносини, які регулюються
Цивільним, Земельним кодексами України
та Законом України «Про оренду землі».

За змістом ч. 1 ст.638 ЦК України, договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
оренду землі» одними з істотних умов
договору оренди землі є: об'єкт оренди
(місце розташування та розмір
земельної ділянки).

Невід'ємною частиною договору оренди
землі є: план або схема земельної
ділянки, яка передається в оренду;
кадастровий план земельної ділянки з
відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів; акт визначення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості); акт приймання-передачі
об'єкта оренди; проект відведення
земельної ділянки у випадках,
передбачених цим Законом.

Відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, а також порушення вимог
статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також для
визнання договору недійсним
відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів
реєстраційних справ до договорів
оренди землі, належним чином копії
яких були приєднані до матеріалів
справи, разом із договорами оренди
державному реєстратору в додаток були
надані: витяг з технічної документації
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки; акт приймання
-передачі земельної ділянки; копія
паспорта власника земельної ділянки;
копія державного акту; кадастровий
план; акт погодження меж
землекористування. / а.с. 26- 45/

Таким чином, встановлено, що до
договорів не додано плану або схеми
земельної ділянки, акту визначення меж
земельної ділянки в натурі ( на
місцевості), тобто відсутня інформація
про об'єкт оренди, яка дозволяє
ідентифікувати предмет даного
договору.

Земельна ділянка як об'єкт оренди землі
згідно з ст. 3 Закону України « Про
оренду землі» повинна мати установлені
межі, певне місце розташування й
визначені щодо неї права.

Таким чином, в оспорюваних договорах
відсутня істотна умова, визначена ст. 15
Закону України « Про оренду землі»-
об'єкт оренди.

Відповідно п.3.5 Інструкції про
встановлення ( відновлення) меж
земельних ділянок в натурі ( на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, затвердженої наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів від 18.05.2010 року № 376,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 16.06.2010 року за № 391/17686, межі
земельних ділянок, що виділяються
власникам земельних часток (паїв) в
натурі (на місцевості), які будуть
використовуватись їх власниками
самостійно, закріплюються межовими
знаками кожна окремо. Вказані земельні
ділянки, які їх власники або інші
особи будуть використовувати єдиним
масивом, закріплюються межовими
знаками лише по окружній межі єдиного
масиву.

В матеріалах справи відсутні належні
і допустимі докази, які б
підтверджували передачу спірних
земельних ділянок в оренду в складі
єдиного масиву, без визначення меж
окремих земельних ділянок, проте з
визначенням меж єдиного масиву, а тому
відповідні висновки суду першої
інстанції не ґрунтуються на зібраних
по справі доказах.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків , встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину
стороною(сторонами) вимог, які
встановлені чч.1-3,5та 6 ст.203 цього
Кодексу.

Частиною1 ст.203 ЦК України
встановлено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

Відсутність у спірних договорах
оренди землі такої істотної умови, як
об'єкт оренди, є підставою для визнання
їх недійсними в силу положень ч.2 ст.15
Закону України « Про оренду землі».

Така ж позиція викладена у Постанові
Верховного Суду України від 04.04.2012 року
у справі № 6-21 цс12, яку відповідно до
вимог ч.2 ст.214 ЦПК України суд
зобов'язаний врахувати при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Суд першої інстанції на
вищезазначені вимоги закону уваги не
звернув, та не застосував до спірних
правовідносин норми матеріального
права, які підлягають до застосування,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.15 ЦПК України визначено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм,
у порядку цивільного судочинства
підлягає захисту саме порушене право.

Отже, при розгляді справ даної
категорії підлягають зясуванню
обставини щодо того, чи дійсно
порушуються права орендодавця у
зв'язку з відсутністю в договорі оренди
умов, передбачених ст. 15 Закону України
« Про оренду землі», істотність цих
умов, а також у чому саме полягає
порушення законних прав орендодавця.

Як вбачається із змісту позовних
вимог і встановлених обставин,
порушення права орендодавця на
володіння полягає у незаконному
користуванні земельною ділянкою
відповідачем, оскільки фактично
відбулась не передача земельних
ділянок, а правовстановлюючих
документів із додатками.

Відсутність актів встановлення меж
земельних ділянок, схем розташування
земельних ділянок порушує право
позивача на інформацію про місце
розташування її земельних ділянок.

Згідно ст.ст. 1212,1213 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи ( потерпілого)
без достатньої правової підстави (
безпідставно набуте майно), зобов'язана
повернути потерпілому це майно. Особа
зобов'язана повернути майно і тоді,
коли підстава, на якій воно було набуте,
згодом відпала. Набувач зобов'язаний
повернути потерпілому безпідставно
набуте майно в натурі.

За вказаних обставин, оскільки
при апеляційному розгляді встановлено
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права відповідно до
вимог ст. 309 ЦПК України рішення суду
підлягає скасуванню із ухваленням
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 60, 307,309,314,316,317,319 ЦПК
України,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Калинівського районного суду
Вінницької області від 11 лютого 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди
землі №? 23 від 19.01.2011 року, укладений
між ОСОБА_2 та СВК «Колос»,
зареєстрований у відділі Держкомзему у
Калинівському районі Вінницької
області від 22.10.2012 року за №05693.

Визнати недійсним договір №? 24 оренди
землі від 19.01.2011 року, укладений між
ОСОБА_2 та СВК «Колос», зареєстрований
у відділі Держкомзему у Калинівському
районі Вінницької області від 22.10.2012
року за №05717 .

Витребувати у СВК «Колос» та повернути
у власність ОСОБА_2 земельну ділянку
НОМЕР_1 , кадастровий №070000134,
розташовану на території Кіровської
сільської ради Калинівського району
Вінницької області (за межами
населеного пункту), площею 3,8800 га, що
належить ОСОБА_2 згідно державного
акту серії ВН №155888, зареєстрованим в
книзі державних актів за № 11 від
24.10.2005 року та земельну ділянку
кадастровий № 070000177, розташованої
на території Кіровської сільської ради
Калинівського району Вінницької
області, площею 3,8784 га, що належить
ОСОБА_2, згідно державного акту серії ЯИ
№ 038380, зареєстрованого в книзі
державних актів за № 53 від 17.11.2007
року.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте
протягом двадцяти днів з цього часу
може бути оскаржене в касаційному
порядку шляхом подання касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:
Голота Л.О.

Судді:

Войтко Ю.Б.

Міхасішин І.В.