Справа № 667/1739/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року Комсомольський
районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді - Скрипніка Л.А.,

за участю секретаря - Скакун Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії старшого державного виконавця
Відділу ДВС Комсомольського РУЮ у м.
Херсоні С.О. Безродньої, в рамках
виконавчого провадження № 36494548, про
стягнення пені по аліментам із ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 в сумі 50 000,00 гривень
за виконавчім листом № 2-3090 виданим
25.07.2012 року Комсомольським районним
судом м. Херсона, -

встановив:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою,
якою просить скасувати акт опису і
арешту майна від 25.02.2014 року, складений
старшим державним виконавцем ВДВС
Комсомольського РУЮ у м. Херсоні
Безродньою, в рамках виконавчого
провадження № 36494548.

Скаргу мотивує тим, що згідно акту
опису й арешту майна, складеного
старшим державним виконавцем ВДВС
Комсомольського РУЮ у м. Херсоні
Безродньою С.О. від 25.02.2014 року в рамках
виконавчого провадження № 36494548,
державним виконавцем було описано й
арештовано майно боржника ОСОБА_1 а
саме земельну ділянку площею 0,6 га., що
розташована за адресою АДРЕСА_1 а також
житловий будинок, загальною площею 53,2
кв.м., що за тією ж адресою. Вказане
нерухоме майно належить скаржнику на
праві власності. Вважає, що при
складані оскаржуваного акту опису й
арешту майна 25.02.2014 року було суттєво
порушено майнові права скаржника та
охоронювані законом інтереси, оскільки
державним виконавцем до складання
зазначеного акту боржнику, в супереч
вимог ст. 32 ЗУ «Про виконавче
провадження», не було надано право
вказати майно, на яке потрібно звернути
стягнення в першу чергу. Окрім того
вартість описаного державним
виконавцем майна значно перевищує
розмір суми належної до стягнення а
також розмір витрат, пов'язаних із
організацією та проведенням
виконавчих дій та штрафів,
застосованих державним виконавцем.
Зазначає, що борг скаржника перед
стягувачем складає 50 000 гривень.

У судовому засіданні представник
скаржника, ОСОБА_4, який діє на підставі
довіреності, скаргу підтримав в
повному обсязі, з зазначених у скарзі
підстав, та просив її задовольнити.

Представник ВДВС Комсомольського РУЮ
у м. Херсоні Довбня Н.П., яка діє на
підставі довіреності, а також стягувач
ОСОБА_3 щодо задоволення скарги
заперечували, вважаючи, що оскаржувані
дії державного виконавця вчинені а
рамках діючого законодавства.

Заслухавши пояснення учасників
судового засідання, вивчивши матеріали
справи за розглядуваною судом скаргою
а також матеріали цивільної справи №
2114/2-3090/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
стягнення пені за прострочення сплати
аліментів, суд приходить до наступних
висновків.

Так рішенням апеляційного суду
Херсонської області було змінено
рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 25.07.2012 року, а саме
було зменшено стягнену з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 суму пені за
прострочення сплати аліментів з 132 052,79
гривень до 50 000 гривень, та відповідно
зменшено суму судового збору належного
до стягнення з відповідача з 1 820,00
гривень до 250,00 гривень.

Постановою від 11.02.2013 року за
вищевказаними рішеннями старшим
державним виконавцем Довбня Н.П. ВДВС
Комсомольського РУЮ у м. Херсоні було
відкрито виконавче провадження, якою
боржнику ОСОБА_1, було надано строку для
добровільного виконання рішення суду.

Окрім того, заявою боржника ОСОБА_1,
адресованої ВДВС Комсомольського РУЮ у
м. Херсоні, останній просив проводити
утримання за казаним виконавчим листом
із його заробітної плати за останнім
місцем роботи, до якої також надав
витяг з лицьового рахунку за вересень
2009 року за місцем своєї роботи, сума
нарахованої заробітної пллати якого
склала 1769,39 гривень..

Згідно повідомлення ВДВС
Комсомольського РУЮ у м. Херсоні від
07.10.2013 року скаржнику за адресою
АДРЕСА_1 направлялось повідомлення про
проведення 18.10.2013 року о 10.00 год.
виконавчих дій, а саме опису майна
ОСОБА_1. Окрім того вказаним листом
ОСОБА_1 повідомлено про те, що 05.09.2013
року та 04.10.2013 року відбудеться
проведення виконавчих дій, пов'язаних
із перевіркою майна боржника за
адресою АДРЕСА_1, проте такі дії
провести не виявилось можливим через
те, що боржник був відсутній на місці.

Оскаржуваним актом опису й арешту
майна від 25.02.2014 року в присутності
понятих а та самого ОСОБА_1, державним
виконавцем Довбнею Н.П., в рамках
розглядуваного судом виконавчого
провадження, здійснено опис і арешт
майна, а саме земельної ділянки площею
600,0 кв.м., яку передано у власність
відповідно до Державного акту на право
власності серії ЯД № 728348, що за адресою
АДРЕСА_2 а також житловий будинок, що за
адресою АДРЕСА_1 загальною площею 53,2
кв.м.53,2 кв. м. та літньої кухні, площею 47,2
кв.м., що за тією ж адресою. Окрім того із
вказаного акту вбачається що при описі
та арешті вказаного в акті майна,
належного ОСОБА_1, останній був
присутній, при цьому зауважень або заяв
від присутніх осіб не надходило.

Відповідно до наданих державним
виконавцем витягів про речові права
ОСОБА_1 та про наявні джерела прибутку
останнього, встановлено, що
транспортних засобів на ім'я ОСОБА_1 не
зареєстровано, по базі даних ДПС
останній жодних прибутків, з будь-яких
джерел не отримує.

Згідно договору дарування від 01.10.2008
року зареєстрованого у встановленому
законом порядку, ОСОБА_1 є власником
житлового будинку АДРЕСА_1 у м. Херсоні,
який складається із житлового будинку
літ. «А», загальною площею 53, 2 кв.м. та,
зокрема, літньої кухні, літ. «Д».
Вказаний будинок із приналежними до
нього будівлями та спорудами розміщено
на земельній ділянці площею 09,0600 га..
Зазначені будівлі та земельна ділянка
на якій вони розташовані належать
дарувальнику ОСОБА_1,.

На підставі вказаного договору
дарування ОСОБА_1 також було видано
Державний акт про право власності на
зазначену земельну ділянку площею 0,0600
га, що по АДРЕСА_1, якій було присвоєно
відповідний кадастровий номер. В
зазначеному державному акті вказано,
що земельна ділянка виділяється у
власність саме для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.

Слід зазначити, що скаржник у
розглядуваній судом скарзі право
власності на вказане нерухоме майно не
оспорював.

За приписами ст. 20 ЗУ «Про виконавче
провадження» виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. Право вибору місця виконання між
кількома органами державної
виконавчої служби, що можуть вчиняти
виконавчі дії з виконання рішення на
території, на яку поширюються їх
функції, належить стягувачу.

Відповідно до ст. 57 цього ж Закону
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.
Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження. Про
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та арешту
майна боржника. Під час проведення
опису та арешту майна боржника
державний виконавець має право
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити права
користування майном, здійснити
опечатування або вилучити його у
боржника та передати на зберігання
іншим особам, про що зазначається в
акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк
обмеження встановлюються державним
виконавцем у кожному конкретному
випадку з урахуванням властивостей
майна, його значення для власника чи
володільця, необхідності використання
та інших обставин.

Згідно ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ст. ст. 28, 29 ЗУ «про
виконавче провадження» у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. Постанова про стягнення
виконавчого збору може бути оскаржена
в десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

За приписами ст. 59 ЗУ «Про виконавче
провадження» майно, на яке накладено
арешт, за винятком майна, зазначеного в
частині восьмій статті 57 цього Закону,
передається на зберігання боржникові
або іншим особам (далі - зберігач),
призначеним державним виконавцем, під
розписку в акті опису. Копія акта опису
майна видається боржнику, стягувачу, а
в разі якщо обов'язок зберігання майна
покладено на іншу особу, - також
зберігачу.

Згідно ст. 32 вищевказаного Закону
заходами примусового виконання рішень
є: звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника

Слід зазначити, що за приписами ст. 183
ЦК України подільною є річ, яку можна
поділити без втрати її цільового
призначення, а неподільною є річ, яку не
можна поділити без втрати її цільового
призначення.

Таким чином, враховуючи, що земельна
ділянка, що за адресою АДРЕСА_1 було
накладено арешт саме разом із будинком
якій на ній побудовано за тією ж
адресою, та яка відповідно і виділялась
для будівництва такого будинку,
посилання представника скаржника на
те, що державний виконавець міг
накласти арешт лише на зазначені
будинок чи на земельну ділянку не
відповідають приписам чинного
законодавства, оскільки згідно
вищенаведеного, такі речі без втрати їх
цільового призначення, поділити
неможливо.

Висновками про вартість зазначеного
описаного майна, встановлено, що станом
на 20.03.2014 року вартість згаданої
земельної ділянки складає 196 200 гривень
а житлового будинку, загальною площею
53,2 кв.м., із господарськими спорудами,
що за тією ж адресою складає 268 874
гривень.

Таким чином, беручи до уваги те, що
скаржником у встановленому законом
порядку в наданий державним виконавцем
строк добровільно не було виконане
вищезгадане рішення суду, та
враховуючи на те, що інших передбачених
законом джерел, за рахунок яких
державним виконавцем могол би бути
виконано зазначене рішення суду, як
державний виконавцем, так і судом не
встановлено, а також таких джерел не
зазначене самим боржником по вказаному
вище виконавчому провадженню,
враховуючи, що описана вищезазначена
земельна ділянка разом із розташованим
на ній нерухомим майном, яке
зареєстровано за боржником у
встановленому законом порядку є
неподільними речами, враховуючи також
суму наявної заборгованості ОСОБА_1,
перед стягувачем ОСОБА_3О, в розмірі 50
000, 00 гривень а також, зважаючи на стадію
виконавчого провадження, та
невизначеність із розміром інших
платежів, необхідність у сплаті яких
боржником може виникнути під час
проведення виконавчого провадження, що
передбачені вищезгаданими нормами ЗУ
«Про виконавче провадження», суд
приходить до висновку про
необґрунтованість скарги та,
відповідно, про відсутність підстав до
її задоволення.

На підставі викладеного, та керуючись
ст. ст. 293, 294, 383-385, та ЗУ «Про виконавче
провадження», суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
старшого державного виконавця Відділу
ДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні
С.О. Безродньої, в рамках виконавчого
провадження № 36494548, про стягнення пені
по аліментам із ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 в сумі 50 000,00 гривень за
виконавчім листом № 2-3090 виданим 25.07.2012
року Комсомольським районним судом м.
Херсона, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Л.А. Скрипнік