АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 596/2880/13-ц Головуючий у 1-й
інстанції Лисюк І.О. Провадження №
22-ц/789/399/14 Доповідач - Фащевська
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 р. Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Фащевської Н.Є.

суддів - Дикун С. І., Гурзеля І. В.,

при секретарі - Дмитрів О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ПАТ
"Дельта Банк" на рішення Гусятинського
районного суду від 31 січня 2014 року по
справі за позовом ПАТ "Дельта Банк" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з
позовом про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором.

Вказував на те, що 27.06.2007 року між
банком та відповідачем ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №001-7,
за умовами якого відповідач отримала
кредит шляхом відкриття
відновлювальної кредитної лінії на
загальну суму 30 000 грн. та на день
укладення кредитного договору
встановлено ліміт кредитної лінії на
рахунку в сумі 3000 грн.

Відповідач належним чином зобов'язання
за кредитним договором не виконала,
зв'язку з чим виникла заборгованість,
яка станом на 25.12.2012 р. становить 3954,82
грн.

З огляду на зазначене просив
задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Гусятинського районного суду
від 31 січня 2014 року у задоволенні
позову ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовлено.

У апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги та
стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за
кредитним договором у розмірі 3 954,82
грн. та 229,40 грн. судових витрат.

В судове засідання апелянт не з'явився
і просить справу слухати у його
відсутність з врахуванням вимог
апеляційної скарги.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання
повторно не з'явилась.

Враховуючи наведене колегія вважає за
можливе справу слухати у відсутність
сторін без фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного запису відповідно до вимог
ст.197 ЦПК України.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи,
зазначені в апеляційній скарзі, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону
рішення суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову
ПАТ "Дельта Банк", суд першої інстанції,
виходив з того, що позивач звернувся до
суду після спливу строку позовної
давності, що є підставою для відмови у
позові.

Однак з таким висновком суду
першої інстанції колегія суддів
погодитись не може, а тому рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення в порядку ст.309 ЦПК
України.

Судом встановлено, що 27.06.2007 року
між сторонами був укладений кредитний
договір №001-7.

Відповідно до умов вказаного
договору, а саме п.1.3. Банк відкрив
держателю кредитну лінію на загальну
суму 30 000 грн. та на день укладення
кредитного договору встановив ліміт
кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000
грн.

Однак, у порушення умов
кредитного договору ОСОБА_1 належним
чином не виконала взяті на себе
зобов'язання по погашенню кредиту у
зв"язку з чим виникла заборгованість,
яка станом на 25.12.2012 р. становить 3954,82
грн.

Відповідно до ст. 256 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу, а відповідно до ст.
257 ЦК України, загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові. У свою
чергу, частина 3 цієї ж статті визначає,
що позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Згідно із правовою позицією,
висловленою Верховним Судом України у
справі №6-126цс13 від 20.11.2013 року у зв'язку
з неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції ст.257 ЦК України
та п.7 ч.11 ст.11 ЗУ "Про захист прав
споживачів", яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, у системному зв'язку з
самою ч.11 ст.11 зазначеного Закону
стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту і
спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Отже, законодавством передбачено,
що підставою застосування позовної
давності є виключно на це заява сторони
у спорі під час розгляду справи у суді
першої інстанції.

Із матеріалів справи вбачається,
що розгляд справи та ухвалення судом
рішення здійснювався за відсутності
відповідача у порядку заочного
розгляду справи у відповідності до
положень ст. 224 ЦПК України. ОСОБА_1 не
подавала до суду жодних заяв, клопотань
чи заперечень з приводу пред'явленого
позову, тобто не просила у
встановленому законом порядку про
застосування строку позовної давності.

З урахуванням наведеного та
оскільки відповідач до суду не
з'являлася та будь-яких заяв чи
клопотань, щодо застосування строків
позовної давності не подавала,
застосування судом першої інстанції
позовної давності без заяви
відповідача є таким, що суперечить
нормам чинного законодавства.

У такому випадку, у суду першої
інстанції були відсутні правові
підстави для застосування наслідків
спливу позовної давності до вимог ПАТ
"Дельта Банку", що є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції відповідно до ст. 309 ЦПК
України та ухвалення нового рішення.

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 610-611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Виходячи із положень ст.ст.526, 626-631
ЦК України, укладений договір є
обов'язковим для належного виконання
сторонами, відповідно до його умов,
вимог Цивільного Кодексу та інших
актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1 належним чином не
виконала взяті на себе зобов'язання
згідно кредитного договору №001-7
від 27.06.2007 р., у зв'язку з чим у неї
виникла заборгованість перед
кредитором, яка станом на 25.12.2012 р.,
згідно наданого банком розрахунку
становить 3954,82 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції ухвалено
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, а тому воно
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення
позовних вимог ПАТ "Дельта Банк".

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316,
319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "Дельта
Банк" задовольнити.

Рішення Гусятинського районного
суду від 31 січня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ
"Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
"Дельта Банк" заборгованість за
кредитним договором №001-7 від
27.06.2007 року в сумі 3954,82 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Дельта Банк» судовий збір в розмірі
229,40 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Н.Є. Фащевська