Номер провадження: 22-ц/785/3365/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Мартинової К.П., Кравця Ю.І.,

при секретарі Счастлівцевої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Відділу
примусового виконання рішень
управління виконавчої служби
Головного управління юстиції в
Одеській області про скасування арешту
на нерухоме майно, за апеляційною
скаргою заступника прокурора
Приморського району міста Одеси в
інтересах держави в особі - Виконавчого
комітету Одеської міської ради на
заочне рішення Приморського районного
суду міста Одеси від 18 липня 2013 року,

встановила:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що придбав нерухоме майно у вигляді
нежилого приміщення підвалу № 3 на
підставі договору № 158А про
інвестування від 01 липня 2011 року та
угоди про часткову заміну сторони у
договорі про інвестування від 29
листопада 2012 року, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

01 лютого 2013 року позивач звернувся із
заявою до реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
Одеської області про реєстрацію права
власності на зазначене нерухоме майно.

Проте, 12 лютого 2013 року йому було
відмовлено у державної реєстрації прав
та їх обтяжень, оскільки існує
обтяження на даний об'єкт нерухомості.

Відповідно до відомостей з єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна на спірне приміщення
накладено арешт постановою про арешт
майна боржника та оголошено заборони
його відчуження ВП № 31483837 від 15.03.2012
року відділом примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області.

З урахуванням зазначеного, позивач
просив скасувати арешт на приміщення
підвалу №3 розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, накладений постановою про
арешт майна боржника та оголошено
заборони його відчуження ВП № 31483837 від
15.03.2012 року відділом примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області.

Зняти арешт з приміщення підвалу № 3
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Приморського
районного суду міста Одеси від 18 липня
2013 року позов ОСОБА_2 було задоволено.

Скасовано арешт на приміщення підвалу
№ 3 розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
накладений постановою про арешт майна
боржника та оголошено заборони його
відчуження ВП № 31483837 від 15.03.2012 року
відділом примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області.

Знято арешт з приміщення підвалу № 3
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначене рішення суду оскаржує в
апеляційному порядку заступник
прокурора Приморського району міста
Одеси в інтересах держави в особі -
Виконавчого комітету Одеської міської.

В скарзі з посиланням на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права ставиться питання про скасування
судового рішення та ухвалення нового
рішення про відмову позивачу у
задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на
неї, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню частково, з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із засад і
змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпаними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
прийняти рішення, зокрема щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказаним вимогам закону судове рішення
не відповідає.

Задовольняючи позов районний суд
виходив з того, що існуюче обтяження
порушує права ОСОБА_2 на реєстрацію
права власності відповідно до договору
від 01.07.2011 року № 158А про інвестування
між ТОВ «ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОННИХ
ВИРОБІВ-3» та ТОВ «СМ і КО» та угоди від
20.11.2012 року про часткову заміну сторони
у договорі про інвестування від 01 липня
2011 року за № 158А.

Проте повністю погодитись з такими
висновками районного суду колегія
суддів не може, оскільки суд внаслідок
порушення норм матеріального та
процесуального права дійшов цього
висновку без всебічного, повного й
обґрунтованого з'ясування дійсних
обставин справи, а надані докази по
справі оцінені судом першої інстанції
односторонньо.

Як вбачається з матеріалів справи, 06
лютого 2012 господарським судом Одеської
області було задоволено позов
прокуратури м. Одеси в інтересах
Виконавчого комітету Одеської міської
ради до ТОВ «Завод залізобетонних
виробів-3», третя особа на стороні
позивача, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: Управління
капітального будівництва Одеської
міської ради про стягнення суми
заборгованості 4 164 654,02 грн.

29 лютого 2012 державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
управління виконавчої служби
Головного управління юстиції в
Одеській області, за заявою
представника Виконавчого комітету
Одеської міської ради, відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання наказу №20/17-4820-2011, виданого
24.02.2012 року господарським судом
Одеської області про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод
залізобетонних виробів-3» (АДРЕСА_1, ) на користь виконавчого
комітету Одеської міської ради
заборгованість в сумі 4 022 599, 72 грн.

15 березня 2012 року державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
управління виконавчої служби
Головного управління юстиції в
Одеській області винесено постанову ВП
№ 31483837 про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, відповідно до якої було
накладено арешт на все майно
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЗАВОД
ЗАЛІЗОБЕТОННИХ ВИРОБІВ-3» та
заборонено будь-яке відчуження майна,
яке належить товариству. (а.с.14)

24 грудня 2012 року державним виконавцем
виконавче провадження було завершено
на підставі пункту 2 статті 47 Закону
України «Про виконавче провадження».

10 січня 2014 року державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
управління виконавчої служби
Головного управління юстиції в
Одеській області на підставі заяви
представника Виконавчого комітету ОМР
повторно відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
наказу № 20/17-4820-2011, виданого 24.02.2012 року
господарським судом Одеської області
про стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод
залізобетонних виробів-3» (АДРЕСА_1, код
ЄРДПОУ 32509291) на користь виконавчого
комітету Одеської міської ради
заборгованість в сумі 4 022 599,72 грн.

Згідно листа КП «БТІ» ОМР № 9979-04/1447 від
15 січня 2014 року станом на 31.12.2012 року та
інформаційної довідки з реєстру прав
власності на нерухоме майно від 11.01.2014
року за ТОВ «Завод залізобетонних
виробів-3» зареєстровано нерухоме
майно за адресою: комплекс будівель і
споруд заводу площею 6233,1 кв.м. по
АДРЕСА_1.

Проте, ухвалюючи судове рішення суд
першої інстанції на зазначене уваги не
звернув та не визначився з колом осіб,
які повинні були залучені до розгляду
справи, а саме ТОВ «Завод
залізобетонних виробів -3», за яким
зареєстровано спірне нерухоме майно та
Виконавчий комітет Одеської міської
ради, як орган в інтересах якого
накладено арешт, оскільки оскаржуване
рішення суду порушує їх права та
обов'язки, що має істотне значення для
правильного вирішення спору.

За таких обставин, оскаржуване судове
рішення є передчасним.

Згідно із ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Оскільки неправильне застосування
судом норм матеріального права та
порушення норм процесуального права
призвело до неправильного вирішення
спору, рішення районного суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову ОСОБА_2 у задоволені позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п.п.
3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Приморського району міста
Одеси в інтересах держави в особі -
Виконавчого комітету Одеської міської
ради задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного
суду міста Одеси від 18 липня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділу
примусового виконання рішень
управління виконавчої служби
Головного управління юстиції в
Одеській області про скасування арешту
на нерухоме майно відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржено протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

Ю.І.Кравець

К.П.Мартинова