Справа № 627/244/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

при секретарі - Яхно Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт
Краснокутськ Харківської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - служба у справах
дітей Краснокутської районної
державної адміністрації Харківської
області про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною
заявою до ОСОБА_2, третя особа - служба у
справах дітей Краснокутської районної
державної адміністрації Харківської
області про визнання батьківства.

Позовні вимоги мотивує тим, що з жовтня
2009 року по 14.12.2013 року він проживав з
ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу. За час
спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1
народилася спільна дитина - ОСОБА_7.
Оскільки ОСОБА_3 перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, то у
свідоцтві про народження дитини, було
вказано батьком дитини - ОСОБА_2, яким
він не являється.

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_3, яка
була матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_7.

Позивач, являючись біологічним
батьком дитини, в період вагітності
ОСОБА_3 та з дня народження малолітньої
дитини і по теперішній час виховує
дитину, яка проживає з ним та перебуває
на його утриманні.

Відповідач не заперечує проти
визнання позивача ОСОБА_1 батьком
дитини, а тому позивач звернувся до
суду з даним позовом та прохає поновити
йому строк звернення до суду та визнати
його батьком малолітньої ОСОБА_7 з
подальшим внесенням змін до її
свідоцтва про народження.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі із підстав наведених у позові та
просив їх задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, однак надав суду заяву про
визнання позову та про слухання справи
у його відсутність.

Представник третьої особи - служби у
справах дітей Краснокутської районної
державної адміністрації Харківської
області в судовому засіданні не
заперечував проти задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши думку учасників процесу,
з'ясувавши повно і всебічно обставини,
на які позивач посилався, як на
підставу своїх вимог, оцінивши докази
на ствердження цих обставин в їх
сукупності, суд вважає позов
задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що за час
перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у
фактичних шлюбних відносинах, а саме з
жовтня 2009 року у них ІНФОРМАЦІЯ_1
народилася донька ОСОБА_7, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження дитини.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_7
батьком дитини записаний відповідач
ОСОБА_2, однак рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 29 липня 2010
року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла мати малолітньої
дитини - ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2,
виданого Московським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції.

Факт батьківства позивача, щодо
малолітньої ОСОБА_7, підтверджено
медичною картою дитини, в якій
зазначено відомості про батька та
матір.

Крім того, як вбачається з заяви
відповідача ОСОБА_2, він з ОСОБА_3 не
проживав однією сім'єю з жовтня 2009 року
та не являється біологічним батьком
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допитана в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що
позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали в
цивільному шлюбі більше п'яти років.
Жили в м. Харкові, де винаймали
квартири. Від цього шлюбу у них
народилася донька ОСОБА_7. ОСОБА_1
являється батьком ОСОБА_7 та постійно
піклується про свою дитину. На даний
час ОСОБА_1 разом з дитиною проживає в
її домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з акту обстеження
від 4 березня 2014 року, у домоволодінні
гр. ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, створені
всі належні умови для проживання
неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, допитана в судовому
засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду
пояснила, що з ОСОБА_3 вона знайома з 2004
року. В ОСОБА_3 з чоловіком ОСОБА_2
відносини не складалися. В літку 2009
року ОСОБА_3 почалася зустрічатися з
ОСОБА_1, а восени вони почали проживати
разом та винаймали квартири. В серпні
2010 року в них народилася донька ОСОБА_7.
Зі слів ОСОБА_3, остання хотіла
розірвати шлюб з ОСОБА_2, однак він не
хотів цього.

Відповідно до ч.1 ст.128 СК України за
відсутності заяви, право на подання
якої встановлено ст.126 СК України,
батьківство щодо дитини можу бути
визнане за рішенням суду.

Частиною 3 ст.128 СК України передбачено,
що позов про визнання батьківства може
бути пред`явлений особою, яка утримує
та виховує дитину.

Частиною другою статті 125 Сімейного
кодексу України передбачено, що якщо
мати та батько дитини не перебувають у
шлюбі між собою, походження дитини від
батька визначається за заявою матері
та батька дитини або за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 163 СК України встановлено,
що батьки мають переважне право перед
іншими особами на те, щоб малолітня
дитина проживала з ними.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», за яким при
розгляді справ про встановлення
батьківства щодо дитини, яка
народилася до 1 січня 2004 р., необхідно
застосовувати відповідні норми КпШС,
беручи до уваги всі докази, що
достовірно підтверджують визнання
відповідачем батьківства, в їх
сукупності, зокрема, спільне
проживання й ведення спільного
господарства відповідачем та матір'ю
дитини до її народження, спільне
виховання або утримання ними дитини.

За змістом положення частини першої
статті 134 СК України на підставі заяв
осіб, зазначених у статті 126 цього
Кодексу, або рішення суду орган
державної реєстрації актів цивільного
стану вносить відповідні зміни до
актового запису про народження,
складеного органами державної
реєстрації актів цивільного стану
України, та видає нове Свідоцтво про
народження.

Оцінивши наявні у справі докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що для повного і гармонійного розвитку
дитини, її особистості, вона має рости
під опікою і відповідальністю батька,
що забезпечить її виховання в
атмосфері любові, моральної та
матеріальної забезпеченості.

Отже суд вважає, що безпосередня участь
батька у вихованні доньки, забезпечить
виконання батьківських прав позивача,
а насамперед буде повністю відповідати
інтересам дитини.

Оскільки іншої можливості визнати
батьківство неможливо, тому позовна
заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 128, 130, 135 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 10, 11, 197 ч. 2, 209,
212-215, п. 2 ст. 256, 223 ЦПК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», суд, -

В
И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - служба у справах дітей
Краснокутської районної державної
адміністрації Харківської області
про визнання батьківства -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с. Ульянівка,
Раздольненського району, Кримської
області, громадянина України, батьком
малолітньої дитини - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Харкова,
Харківської області, громадянки
України.

Внести відповідні зміни в свідоцтво
про народження ОСОБА_7: в графі
„прізвище" записати - „ОСОБА_7", в графі
„по - батькові" записати -„ОСОБА_7", в
графі „батьки" батьком записати -„
ОСОБА_1, громадянин України", дату
народження та місце народження -
залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6,
податковий номер: НОМЕР_1 на користь
держави судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківської області
через Краснокутський районний суд
Харківської області протягом 10 днів з
моменту його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.А.Каліберда