Справа № 304/231/14-ц
Провадження № 2/304/111/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2014 рокум. Перечин
Перечинський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого - судді - Шешені М. О.,
при секретарі - ОСОБА_2 І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до відповідачки ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу. Позовні вимоги
мотивує тим, що 01 червня 1995 року він з
відповідачкою ОСОБА_2 зареєстрував
шлюб у відділі державної реєстрації
актів цивільного стану Перечинського
районного управління юстиції
Закарпатської області. Від даного
шлюбу у них народилося двоє дітей, а
саме: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак,
подружнє життя у них не склалося, так як
вони мають різні характери та погляди
на сімейне життя, що призводило до
частих непорозумінь та сварок, і крім
цього, відповідачка часто зловживала
спиртними напоями, у зв'язку з чим вони
стали жити окремо, при цьому діти
залишилися проживати разом з ним. На
даний час відповідачка проживає у
цивільному шлюбі з іншим чоловіком, а
саме ОСОБА_5, від якого у них народилася
дитина. Вважає, що їхній шлюб існує лише
формально, а тому просить шлюб між ними
розірвати, а дітей залишити на його
утриманні та вихованні.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, однак подав до суду заяву, в
якій просить справу розглянути без
його участі, позовні вимоги підтримує і
просить їх задовольнити та не
заперечує проти заочного розгляду
справи.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання
також не з'явилася, будучи належним
чином повідомленою, про причини неявки
суд не повідомила, а тому суд зі згоди
позивача ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного висновку.
Так, у судовому засіданні встановлено,
що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 03 червня 1995
року було зареєстровано шлюб, про що в
Книзі реєстрації шлюбів від 03 червня 1995
року зроблено відповідний актовий
запис за №14. Прізвище після реєстрації
шлюбу чоловіка і дружини відповідно
ОСОБА_2. Місце реєстрації шлюбу є відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану Перечинського районного
управління юстиції у Закарпатській
Також встановлено, що від даного шлюбу
у подружжя ОСОБА_1 народилося двоє
дітей, а саме: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
стверджується відповідно свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_1, виданим
відділом реєстрації актів цивільного
райдержадміністрації Закарпатської
області, актовий запис №18 (а.с.5) та
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_2, виданим відділом реєстрації
актів цивільного стану Перечинської
райдержадміністрації Закарпатської
області, актовий запис №23 (а.с.6).
Крім цього встановлено, що сторони по
справі важко розуміють один одного,
мають різні характери та погляди на
сімейне життя, відносини між ними
ускладнилися, на даний час вони взагалі
не підтримують подружніх відносин та
не ведуть спільного господарства, а
наданий їм судом строк для примирення
не дав бажаного результату, що свідчить
про те, що збереження їхнього шлюбу
фактично буде суперечити їхнім же
Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки і
Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного
кодексу України кожен з подружжя має
право припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження, в тому числі примушування
до статевого зв'язку за допомогою
фізичного або психічного насильства, є
порушенням права дружини, чоловіка на
свободу та особисту недоторканність і
може мати наслідки, встановлені
Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.
Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням того, що позов подано
одним із подружжя, а саме позивачем
ОСОБА_1, який продовжувати подальше
спільне подружнє життя з відповідачкою
не бажає, а також того, що застосовані
судом заходи щодо примирення сторін
позитивного результату не дали, та
того, що подальше збереження їхнього
шлюбу буде суперечити їхнім же
інтересам, суд вважає, що позов ОСОБА_1 є
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню.

Вирішуючи питання про місце проживання
неповнолітніх дітей після розлучення,
суд виходить з наступного.

Так, відповідно до принципу 6
Декларації прав дитини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, проголошено, що дитина для
повного і гармонійного розвитку її
особистості потребує любові і
розуміння, вона повинна, коли це
можливо, рости під опікою і
відповідальністю батьків і в усякому
випадку в атмосфері любові і моральної
та матеріальної забезпеченості, при
цьому, малолітня дитина не повинна,
крім тих випадків, коли є виняткові
обставини, бути розлучена зі своєю
матір'ю.

Згідно ч.1 ст.160 Сімейного кодексу
України місце проживання дитини, яка не
досягла десяти років, виз начається за
згодою батьків.

Відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного
кодексу України якщо мати та батько,
які проживають окремо, не дійшли згоди
щодо того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно положень, які містяться в
п.18 постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", № 11 від 21
грудня 2007 року, при вирішенні питання
про те, з ким із батьків, які проживають
окремо, мають проживати неповнолітні
діти, суд, виходячи з положень про
рівність прав та обов'язків батьків
щодо дітей, повинен постановити
рішення, яке відповідало б інтересам
неповнолітніх дітей, при цьому, суд
враховує хто з батьків виявляє більшу
увагу до дитини і турботу про неї, її
вік і прихильність до кожного з
батьків, особисті якості батьків,
можливість створення належних умов для
виховання дітей.

Враховуючи те, що протягом усього цього
часу відповідачка ОСОБА_2 не проявляє
ніякої уваги та турботи до дітей, тому
суд вважає, що дітей, а саме: сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 після розлучення слід
залишити проживати при батькові
ОСОБА_1.

Згідно ст.88 ч.1 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Тому, керуючись ст.ст. 11, 15, 88, 212-215, 218,
224-226 ЦПК України, ст.51 Конституції
України, ст.ст. 104, 110, 112,160, 161 СК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який було
зареєстровано 03 червня 1995 року у
відділі державної реєстрації актів
цивільного стану Перечинського
районного управління юстиції
Закарпатської області, актовий запис
№14 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачені судові витрати в сумі 243 (
двісті сорок три) грн. 60 коп., як
сплачений судовий збір.

Дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати при
батькові ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку.

Головуючий: Шешеня М. О.