Провадження 4-с/0202/27/2014
УХВАЛА

03 квітня 2014 року суддя Індустріального
районного суду м Дніпропетровська
Слюсар Л.П. розглянувши скаргу ОСОБА_2
на рішення, дії та бездіяльність
посадових осіб державної виконавчої
служби: головного державного
виконавця Індустріального відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_3, виконуючої
обов'язки начальника
Індустріального відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції ОСОБА_4 ,
-

ВСТАНОВИЛА:

26 грудня 2013 року ОСОБА_2
звернулася до Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська із
вищевказаною скаргою. Просила суд :
поновити строки на подання скарги на
рішення, дії та бездіяльність
посадових осіб державної виконавчої
служби; визнати незаконною та
скасувати постанову головного
державного виконавця Індустріального
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_3 про
закінчення виконавчого провадження ВП
№ 21524521 від 30.11.2010 року; визнати
незаконною бездіяльність головного
державного виконавця Індустріального
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_3 щодо не
направлення запитів до банківських
установ України з метою виявлення
коштів боржника ОСОБА_5 у виконавчому
провадженні ВП № 21524521; зобов'язати
головного державного виконавця
Індустріального відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції ОСОБА_3
направити запити про наявність
рахунків, відкритих на ім'я ОСОБА_5 та
грошових коштів, що обліковуються за
цими рахунками, до банківських установ
України, зокрема, до ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» (49000, м. Дніпропетровськ,
вул. набережна Перемоги, 50); визнати
незаконною бездіяльність головного
державного виконавця Індустріального
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_3 щодо не
направлення до Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська
подання про примусове проникнення до
житла для виконання рішення суду про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди на користь ОСОБА_2; зобов'язати
головного державного виконавця
Індустріального відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції ОСОБА_3
здійснити подання до Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська про
примусове проникнення до житла -
квартири, за якою зареєстрований
ОСОБА_5: АДРЕСА_1; визнати незаконними
дії виконуючого обов'язки начальника
Індустріального відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції ОСОБА_4
щодо повідомлення стягувачеві у
виконавчому провадженні інформації,
викладеної у листі від 11.12.2013 року №
25096, що не відповідає дійсності; визнати
незаконною бездіяльність головного
державного виконавця Індустріального
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_3 щодо не
направлення стягувачеві за виконавчим
провадженням: постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП № 21524521 від
13.09.2010 року, постанови про закінчення
виконавчого провадження ВП № 21524521 від
30.11.2013 року у встановлений законом
України «Про виконавче провадження»
строк.

Ухвалою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 27 грудня
2013 року ОСОБА_2 відмовлено у відкритті
провадження у цивільній справі за її
скаргою на рішення, дії та
бездіяльність посадових осіб
державної виконавчої служби: головного
державного виконавця Індустріального
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_3,
виконуючого обов'язки начальника
Індустріального відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції ОСОБА_4,
оскільки скарга не підлягає розгляд в
порядку цивільного судочинства.

Ухвалою колегії суддів судової палати
по цивільним справам апеляційного
суду дніпропетровської області від 17
березня 2014 року ухвала
Індустріального районного суду см.
Дніпропетровська від 27 грудня 2013 року
скасована та передано питання до суду
першої інстанції на новий розгляд.

Вказали, що суд залишив поза
увагою ту обставину, що виконавчий
лист, який так і не був виконаний
державним виконавцем хоча і був
виданий Індустріальним районним судом
м. Дніпропетровська на виконання
вироку суду, проте вироком, зокрема,
був задоволений цивільний позов
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої вбивством
її сина.

Згідно до ст.15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду зі скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленому
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ст.181 КАС України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають що рішенням, дією,
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їх права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ « Про судову практику розгляду
судами скарг та рішень, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судових рішень у цивільних справах»
№6 від 07 лютого 2014 року, цивільний
позов у кримінальному провадженні
розглядається судом відповідно до
вимог Кримінально процесуального
кодексу України. Якщо процесуальні
відносини, що виникли у зв'язку з
цивільним позовом, цим Кодексом не
врегульовані, до них застосовуються
норми ЦПК за умови, що вони не
суперечать засадам кримінального
судочинства ( частина п'ята статті 128
КПК.

Оскільки судове рішення щодо
цивільного позову у кримінальному
провадженні ухвалюється не за нормами
ЦПК, які лише субсидіарно можуть бути
застосовані при його розгляді, а його
примусове виконання здійснює державна
виконавча служба, то оскарження рішень,
дій або бездіяльності державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби при
виконанні вироків, що стосуються
вирішення цивільних позовів у
кримінальному провадженні, відповідно
до ст.181 Кодексу адміністративного
судочинства підлягають розгляду за
правилами адміністративного
судочинства.

Як вбачається із наданої скарги на
виконання вироку Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська
було видано 30.08.2010 року виконавчий лист
№1-259 про стягнення з ОСОБА_5
матеріальної та моральної шкоди в
розмірі 19000,00 грн., стягувач ОСОБА_2.
Державним виконавцем ВДВС МУЮ ОСОБА_3
було відкрито виконавче провадження
13.09.2010 року (Постанова ВП №21524521) .
Постановою державного виконавця
Індустріального відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції ОСОБА_3
30.11.2010 року виконавче провадження
закрито ( Постанова ВП №21524521).

Отже, як вбачається із поданої скарги
в ній скаржник звертається до суду
щодо оскарження дій щодо примусового
виконання вироку суду, щодо цивільного
позову у кримінальному провадженні
яке ухвалювалося за нормами КПК, а не
за нормами ЦПК, порядок розгляду
цивільного позову у кримінальному
провадженні відповідно до вимог КПК
України було передбачено і КПК України
1960 року ( ст.ст. 28,50,213,328), а його
примусове виконання здійснює державна
виконавча служба, то оскарження рішень,
дій або бездіяльності державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби при
виконанні вироків, що стосуються
вирішення цивільних позовів у
кримінальному провадженні, відповідно
до ст.181 Кодексу адміністративного
судочинства підлягають розгляду за
правилами адміністративного
судочинства, тому приходжу до
висновку що скарга не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Виходячи із вищевикладеного вважаю
за необхідне відмовити ОСОБА_2 у
відкритті провадженні у справі.

Керуючись: ст. ст. 15, 110,383, 122 ЦПК
України,

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
провадження у цивільній справі за її
скаргою на рішення, дії та
бездіяльність посадових осіб
державної виконавчої служби: головного
державного виконавця Індустріального
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_3,
виконуючого обов'язки начальника
Індустріального відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції ОСОБА_4.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Індустріальний районний
суд , шляхом подачі протягом 5-ти днів з
дня її проголошення апеляційної
скарги.

У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Л.П. Слюсар