У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Писаної Т.О.,суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В.,Нагорняка
В.А.,Юровської Г.В.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
Шуліки Аліни Володимирівни, поданою в
інтересах Публічного акціонерного
товариства «ПриватБанк», на рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 15 липня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому просив
стягнути з відповідача на його користь
заборгованість за кредитним договором
у сумі 104 572 грн 76 коп., що складається з
заборгованості за кредитом - 7 708 грн 77
коп., заборгованості за процентами за
користування кредитом - 35 537 грн 29 коп.,
заборгованості з комісії за
користування кредитом - 4 036 грн 23 коп.,
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань - 51 834 грн 62 коп., штрафу
(фіксованої частини) - 500 грн та штрафу
(процентної частини) - 4 955 грн 85 коп.

Вимоги обґрунтовував тим, що 06 вересня
2007 року між сторонами укладено договір
№DNABRC03620009, відповідно до умов якого
банк наддав відповідачу кредит у сумі 8
305 грн строком на 36 місяців зі сплатою 12%
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Позивач зазначав, що відповідач своїх
зобов'язань за вказаним договором
належним чином не виконує, внаслідок
чого в нього виникла заборгованість,
яка станом на 15 березня 2013 року склала
104 572 грн 76 коп.

З огляду на викладені обставини
позивач звернувся до суду з вказаним
позовом за захистом своїх порушених
прав.

Рішенням Горностаївського районного
суду Херсонської області від 16 травня
2013 року позов задоволено в повному
обсязі.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 15 липня
2013 року рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з відповідача
заборгованості з пені та штрафу
(фіксованої та процентної складової)
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення про відмову у задоволенні
вказаних позовних вимог. У решті
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, представник позивача
звернувся із касаційною скаргою, в якій
просить оскаржуване судове рішення
апеляційного суду скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції як помилково скасоване,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 212, 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення у повній мірі не відповідає.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково із таких підстав.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення
та частково відмовляючи у задоволенні
позовних вимог, апеляційний суд
виходив з того, що позивачем не надано
до суду належних та допустимих доказів
щодо правомірності нарахування пені за
прострочення виконання зобов'язання, а
також штрафу.

Разом з тим з такими висновками
апеляційного суду колегія суддів
повністю погодитись не може, виходячи з
наступного.

Судами встановлено, що 06 вересня 2007
року відповідач звернувся до позивача
із письмовою заявою №DNABRC03620009,
відповідно до умов якої банк надав
відповідачу кредит у сумі 8 305 грн
строком на 36 місяців зі сплатою 12%
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Відповідно до змісту заяви вона разом
із запропонованими банком Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам, тарифами складає між
позичальником та банком
кредитно-заставний договір.

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем своїх зобов'язань станом
на 15 березня 2013 року у нього виникла
заборгованість, що за наданим
позивачем розрахунком становить 104 572
грн 76 коп., що складається з
заборгованості за кредитом - 7 708 грн 77
коп., заборгованості за процентами за
користування кредитом - 35 537 грн
29 коп., заборгованості з комісії за
користування кредитом - 4 036 грн 23
коп., пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань - 51 834 грн 62 коп., штрафу
(фіксованої частини) - 500 грн та штрафу
(процентної частини) - 4 955 грн 85 коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

При цьому згідно з ст. 610, ч. 1 ст. 611 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відтак, встановивши, що відповідачем
було порушено умови зобов'язання за
вказаним кредитним договором щодо
погашення заборгованості, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, задовольняючи позовні
вимоги в частині стягнення
заборгованості за кредитом, відсоткам
за користування кредитом, комісії за
користування кредитом, правильно
дійшли висновків, що позовні вимоги в
цій частині є обґрунтованими.

Разом з тим слід відзначити, що
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема - сплата
неустойки.

З матеріалів справи вбачається,
сторонами на підтвердження своїх
доводів та заперечень в частині сплати
неустойки та штрафу було надано два
примірники Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»,
«Стандарт») (надалі - Умови), що містять
різні умови щодо відповідальності
сторін у випадку неналежного виконання
зобов'язань за кредитним договором та
неоднакові застереження щодо строку
позовної давності.

Відповідно до ст. ст. 60, 212 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

З огляду на викладені вимоги
процесуального закону апеляційний суд
мав перевірити докази, що були надані
сторонами на підтвердження своїх вимог
та заперечень, та надати їм відповідну
правову оцінку, зокрема, встановити, чи
були Умови, що надані позивачем на
підтвердження своїх вимог, а також
Умови, що надані відповідачем на
підтвердження своїх заперечень,
належними та допустимими доказами і
після відповідної правової оцінки
прийняти або відхилити зазначені
докази.

Таким чином, оскільки судом не повно
з'ясовано обставини по справі, що мають
важливе значення для правильного
вирішення спору по суті, не надано їм
належної юридичної оцінки, допущено
порушення норм процесуального права,
оскаржуване судове рішення не можна
вважати законним та обґрунтованим, а
тому воно підлягає скасуванню із
направленням справи на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Шуліки Аліни
Володимирівни, подану в інтересах
Публічного акціонерного товариства
«ПриватБанк», задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 15 липня 2013 року скасувати,
справу направити до суду апеляційної
інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.О. Писана Судді:А.О.
Леванчук А.В. Маляренко В.А. Нагорняк
Г.В. Юровська