Головуючий суду 1 інстанції - Морозова
Доповідач - Ступіна Я.Ю.
Справа № 434/6861/13-ц
Провадження № 22ц/782/756/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 р. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого Ступіної Я. Ю.,

суддів: Коновалової В. А., Темнікової В.
І.,

при секретарі Булгаковій М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
апеляційну скаргу ТОВ "Луганське
енергетичне об'єднання" на рішення
Артемівського районного суду м.
Луганська від 21 січня 2014 р. у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ
"Луганське енергетичне об'єднання" про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Артемівського районного суду
м. Луганська від 21.01.2014 р. позов
задоволено частково: стягнуто з
відповідача на користь позивачки в
рахунок матеріальної шкоди 539,00 грн. та
судові витрати на користь держави у
розмірі 229,40 грн.; в задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено за
безпідставністю.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати рішення суду в
частині, якою позов задоволено і
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким у задоволенні цих вимог відмовити.

В судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_3 підтримала апеляційну
скаргу, просила її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4
заперечувала проти доводів
апеляційної скарги, просила її
відхилити, а рішення суду - залишити без
змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено судом і як вбачається з
матеріалів справи, між сторонами 01.04.2010
р. укладено договір про користування
електричною енергію, згідно якого
позивачка є побутовим споживачем
(приватний будинок), а відповідач -
енергопостачальником; у споживача
встановлено захисний пристрій типу АВ
на струм 25А в кількості - 2.

03.12.2012 р. представниками відповідача
складено акт № 815384 про порушення
позивачкою Правил користування
електричною енергію для населення і
припинено електропостачання; в п. 8
цього акту зазначено про необхідність
позивачці підготувати монтаж для
встановлення приладу обліку на фасаді
будинку згідно ПУЕ п. 1.5.6. п. 1.5.33, про що
також зазначено і в п. 8 акту
відповідача № 06356 від 03.12.2012 р. про
опломбування електролічильника.

05.12.2012 р. на виконання цих вимог
відповідача позивачка придбала
необхідні для цього матеріали,
зазначені відповідачем, на суму 269,50
грн. Внаслідок виносу
електролічильника на фасад будинку
автоматичний вимикач за вимогою
відповідача змінено на 16 А без внесення
змін до договору, що згідно ст. 651 ЦК є
порушенням договірних відносин.

29.12.2012 р. відповідачем зазначений акт
про порушення ПКЕЕН скасовано за
відсутністю доказів щодо споживання
позивачкою не облікованої
електроенергії, про що складено
протокол. Крім того, відповідачем
визнано, що відповідні комутаційні
пристрої позивачки встановлені у
відповідності із розміром потужності
визначеної на рівні 1,5 к Вт згідно п. 1.1
укладеного між сторонами договору.

Рішенням адміністративної колегії
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 28.03.2013 р. № 01-24/46 у справі №46
визнано дії відповідача, які полягають
у: встановленні обмежуючого захисного
апарату в супереч умовам існуючого
договору про користування електричною
енергією, що позбавляє споживача
користуватись побутовими
електроприборами в об'ємах які
існували до встановлення такого
захисного апарату, порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, що кваліфікується за
пунктом другим статті 50, пунктом п'ятим
частини другої статті 13 Закону України
"Про захист економічної конкуренції", у
вигляді зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку
постачання електроенергії за
регульованим тарифом шляхом часткової
відмови від реалізації товару за
відсутності альтернативних джерел
придбання (п.п.2.2 п.2); встановленні вимог
щодо придбання матеріалів для
облаштування вузла обліку на фасаді
будинку з ізольованим вводом,
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції,
передбаченого пунктом другим статті 50,
пунктом першим частини другої статті 13
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" у вигляді зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку постачання електричної енергії
за регульованим тарифом, шляхом
встановлення таких умов придбання
товару, які неможливо було б встановити
за умов існування значної конкуренції
на ринку постачання електричної
енергії (п.п.2.3 п.2). Зобов'язано
відповідача припинити порушення
визначене у п.п.2.2 п.2 цього рішення (п.6).

Рішенням господарського суду
Луганської області від 01.08.2013 р. у
задоволенні позову ТОВ "ЛЕО" до
Луганського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України про визнання частково
недійсним рішення адміністративної
колегії Луганського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
28.03.2013 р. № 01-24/46 у справі №46 відмовлено
за необгрунованістю.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Оскільки зазначеним судовим рішенням
встановлено порушення відповідачем
економічної конкуренції вимогами до
відповідачки щодо встановлення
обмежуючого захисного апарату і щодо
придбання матеріалів для облаштування
вузла обліку на фасаді будинку з
ізольованим вводом, то ці обставини в
силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України не
доказуються при розгляді цієї справи.

Встановивши обставини справи, суд на
підставі ст.ст. 50, 55 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" дійшов
правильного і обґрунтованого висновку
про обов'язок відповідача відшкодувати
позивачці шкоду, заподіяну внаслідок
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції в подвійному
розмірі заподіяної шкоди - 539,00
грн.(269,50X2).

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду і не дають підстав для скасування
чи зміни рішення суду, оскільки ці
доводи фактично є суб'єктивним
тлумаченням відповідачем обставин
справи і норм матеріального права.

Рішенням господарського суду
Луганської області від 01.08.2013 р.
встановлено, що в п.8 акту відповідача
зазначено саме його вимоги до
позивачки, а не рекомендації, як не
необґрунтовано посилається апелянт.

Таким чином рішення суду в оскарженій
частині ухвалено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду - залишити без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 315, 319, 325 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ТОВ "Луганське
енергетичне об'єднання" відхилити.

Рішення Артемівського районного суду
м. Луганська від 21 січня 2014 р. залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її проголошення безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної
скарги.

Головуючий:

Cудді: