АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3429/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Маренич С.О. Доповідач - Городнича
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів - Варенко
О.П., Григорченка Е.І.,

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" на рішення
Юр'ївського районного суду
Дніпропетровської області від 04 лютого
2014 року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з позовом до відповідача,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
14.03.2008 р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір без номеру,
відповідно до якого відповідач отримав
кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Позивач свої зобов'язання
за кредитним договором виконав
належним чином, проте відповідач не
надав Банку своєчасно грошові кошти
для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками, а також іншими
витратами відповідно до умов договору.
Тому, станом на 10.10.2013 р. відповідач має
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 23 186,93 грн., яку банк просив
стягнути на його користь.

Рішенням Юр'ївського районного суду
Дніпропетровської області від 04 лютого
2014 року у задоволенні позовних вимог
позивача відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та постановити
нове рішення, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.3.2008 р. між ЗАТ
КБ «ПриватБанк», правонаступником
якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2
був укладений договір № б/н, відповідно
до якого відповідач отримав кредит у
розмірі 3 000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом, з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки (а.с. 15,16,17-23),

Встановлено, що платіжну картку
відповідач отримав за НОМЕР_1, при цьому
картка видавалась на один рік,
кредитний ліміт за карткою не
збільшувався, погашення
заборгованості за кредитом мало
відбуватися щомісячно (а.с. 76).

Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3 ч. 11 Умов та
правил надання банківських послуг,
строк дії картки вказаний на картці.
Картка дійсна до останнього
календарного дня зазначеного місяця
(а.с. 21,22).

Відповідно до п. 5.4 Умов та правил
надання банківських послуг, строк
погашення кредиту в повному обсязі
встановлений останнім днем місяця дії
картки (а.с. 22).

Судом встановлено, що відповідач мав
погасити заборгованість по кредитному
договору не пізніше 31.03.2009 р., оскільки
картка була видана відповідачу 14.03.2008р.,
тому відповідно мала термін дії до
березня місяця 2009 року (а.с. 16,76).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що трьохрічний строк позовної
давності сплинув в березні 2012 р., проте
з позовними вимогами банк звернувся до
суду лише в листопаді 2013 року. Дій та
обставин, які б свідчили про
переривання перебігу строку позовної
давності в період з 01.04.2009 р. по 01.04.2012 р.
судом не встановлено.

Однак, з такими висновками суду
погодитися не можна, враховуючи
наступне.

Так, відповідно до п. 9.1 Кредитного
договору договір діє протягом 12
місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього строку жодна із сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії Договору, він
автоматично лонгується на той же строк.

До Банку відповідач не надавав
письмової заяви про припинення
договору, у зв'язку з чим на підставі
умов, передбачених п. 9.12 Договір не
припинив свою дію.

Пунктом 9.3 Правил передбачено, що
картрахунки відкриті на необмежений
строк.

Згідно Умов та правил надання
банківських послуг передбачено, що у
випадку незгоди зі змінами Правил
та/або Тарифів Банку, Позичальник
зобов'язаний надати Банку письмову
заяву про розірвання цього договору і
здійснити погашення заборгованості
перед Банком (у випадку, якщо вона є), в
тому числі заборгованість, яка виникла
протягом 30 днів з моменту повернення
Карт, виданих Держателю і його
Довіреним особам. При незгоді зі
списанням коштів по картрахунку
письмово проінформувати Банк про це
протягом 35 днів з моменту списання.

Однак до Банку відповідач не надавав
письмової заяви про закриття
картрахунку, у зв'язку із чим на
підставі умов, передбачених Умовами,
строк дії Карти відповідача було
продовжено на такий же строк. Отже,
позивач звернувся до суду з вимогою про
захист свого цивільного права в межах
позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи
станом на 10.10.2013 року відповідач має
заборгованість за кредитним договором
від 14.03.2008 р. у розмірі 23 186,93 грн., яка
складається з наступного:
заборгованість за кредитом 2809,00 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом 12 077,60 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом 6720,00 грн., штраф
(фіксована частина) 500,00 грн., процентна
складова штрафу 1080,33 грн.

11.12.2013р., 19.12.2013р. та 17.01.2014 р. позивачем
самостійно здійснено автоматичне
погашення простроченої заборгованості
шляхом зняття коштів з зарплатної
картки відповідача, про що також
відповідач зазначав у наданій суду
заяві від 22.01.2014 року, вказавши, що не
заперечував проти даного (а.с. 73).

Згідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції
постановлене без додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, оскаржуване рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог ПАТ КБ
«Приватбанк» та стягнути з ОСОБА_2 на
користь банку заборгованість у розмірі
23 186 грн. 93 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк"- задовольнити.

Рішення Юр'ївського районного суду
Дніпропетровської області від 04 лютого
2014 року - скасувати.

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПриватБанк" суму
заборгованості за кредитним договором
№ б/н від 14.03.2008 року у розмірі 23 186 грн. 93
коп., яка складається з наступного:
заборгованість за кредитом 2809,00 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом 12 077,60 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом 6720,00 грн., штраф
(фіксована частина) 500,00 грн., процентна
складова штрафу 1080,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПриватБанк" судові
витрати у розмірі 243,60 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: