Справа № 195/223/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2014 року с-ще
Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд
Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Тетеревятникова А.П.,
при секретарі Мартиновій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов обґрунтовує тим, що 15.02.1979 року
він та відповідачка уклали між собою
шлюб, який зареєстрували у
Вищетарасівській сільській раді
Томаківського району
Дніпропетровської області, актовий
запис №5.

З відповідачкою вони мають сина ОСОБА_3,
який на теперішній час є повнолітнім.

За час сумісного проживання в шлюбі у
нього з відповідачкою не склалися
нормальні сімейні стосунки. Причиною
того, явилась відсутність
взаєморозуміння та протилежність
поглядів на шлюбні відносини, що
призвели до взаємного відчуження і
остаточного розпаду сім'ї, збереження
якої стало неможливим.

Через несумісність характерів почали
виникати сварки, внаслідок яких вони
зовсім втратили повагу один до одного.

З березня 1999 року він припинив з
відповідачкою шлюбні стосунки і
перестав вести спільне господарство,
тому тривалий час проживають окремо
один від одного.

Примирення з відповідачкою вважає
неможливим, а спроби зберегти сім'ю
недоцільними, оскільки факт її
існування носить лише формальний
характер.

На теперішній час він та вона
проживають окремо один від одного,
кожний своїм особистим життям.
Відповідно зникла можливість бути
їхній сім'ї суспільно корисною, і
взагалі - складовою самого суспільства.

Спільне життя між ними не склалося.

Спір щодо поділу спільного сумісного
майна подружжя між ними відсутній.

У своїй письмовій заяві позивач
просить розглянути справу за його
відсутності, на розлученні наполягає.

Відповідачка проти розірвання шлюбу з
позивачем заперечує і посилається на
те, що надасть свою згоду на розірвання
шлюбу у разі забезпечення їхнього
повнолітнього сина матеріально та
складе на нього заповіт на житловий
будинок.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності у судовому засіданні
позивача, який скористався своїм
правом відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК
України, на підставі наявних доказів,
які є достатніми для вирішення справи
по суті заявлених вимог.

Перевіривши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що шлюб між сторонами
підлягає розірванню.

Фактичні взаємини подружжя на
теперішній час не дають підстав
зберегти сім'ю.

Сторони проживають окремо один від
одного, кожен своїм особистим життям з
березня 1999 року, про що відповідачка
підтвердила у судовому засіданні.

Отже, на теперішній час шлюб носить
лише формальний характер, подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечить їхнім інтересам, що
має істотне значення.

Відповідно зникла можливість бути
їхній сім'ї суспільно корисною, і
взагалі - складовою самого суспільства.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 5, 15, 60, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 110,
112 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 15.02.1979 року у
Вищетарасівській сільській раді
Томаківського району
Дніпропетровської області, актовий
запис №5.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі протягом десяти
днів з дня його проголошення
апеляційної скарги через Томаківський
районний суд.

Суддя: А. П. Тетеревятников