Провадження № 2/361/254/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 березня 2014 року
м.
Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого
судді - Пухної О.М.,

при секретарі
- Якименко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,

третя особа: відділ громадянства
паспортної та міграційної служби
Броварського ГУ МВС України в
Київській області про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, зняття її з
реєстраційного обліку -

встановив:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом, у якому просила
визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, а
саме квартирою АДРЕСА_1, а також зняти
її з реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилалася на те, що 18 червня

2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 (далі - договір), який
посвідчено державним нотаріусом
Броварської міської нотаріальної
контори Київської області Журавською
В.В. та зареєстровано в реєстрі за №
1-1864. Згідно з п.п. 3.1.5 договору продавець
зобов'язується знятись з реєстрації
особисто та з іншими особами, які
проживають у зазначеній квартирі до 01
серпня 2013 року. Вказане зобов'язання у
визначений строк ОСОБА_2 не виконала.
Реєстрація відповідача перешкоджає
позивачу у реалізації її права
власності на зазначене нерухоме майно,
у зв'язку з чим ОСОБА_1 була змушена
звернутися до суду.

До початку слухання справи по суті
позивач збільшила розмір позовних
вимоги та просила стягнути з
відповідача на її користь судові
витрати, а саме: витрати на правову
допомогу в розмірі 1200 гривень, витрати
на оформлення нотаріально посвідченої
довіреності представника ОСОБА_4 в сумі
250 гривень, судовий збір - 243 гривні, а
також витрати на направлення телеграми
відповідачу щодо дати й часу розгляду
справи - 81 гривня 60 копійок, та подала
заяву про розгляд справи у її
відсутність, позовні вимоги підтримала
у повному обсязі, проти винесення
заочного рішення не заперечувала.

У судове засідання відповідач не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи належним чином повідомлена,
причини неявки суду невідомі.

Третя особа Відділ громадянства
паспортної та міграційної служби ГУ
МВС України в Київській області в
судове засідання не з'явився, про дату
та час розгляду справи повідомлений
належним чином. До початку слухання
справи до суду надійшов лист про
розгляд за відсутності їхнього
представника.

Враховуючи наведене, суд вважає
можливим провести заочний розгляд
справи на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

Судом встановлено, що 18 червня 2011 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (далі
- договір), який посвідчено державним
нотаріусом Броварської міської
нотаріальної контори Київської
області Журавською В.В. та
зареєстровано в реєстрі за № 1-1864 (а.с.
6-8).

З п.п. 1.3 договору вбачається, що
вищевказане нерухоме майно належало
відповідачеві на підставі дублікату
свідоцтва про право власності № 266 від
14 жовтня 2008 року, виданого Управлінням
комунальної власності на підставі
документів архіву фонду комунального
майна. Право власності на квартиру
АДРЕСА_1 зареєстроване Комунальним
підприємством Броварської міської
ради Київської області "Броварське
бюро технічної інвентаризації" в Книзі
75, номер запису 1-12401 (а.с. 6).

На підставі договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 до ОСОБА_1 перейшло
право власності на вказане нерухоме
майно, та зареєстровано в державному
реєстрі про реєстрацію прав 22 червня 2011
року за № 2792492, (а.с. 7).

Судом також встановлено, що відповідно
до п.п. 3.1.5 договору ОСОБА_2
зобов'язалася знятись з реєстрації
особисто та з іншими особами, які
проживають у зазначеній вище квартирі
до 01 серпня 2013 року.

За відомостями адресно-довідкового
підрозділу ГУ ДМС України в місті Києві
у належній позивачеві квартирі з 26
лютого 2003 року зареєстрована й на
момент розгляду справи не знята з
реєстрації відповідач ОСОБА_2 (а.с. 17).

Як вбачається із копії довідки № 718,
виданої 21 серпня 2013 року Житлово
експлуатаційною конторою - 5, 02 липня 2013
року відповідач подавала заяву на
зняття з реєстраційного обліку,
документи отримала на руки, проте так і
не була знята з реєстрації за вказаною
адресою (а.с. 12).

Відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК України,
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

За правилами ч. 1 п.1 ст. 346 ЦК України
право власності припиняється у разі
відчуження власником свого майна.

Статтею 41 Конституції України, ст. 1
Першого протоколу до Конвенцїі про
захист прав людини і основних свобод,
ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено
принцип непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь - які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Гарантуючи захист
права власності, закон надає власнику
право вимагати усунення будь - яких
порушень його прав хоч би ці порушення
і не були поєднані з позбавленням
володіння.

Способи захисту права власності
передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об?єктом власності особи може бути,
зокрема, житло - житловий будинок,
садиба, квартира (ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
права власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім?ї інших осіб і розпорядження
своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Зважаючи на викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про
усунення перешкод у користуванні
власністю, а саме квартирою АДРЕСА_1
шляхом зняття з реєстрації відповідача
підлягають задоволенню.

Стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати (ч.1 ст. 88
ЦПК України).

Згідно з матеріалами справи судовий
збір позивачкою сплачено в розмірі 229
грн. 40 коп., витрати на правову допомогу
в розмірі 1200 грн., витрати на
відправлення телеграми - 81 грн. 60 коп.,
які підлягають стягнення з відповідача
на користь позивача.

Оскільки належного документального
підтвердження щодо сплати витрат за
оформлення нотаріального доручення
суду не надано, в їх стягненні
необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 224-226 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом
зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку
за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати, пов'язані з повідомленням
відповідача про судовий розгляд
справи, в розмірі 81 (вісімдесят одна)
грн. 60 коп., судовий збір в розмірі 229
(двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп. та
1200 грн. (одну тисячу двісті гривень)
витрати на правову допомогу.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О. М. Пухна