Єдиний унікальний номер 0542/4230/12
Номер провадження 22-ц/775/1390/2014
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач Папоян В.В.
26 лютого 2014 року апеляційний суд
Донецької області в складі:
головуючого Біляєвої О.М.
суддів: Папоян В.В., Мальованого Ю.М.
при секретарі Саєнко В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Пролетарського районного суду м.
Донецьк від 27 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Товариство з обмеженою
відповідальністю «Довіра сервіс» про
стягнення суми завдатку, відшкодування
витрат, моральної шкоди, та за
зустрічним позовом ОСОБА_3, яка діє в
інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_1 про
визнання договору недійсним, -
Позивач звернувся до суду з позовом на
обґрунтування якого зазначав, що між
ним та ОСОБА_2 було укладено договір №81
від 11 листопада 2011 року за яким ними
досягнуто угоду про купівлю-продаж
квартири АДРЕСА_1 Відповідно до
домовленості ним відповідачу було
передано у якості завдатку платіж у
сумі 2500 доларів США. Також сторони
домовились про те, що позивач вивезе
сміття, яке залишилося в квартирі, а
відповідач поверне за це кошти. 27
листопада 2011 року позивачем було
вивезено сміття та сплачено за це 650
грн. Також ним було зроблено замовлення
на встановлення пластикових вікон у
спірну квартиру та сплачено за це 7592
грн.. Проте в подальшому договір
купівлі-продажу квартири укладений не
був з вини відповідача. Тому просив суд
стягнути з відповідача збитки у сумі 48
242 грн. (у тому числі завдаток, штраф за
неповернення завдатку, вартість
виготовлення вікон та вивозу сміття) і
ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2 та є
опікуном недієздатної особи, надала до
суду зустрічний позов в якому просила
визнати укладений між сторонами
договір №81 від 11 листопада 2011 року
недійсним з тих підстав, що ОСОБА_2 за
станом здоров'я на час підписання
договору не міг розуміти значення
своїх дій та керувати ними.
Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецьк від 27 грудня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1
відмовлено.

На вказане рішення ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити його позовні
вимоги в повному обсязі. На
обґрунтування апеляційної скарги
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема вважає, що висновки суду не
відповідають встановленим по справі
обставинам. Зазначає, що суд надав
неналежну оцінку наданим ним доказам, у
тому числі поясненням свідків, якими
підтверджено досягнення згоди між
сторонами за договором та передання
суми завдатку.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник апелянта доводи
апеляційної скарги підтримав, просив
рішення суду скасувати та ухвалити
нове по суті позовних вимог.

ОСОБА_3 та її представник у судовому
засіданні апеляційного суду проти
доводів апеляційної скарги
заперечували, просили рішення суду
залишити без змін.

Представник третьої особа у судове
засідання апеляційного суду не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторони, перевіривши матеріали
цивільної справи та доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
скарга задоволенню не підлягає, а
рішення суду підлягає залишенню без
змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.. 635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Попередній договір
укладається у формі, встановленій для
основного договору, а якщо форма
основного договору не встановлена, - у
письмовій формі. Зобов'язання,
встановлене попереднім договором,
припиняється, якщо основний договір не
укладений протягом строку (у термін),
встановленого попереднім договором,
або якщо жодна із сторін не направить
другій стороні пропозицію про його
укладення.

При розгляді справи судом першої
інстанції встановлено, що 11 листопада
2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у простій
письмовій формі укладено попередній
договір купівлі-продажу, а саме
квартири АДРЕСА_1 За яким покупець -
ОСОБА_1 зобов'язується передати
продавцю ОСОБА_2 грошову суму у розмірі
20 000 грн., що еквівалентно 2500 доларів США
в якості передплати за квартиру, а
продавець зобов'язується продати
зазначену квартиру за 360 000 грн., що
еквівалентно 45 000 доларів США у строк
встановлений договором.

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 20 березня 2013 року
ОСОБА_2 визнано недієздатним та
призначено опікуна ОСОБА_3

Відповідно до висновку амбулаторної
судово-психіатричної експертизи №
439а/570а від 25 листопада 2013 року ОСОБА_2 на
час підписання договору авансу та
зобов'язання укласти договір
купівлі-продажу від 11 листопада 2011 року
мав стійкий хронічний психічний розлад
та за психічним станом не міг розуміти
значення своїх дій та керувати ними.

За таких обставин, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та
зустрічного позову суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що попередній договір купівлі-продажу
квартири не відповідає вимогам ст. 203 ЦК
України та є нікчемним. Позивачем по
справі не надано належних доказів
передачі ним грошових коштів у якості
передплати за цим договором та
досягнення між сторонами будь-яких
угод про вивіз сміття і встановлення
вікон.

Апеляційний суд не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги щодо надання
неналежної оцінки доказам, а саме
поясненням свідків щодо передачі
грошових коштів та досягненні
відповідних домовленостей оскільки
відповідно до роз'яснень викладених у
п. 6 Постанови Верховного Суду України
«Про судове рішення у цивільній
справі» від 18 грудня 2009 року № 14 при
ухваленні рішення суд відповідно до
статті 212 ЦПК оцінює докази з
урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про
їх належність і допустимість.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Статтями 58, 59 зазначеного Кодексу
встановлено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування. Сторони мають право
обґрунтовувати належність конкретного
доказу для підтвердження їхніх вимог
або заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування. Суд не бере до уваги
докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Обґрунтування висновків
суду припущеннями цивільним
процесуальним законодавством не
дозволяється (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу для своїх вимог та заперечень,
але позивачем не надано належних
доказів на підтвердження його вимог.
Відповідно до ст.545 ЦК України
визначено, що прийнявши виконання
зобов'язання, кредитор повинен на
вимогу боржника видати йому розписку
про одержання виконання частково або в
повному обсязі. З матеріалів справи не
убачається, що на час підписання угоди
покупцем передано суму передплати. За
таких обставин суд першої інстанції
дійшов до обґрунтованого висновку про
відмову у задоволенні цих позовних
вимог.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що
суд першої інстанції правильно
встановив правовідносини, які склалися
між сторонами, повно, всебічно і
об'єктивно перевірив доводи і
заперечення сторін, встановленим
фактам і доказам дав правильну правову
оцінку і дійшов обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог. Висновки суду
ґрунтуються на матеріалах справи та
відповідають вимогам Закону. Доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, що призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи і висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Виходячи з
наведеного, та враховуючи доводи
апеляційних скарг, рішення суду
відповідає вимогам діючого
законодавства і підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х
В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Пролетарського районного суду
м. Донецьк від 27 грудня 2013 року залишити
без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Судді: