провадження № 22-ц/785/3594/14
першій інстанції: Мазун І.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Луняченка А.В., Комлевої
О.С.,

при секретарі: Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою
ОСОБА_2 і інтересах ОСОБА_3 на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 6 лютого 2014 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення додаткових витрат на дитину,
-

ВСТАНОВИЛА:

До Малиновського районного суду
м.Одеси звернулася ОСОБА_3 з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат
на дитину, в якому вказувала на те, що 24
грудня 2005 року вона уклала шлюб з
відповідачем, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1
року народилася донька - ОСОБА_5.

14 жовтня 2011 року шлюб між
сторонами було розірвано.

Рішенням Малиновського районного
суду м.Одеси від 02 грудня 2011 року
стягнуто з відповідача на користь
позивачки аліменти на утримання
неповнолітньої ОСОБА_5 у розмірі 870 грн.,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
встановленого на відповідний період
законом, щомісячно, починаючи з 23
вересня 2011 року й до досягнення
повноліття доньки. Після розірвання
шлюбу донька проживає з позивачкою та
знаходиться на її утриманні. Для
забезпечення всебічного морального,
фізичного та духовного розвитку
дитини, позивачка з нею регулярно
відвідують Одеський державний цирк,
Одеський академічний театр музичної
комедії, кінотеатри, музеї, екскурсії
та інші розважальні заклади, культурні
місця для проведення дозвілля у зв'язку
з чим у позивачки виникла необхідність
у здійсненні додаткових витрат на
дитину. Дитина відвідує уроки
малювання та математики, заняття з
плавання в фітнес-центрі «Шторм». За
відвідування занять по плаванню
позивачка сплатила в 2011 році 4008грн., у
2012р. - 4368 грн., вартість занять за
відвідування фітнес-клубу «Фея» в
групі по східним танцям складає 140 грн.
в місяць, за лікування в ТОВ «Медичний
центр Інто-Сана» позивачкою сплачено
440грн., за оздоровлення в
туристично-оздоровчому комплексі
«Меліоратор-Південь» сплачено 3676грн.,
за туристичну подорож до Туреччини за
дитину позивачкою сплачено 11937,50грн.
Всього позивачкою сплачено 26257,50 грн,
половину з яких в сумі 13128,75грн.
позивачка просить стягнути з
відповідача Крім того позивачка
просила стягнути з відповідача на її
користь додаткові витрати в розмірі 500
грн. щомісячно.

В подальшому позивачка уточнила
свої позовні вимоги та просила
стягнути з відповідача на її користь
вартість фактично понесених
додаткових витрат на дитину в розмірі
12704,75 грн. а також додаткові витрати в
сумі 236,67 грн. щомісячно.

В судовому засіданні представник
позивача просив задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача
заперечував проти задоволення
позовних вимог вказуючи на те, що у
відповідача складне матеріальне
становище і крім того, зазначав, що
надані представником позивачки на
підтвердження своїх вимог документи є
неналежними доказами.

Рішенням суду позов
задоволено частково.

На рішення суду представник
позивачки принесла апеляційну скаргу,
в якій просить рішення суду скасувати,
постановити нове, яким задовольнити
позов, посилаючись на те, що судом
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, а також, що судом
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Сторони, яких сповіщено
належним чином про день та час розгляду
справи, у судове засідання не з'явились.
Судова колегія на підставі ч.2 ст.305 ЦПК
України розглядає справу за
відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України ,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень,
а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
матеріали справи, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

У відповідності до вимог ст.180
Сімейного кодексу України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що
24 грудня 2005 року позивачка та
відповідач зареєстрували шлюб, що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб, виданого міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Одеського міського управління юстиції,
актовий запис №2025.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у сторін
народилася донька - ОСОБА_5, що
підтверджується копією свідоцтва про
її народження, виданого першим
відділом реєстрації актів цивільного
стану Малиновського районного
управління юстиції м. Одеси, актовий
запис №842.

Рішенням Малиновського районного
суду м. Одеси від 14 жовтня 2011 року шлюб
між сторонами було розірвано.

Рішенням Малиновського районного
суду м. Одеси від 02 грудня 2011 року
стягнуто з відповідача на користь
позивачки аліменти на утримання
неповнолітньої ОСОБА_5 в твердій
грошовій сумі 870грн., від всіх видів
його заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, встановленого на
відповідний період законом, щомісячно
починаючи з 23 вересня 2011 року й до
досягнення повноліття доньки.

Сторонами не заперечується, що
дитина проживає разом із позивачкою,
яка, відповідно до копії трудової
книжки, яка є в матеріалах справи,
звільнена 22.08.2012р. з роботи за власним
бажанням у зв'язку із доглядом за
дитиною до досягнення нею 14-річного
віку.

Згідно до ст. 185 Сімейного кодексу
України той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо). Розмір
участі одного з батьків у додаткових
витратах на дитину в разі спору
визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Відповідно до положень п.18
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про застосування судами
окремих норм Сімейного Кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів» у
випадках застосування судами
передбаченої у ст. 185 СК участі у
додаткових витратах на утримання
дитини, викликаних особливими
обставинами, йдеться про фактично
зазнані або передбачувані витрати.
Проте такі витрати позивачка повинна
підтвердити допустимими та належними
доказами згідно з положеннями ч.І ст.60
ЦПК України.

Позивачкою надані докази на
підтвердження своїх позовних вимог, а
саме - довідка з фітнес - центра «Шторм»
від 19.03.2013р. про те, що ОСОБА_5 регулярно
відвідує заняття по плаванню 3 рази в
неділю та квитанції до сплати на суми
4008грн. та на суму 4368грн. Суд зазначає, що
у зазначеній довідці та квитанціях
відсутня печатка установи фітнес -
центра «Шторм», також не надано доказів
того, що позивачка сплатила вказану
суму. Крім того у цій довідці
не вказано з якого саме часу дитина
відвідує заняття по плаванню.

В матеріалах справи наявний
рахунок №50083/15202 про нарахування за
проживання, туристичний збір та
сніданок в Туристично-оздоровчому
комплексі «Меліоратор-Юг» в сумі
3676грн., однак на вказаному рахунку
відсутня печатка та підпис
відповідальної особи про отримання
коштів у вказаній сумі. Також в
матеріалах справи відсутні медичні
документи, підтверджуючі направлення
дитини до вказаного закладу.

Щодо довідки фітнес-клубу «Фея»
від 21 квітня 2013 року про відвідування
дитиною два рази в неділю занять по
східним танцям, суд зазначає, що
представником позивача не надано її
оригіналу, як того просив представник
відповідача, відсутній вихідний номер
та печатка фітнес-клубу «Фея».
Позивачем не надано квитанцій про
сплату суми в розмірі 980 грн.за вказані
заняття.

З копії договору про туристичне
обслуговування 28/03/12 від 28.03.2012р.
(оригіналу для огляду не надано)
вбачається, що позивачка уклала
договір з ТОВ «Імперія тур віп клуб» на
туристичну подорож до Туреччини із
вказанням 4-х чоловік, в тому числі і
ОСОБА_5. Згідно копії квитанції
позивачка сплатила за надану послугу
47750грн., 1/4 частину від вказаної суми
просить стягнути з відповідача. Суд
зазначає, що наданий позивачем доказ не
може розцінюватися як особлива
обставина, пов'язана з розвитком
здібностей дитини, її хворобою, та ін.
за що передбачене стягнення додаткових
витрат.

З приводу наданих доказів щодо
сплати лікування в ТОВ «Медичний центр
Інто-Сана» в сумі 440грн., що
підтверджується належним чином
оформленими квитанціями, які є в
матеріалах справи, суд зазначає, що 1/2
частину цих витрат повинен сплатити
відповідач і вимоги в цій частині є
законними та обґрунтованими.

Як пояснила в судовому засіданні
представник позивача, додаткові
витрати на дитину в сумі 236,67грн.
щомісячно, які позивачка просить
стягнути з відповідача, є виплатами за
заняття по плаванню та за заняття
східними танцями на майбутнє.

Оскільки позивачем не надано
належних доказів сплати за зазначені
послуги, суд відмовляє в задоволенні
цієї частини позовних вимог і крім
того, зазначає, що відповідно до
діючого законодавства стягненню
підлягають тільки реально понесені
стороною та доведеними належними
доказами додаткові витрати на дитину, а
не ті, які можливо будуть ще понесені
нею в майбутньому.

Таким чином, проаналізувавши всі
надані позивачкою докази, суд прийшов
до обґрунтованого висновку про те, що
стягненню з відповідача підлягає сума
220 грн. (440грн. : 2 = 220 грн.) за лікування в
медичній установі, оскільки обоє
батьків зобов'язані утримувати дитину.

Доводи апеляційної скарги не
приймаються до уваги, оскільки
спростовуються матеріалами справи, а
письмових доказів на підтвердження
доводів апеляційної скарги до
апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів розглянувши скаргу в
межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, вважає, що суд
першої інстанції порушень
матеріального та процесуального права
при вирішенні справи не допустив,
рішення суду відповідає фактичним
обставинам справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, доводи
апеляційної скарги на увагу не
заслуговують та задоволенню не
підлягають, підстави для ухвалення
нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши
справу, прийшла до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319,
324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 6 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак її може
бути оскаржено до суду касаційної
інстанції, на протязі двадцяти днів.

Головуючий- суддя Н.В.Ісаєва

Судді:
А.В.Луняченко

О.С.Комлева