Cправа № 127/4376/14-ц
Провадження № 2-о/127/245/14
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 квітня 2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі:
головуючого - судді Прокопчук А.В.,

при
секретарі Поливаній Ю.В.,

за участю заявника
ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи
ОСОБА_2 -

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Вінниці цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи
- ОСОБА_2 про встановлення факту, що має
юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з заявою про встановлення факту, що
має юридичне значення

Заява мотивована тим, що заявник та
заінтересована особа - ОСОБА_2 є рідними
братами. Вони, а також їх сестри ОСОБА_4
та ОСОБА_5, дошлюбне прізвище яких
«ОСОБА_4», є спадкоємцями першої черги
за законом їхньої матері ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Після смерті їх матері відкрилася
спадщина, яку заявник прийняв у
встановленому законом порядку, а його
сестри ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовились
від прийняття спадщини на користь
заявника, подавши нотаріусу відповідні
заяви.

Брат, ОСОБА_2 не прийняв спадщину та не
претендує на неї, оскільки за життя
мати подарувала йому частку спадкового
будинку.

До складу спадкового майна після
смерті ОСОБА_6 входить 11/25 часток
житлового будинку з прибудовами,
господарськими будівлями та спорудами,
під АДРЕСА_1. Дане домоволодіння було
побудоване під час шлюбу батьків
заявника та зареєстроване на батька
ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_6 батько помер і спадщину
прийняла лише мати заявника. При
оформленні спадщини нотаріусом була
виділена ? подружня частка мами в їх з
батьком спільному майні, про що мати
отримала Свідоцтво про право власності
від 08.12.1987 року, посвідчене державним
нотаріусом Другої Вінницької
державної нотаріальної контори за
реєстровим № 1-2910. На решту ? частки
домоволодіння мати отримала Свідоцтво
про право на спадщину за законом від
08.12.1987 року, посвідчене державним
нотаріусом Другої Вінницької
державної нотаріальної контори за
реєстровим № 1-2912. На підставі цих
свідоцтв на матір було проведено
реєстрацію права приватної власності
на ціле домоволодіння за АДРЕСА_1.
Згодом мати подарувала спочатку 49/100
часток, а потім ще 7/100 часток
домоволодіння своєму сину - ОСОБА_2 і в
неї залишилося 11/25 частки
домоволодіння.

Проте в одному із вказаних Свідоцтв про
право власності на домоволодіння від
08.12.1987 року, отриманого матір'ю,
нотаріусом була допущена технічна
помилка в адресі місця розташування
вказаного будинку та замість вірної
адреси «АДРЕСА_1» було вказано
«АДРЕСА_2». При цьому, в самому
Свідоцтві про право власності адреса
проживання власника ОСОБА_6 зазначена
вірно.

Під час оформлення заявником спадщини
на 11/25 частки домоволодіння була
виявлена дана помилка, в результаті
чого нотаріусом йому було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на частку домоволодіння.

Заявник не має можливості виправити
допущену помилку, оскільки документи,
на підставі яких видавалось дане
свідоцтво вже передані на зберігання в
державний нотаріальний архів
Вінницької області. Також, виправити
допущену помилку можливо за заявою
особи, щодо якої вчинено нотаріальну
дію, нотаріусом, який вчинив
нотаріальну дію, однак мати вже
померла.

Таким чином, заявник позбавлений
можливості розпоряджатися своєю
часткою житлового будинку.

Оскільки в інший спосіб виправити
помилки, допущені в Свідоцтві про
право власності на домоволодіння
неможливо, заявник звернувся до суду та
просить встановити факти, що ОСОБА_6
належало на праві приватної особистої
власності 11/25 часток жилого
домоволодіння з господарськими
будівлями, розташованого в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні заявник заяву
підтримав, надав пояснення аналогічні
тим, які викладені в ній. Просив заяву
задовольнити.

Представник заінтересованої особи
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заяву визнала та не
заперечувала проти її задоволення.

Суд, вислухавши пояснення заявника,
представника заінтересованої особи,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності,
прийшов до висновку, що заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1, виданого 11.10.1954 року Лісово
Лисіївською сільською радою
Турбівського району Вінницької
області, судом встановлено, що заявник
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7, його
батьками вказано ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с.
53).

Згідно свідоцтва про право власності,
виданого Другою Вінницькою державною
нотаріальною конторою 08.12.1987 року за
реєстровим №1-2910, судом встановлено, що
ОСОБА_6, яка мешкає в АДРЕСА_1 належить ?
частка спільного з її чоловіком
будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 на
земельній ділянці площею 500 кв.м. (а.с. 5).

05.03.2012 року матір'ю заявника ОСОБА_6, яка
на час складання заповіту проживала в
АДРЕСА_1, було складено заповіт, за яким
вона заповіла все своє рухоме та
нерухоме майно ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
по 1/3 частці кожному (а.с. 52).

З свідоцтва про смерть від 12.07.2013 року
судом встановлено, що ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 4).

01.08.2013 року заявник прийняв у спадщину
все нерухоме та рухоме майно, після
смерті матері ОСОБА_6(а.с. 35).

З копії технічного паспорта на
домоволодіння АДРЕСА_1, виготовленого
11.08.1993 року, вбачається, що ОСОБА_6 є
співвласником 11/25 частки даного
будинку (а.с.9).

Також згідно договору від 18.08.1993 року,
судом встановлено, що ОСОБА_6, яка
проживала в АДРЕСА_1, подарувала ОСОБА_2
49/100 часток жилого будинку з
відповідною часткою господарських
будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1
(а.с.18-20). Також в даному договорі
зазначено, що ця частка житлового
будинку належить дарителю ОСОБА_6 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого Другою
Вінницькою державною нотаріальною
конторою 08.12.1987 року за реєстровим №
1-2912, зареєстрованого в Вінницькому
обласному обєднаному бюро технічної
інвентаризації 25.12.1987 року під № 7273.

Крім того, 30.12.1993 року ОСОБА_6, яка
проживала в АДРЕСА_1, подарувала ОСОБА_2
7/100 часток житлового будинку, що
знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.15-16).

З заяв від 01.08.2013 року №12, №13,
адресованих приватному нотаріусу
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_8, судом встановлено, що
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відмовилися від
прийняття спадщини за заповітом та
законом їхньої матері ОСОБА_6, що
постійно проживала і була
зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с. 58, 62).

Суд вважає, що описка, допущена у
свідоцтва про право власності на
домоволодіння позбавляє заявника в
повній мірі володіти та розпоряджатися
будинком.

Право власності на вказаний
житловий будинок зареєстровано за
ОСОБА_6, що підтверджується довідкою №
975 КП "Вінницьке міське бюро технічної
інвентаризації" від 24.02.2014 року (а.с. 7).

З роз'яснення Приватного нотаріуса
ОСОБА_8 про відмову у вчиненні
нотаріальної дії вбачається, що ОСОБА_1
при видачі свідоцтва про право
власності, державний нотаріус допустив
помилку в описі об'єкта нерухомого
майна, на яке видано свідоцтво, а саме в
адресі його розташування. Таким чином,
нотаріус не має можливості визначити
склад спадкового майна, а саме:
визначити адресу розташування
житлового будинку, на який необхідно
видати свідоцтво про право на спадщину
ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до п. 6.13 Правил ведення
нотаріального діловодства,
затверджених наказом Міністерства
юстиції України № 3253/5 від 22.12.2010 року, у
разі допущення помилки у тексті
нотаріально оформлюваного документа,
який не потребує підпису особи, що
звернулася за вчиненням нотаріальної
дії (свідоцтва, виданого нотаріусом,
копії документа, дубліката документа
тощо), внесення дописок чи виправлень
до тексту документа здійснюється за
заявою такої особи, зареєстрованою у
Журналі реєстрації вхідних
документів. Виправлення помилки
застерігається нотаріусом, який
вчиняв нотаріальну дію, після
посвідчувального напису, із
зазначенням дати та проставленням
свого підпису і печатки на такому
застереженні. Однак дана особа, а саме
ОСОБА_6 померла, тому внести
виправлення у Свідоцтво про право
власності на домоволодіння неможливо.

Згідно ст. 256 ЦПК України у судовому
порядку можуть бути встановлені також
інші факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Оскільки в інший спосіб вирішити
питання щодо внесення виправлень у
Свідоцтво про право власності на
домоволодіння неможливо, суд вважає за
можливе заяву ОСОБА_1 задовольнити, так
як факт, який він просить встановити,
повністю знайшов своє підтвердження в
ході судового розгляду.

Згідно ч. 7 ст. 235 ЦПК України суд не
розподіляє судові витрати та залишає
їх за заявником.

На підставі викладеного та керуючись 10,
57-60, 212-215, 235, 256-259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 за участю
заінтересованої особи - ОСОБА_2 про
встановлення факту, що має юридичне
значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_6, яка
проживала у АДРЕСА_1, і померла
ІНФОРМАЦІЯ_5, на день її смерті на праві
приватної особистої власності
належало 11/25 часток жилого
домоволодіння з господарськими
будівлями, розташованого в АДРЕСА_1, які
зареєстровані за нею на праві
власності 25.12.1987 року в КП "ВМБТІ" за
реєстраційним номером 9475(№7273) в книзі
№ 32 на підставі Свідоцтва про право
власності, виданого Другою Вінницькою
державною нотаріальною конторою від
08.12.1987 року, реєстровий №1-2910, в якому
адреса розташування обє'кту власності
помилково зазначена, як "АДРЕСА_2".

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя: