У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Зернова
компанія «ХОРС» про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 26 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 24 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що з квітня 2006 року
він працював на посаді начальника
служби охорони в
сільськогосподарському товаристві з
обмеженою відповідальністю «Зернова
компанія «ХОРС» (далі - СТОВ «Зернова
компанія «ХОРС. Наказом від 30
травня 2013 року № 99-к його звільнено із
займаної посади на підставі
п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за прогул
без поважних причин.

Вважаючи своє звільнення незаконним,
ОСОБА_4, уточнивши позовні вимоги,
просив суд поновити його на роботі,
стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу, 700 тис. грн на
відшкодування моральної шкоди та
892 грн 33 коп. на відшкодування
медикаментозного лікування та
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 26 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 24 січня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суди, відмовляючи в
задоволенні позову, на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
дійшли правильного висновку про те, що
позивач звільнений на підставі п. 4 ч. 1
ст. 40 КЗпП України за прогул без
поважних причин з 29 квітня - 30 травня 2013
року з дотриманням вимог трудового
законодавства.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 26 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 24 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта