Справа № 201/979/14-ц
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

( заочне)

26 березня 2014р.

Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді -
Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кім Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

22.01.2014р. ОСОБА_1 звернулася до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом про
розірвання шлюбу.

Позивачка у позовній заяві та в
наданій суду 18.02.2014р. заяві в
обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що позивачка та
відповідач зареєстрували шлюб 12.08.2000р.
у відділі РАГС Жовтневої районної ради
м. Дніпропетровська. Від даного шлюбу
сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Шлюбні відносини з
відповідачем припинилися з 2008р.,
коли сторони почали проживати окремо.
Причиною припинення шлюбних відносин
стали відсутність в родині
взаєморозуміння з питань ведення
господарства та виховання дитини, що
негативно впливало на подружні
стосунки. Сторони проживають окремо,
не ведуть спільного господарства, не
мають спільного бюджету. Позивачка
вважає, що родина розпалася остаточно і
не може бути відновлена. Строк на
примирення просила не надавати, шлюб
розірвати та винести заочне рішення
суду в судовому засіданні за її
відсутності без фіксування процесу
технічними засобами, про що надала
відповідну заяву. Після розірвання
шлюбу позивачка прізвище своє
змінювати не забажала (а.с. № 18).

Відповідач в судові засідання 03.03.2014р.
та 26.03.2014р. не з'явився, про дату та час
слухання справи був повідомлений
належним чином за адресою, наданою
адресно-довідковим підрозділом ГУДМС,
УДМС України в Дніпропетровській
області від 24.01.2014р., про що в
матеріалах справи є відповідні
розписка та поштове повідомлення, про
причини неявки суд не сповістив
(а.с. № 10, 17, 21).

Таким чином, суд вважає за можливе на
підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України
ухвалити рішення в судовому засіданні
за відсутності сторін без
фіксування процесу технічними
засобами та на підставі ст. 224 ЦПК
України винести по справі заочне
рішення суду.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 Сімейного
Кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним
з подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу
України, при розгляді справи про
розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 12.08.2000р. у відділ
РАГС Жовтневої районної ради
м. Дніпропетровська, під
актовим записом № 591 (а.с. № 4).

Судом встановлено, що спільне життя
сторін не склалося через відсутність в
родині взаєморозуміння з питань
ведення господарства, виховання
дитини, втрату почуття любові та
поваги, через що в родині виникали
конфлікти.

Сторони проживають окремо, мають
роздільний бюджет, спільне
господарство не ведуть, не підтримують
подружніх відносин з 2008р.

З огляду на вищевикладене і приймаючи
до уваги те, що шлюбні відносини між
сторонами по даній справі припинені
більше п'яти років тому і з цього
часу більше не відновлювалися,
позивачка від позову не відмовилася,
а відповідач, будучи належним чином
повідомлений про дату та час слухання
справи, будь-яких заперечень до суду не
надав, то суд дійшов висновку про те,
що родина сторін розпалася остаточно,
її відновлення бути не може, і шлюб
підлягає розірванню.

Обговорюючи питання розподілу судових
витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, у
зв'язку із задоволенням позову, суд
вважає за можливе стягнути з
відповідача на користь позивачки
понесені при подачі позову судові
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 243грн. 60коп. (а.с. № 2).

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115
Сімейного Кодексу України, ст. ст. 8, 10, 60,
88, 74-76, 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213, 214, 215, 224
ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12.08.2000р. у відділ
РАГС Жовтневого районного управління
юстиції м. Дніпропетровська, під
актовим записом № 591 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, які мають малолітню доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
позивачки ОСОБА_1 залишити «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 243 грн. 60коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 115
СК України копію рішення суду про
розірвання шлюбу надіслати на адресу
Жовтневого відділу РАЦС
Дніпропетровського міського
управління юстиції для внесення

відомостей до Державного реєстру
актів цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. ст. 223, 232 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача про перегляд
заочного рішення, яка може бути подана
відповідачем протягом десяти днів з
дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути
оскаржено позивачем в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя :

Н.В.Ткаченко