Справа № 477/28/14-ц
Провадження № 2/477/285/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року Жовтневий районний
суд Миколаївської області у складі -
головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі Федоровській Л.А.,

за участю:

представника позивача - Михайленко Т.Ю.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний Банк України» в особі ТВБВ №
10014/0187 філії - Миколаївського обласного
управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2014 року ПАТ «Ощадний банк
України» в особі ТВБВ № 10014/0187 філії -
Миколаївського обласного управління
АТ «Ощадбанк» звернулося до суду із
позовом, в якому просило стягнути з
відповідача борг в загальній сумі 34959,62
грн. за договором кредиту.

В обґрунтування цих вимог позивач
вказував, що 28 грудня 2007 року між ВАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі керуючого філією-Міським
відділенням Ощадбанку 38351 та ОСОБА_3 був
укладений Договір про іпотеку № 1316-І,
за яким останній отримав споживчий
кредит в сумі 242 000 грн., строком до 27.12.2026
року зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 14 %
річних.

Повернення кредиту забезпечено
Іпотечним договором від 28.12.2007 року, за
умовами якого позичальник передав в
іпотеку належну йому квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з порушенням відповідачем
умов договору щодо термінів сплати
кредитних платежів, рішенням суду від
30.05.2013 року, що набрало законної сили
11 червня 2013 року, з відповідача
була стягнута кредитна заборгованість,
а також сума кредиту до закінчення дії
договору, тобто до 27.12.2026 року.

Посилаючись на те, що відповідач
рішення суду не виконав, просив
стягнути заборгованість за період з
13.02.2013 року по 11.06.2013 року по відсоткам в
сумі 11991,09 грн., комісії в сумі 480, 96 грн.
та пені в сумі 22487,57 грн., а також судові
витрати по справі.

В судовому засіданні представник
позивача Михайленко Т.Ю. позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та
пояснила про вищевикладене.

Представник відповідача ОСОБА_2 визнав
вимоги щодо стягнення суми відсотків
та комісії, а з сумою пені не погодився,
вважаючи її необґрунтованою, та просив
в цій частині в задоволенні вимог
відмовити.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази по
справі, в межах заявлених позовних
вимог, судом встановлено, що 28 грудня 2007
року між позивачем, який мав на той час
статус відкритого акціонерного
товариства, в особі начальника філії
Миколаївське обласне управління ВАТ
«Ощадбанк» та ОСОБА_3 був укладений
письмовий договір (далі Договір), в
якому сторони узгодили всі його умови
(а.с. 10-20).

Згідно умов Договору, відповідач
зобов'язався сплачувати суму кредиту,
відсотків та комісії щомісяця, з
кінцевим терміном повернення кредиту
27.12.2026 року.

Рішенням Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 30 травня 2013
року з ОСОБА_3 стягнуто на користь Банка
заборгованість по кредиту та залишок
кредиту всього в сумі 240480,87 грн., а також
заборгованість по відсоткам та
нараховані відсотки на день звернення
до суду всього в розмірі 119754,30 грн.,
комісію всього 6734,32 грн., а також пеня в
сумі 57832,81 грн., а всього заборгованість
в розмірі 424802 грн. 30 коп., що утворилася
станом на 13 лютого 2013 року (а.с. 8-9).

Вказане рішення набрало законної сили
11 червня 2013 року.

Як слідує з листа Банка від 05.11.2013 року,
адресованої ОСОБА_3, останньому
надіслано вимогу про повернення
нарахованих відсотків та пені по
вищевказаному договору кредиту (а.с. 7).

Згідно пояснень Банка до цього часу
відповідач вказану заборгованість не
повернув.

Відповідно до заявлених вимог,
позивачем розрахована сума боргу за
період з 13.02.2013 року по 11.06.2013 року, тобто
за період з дати нарахованої та
стягнутої рішенням суду від 30.05.2013 року
попередньої заборгованості та до дати
набрання вказаним рішенням законної
сили.

Натомість, з наданих Банком
розрахунків, слідує, що сума пені
відповідачу нарахована з 13.02.2013 року по
12.12.2013 року.

Втім, умовами договору було
передбачено повернення суми кредиту та
сплати інших платежів (відсотків та
комісії) у строк до 27.12.2026 року
щомісячними платежами.

У зв'язку з порушенням цих умов з
відповідача вже була стягнута сума
кредиту в повному обсязі, отже позивач
відмовився від умов, укладеного із
відповідачем договору, стягнув всю
суму кредиту, а не тільки
заборгованість, та з набранням
рішенням суду про стягнення всієї суми,
що надавався до 2026 року, не може
продовжувати застосовувати,
передбачену Договором неустойку.

Повернення сум заборгованості,
стягнутої за судовим рішенням може
бути здійснено відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження», а
не відповідно до умов договору.

Наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України. Однак
такої вимоги позивачем не заявлено.

За вищевказаного, суд вважає, що в
даному випадку застосування штрафних
санкцій за період поза 11.06.2013 року є
подвійною відповідальністю боржника
за одне і те ж порушення умов договору
щодо строків сплати сум кредиту та
інших платежів за договором, що є
порушенням вимог ч.1 ст. 61 Конституції
України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, а також
засад добросовісності, розумності та
справедливості.

За такого, на підставі ст.ст. 525, 526, 1054 ЦК
України, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог частково та
стягнення з відповідача на користь
Банка суми боргу за період з 13.02.2013 року
по 11.06.2013 року в загальному розмірі 20 871,
51 грн., яка складається із боргу по
відсоткам в розмірі 11991,09 грн., комісії в
сумі 480,96 грн., пені за порушення
термінів сплати кредиту в розмірі 1138,57
грн., та пені за порушення термінів
сплати відсотків в сумі 7260,89 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ст.4
ЗУ «Про судовий збір» з відповідача
належить стягнути на користь Банка
судові витрати пропорційно до суми
задоволених вимог в розмірі 209грн. 76
коп.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 212-213, 215 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний Банк
України» в особі ТВБВ № 10014/0187 філії -
Миколаївського обласного управління
АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором, -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний Банк України» в
особі ТВБВ №10014/0187 філії -
Миколаївського обласного управління
АТ «Ощадбанк» заборгованість за
договором кредиту №1316-І від 28.12.2007 року,
що утворилася за період з 13.02.2013 року по
11.06.2013 року в загальній сумі 20 871
(двадцять тисяч вісімсот сімдесят одна)
грн. 51 коп., яка складається: з
заборгованості по відсоткам 11 991,09 грн.,
заборгованості по комісії - 480,96 грн. та
пені в сумі 8399,46 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний Банк України» в
особі ТВБВ №10014/0187 філії -
Миколаївського обласного управління
АТ «Ощадбанк» судові витрати по справі
в сумі 209 грн. 76 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Жовтневий районний суд
Миколаївської області. Апеляційна
скарга про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подана протягом
10 днів з дня його проголошення.

Суддя
Л.М.Семенова