Справа № 199/318/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

„27" березня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську у
порядку заочного розгляду цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
даним позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що 06.06.2007 р. між
банком та відповідачем був укладений
кредитний договір №005-03164 - 060607,
відповідно до п. 1.2 якого позивач
відкриває відповідачеві картковий
рахунок НОМЕР_1 в національній валюті,
випускає та надає держателю платіжну
картку, а також ПІН код до картки,
здійснює обслуговування держателя на
умовах, викладених в Тарифному пакеті
Visa класичний, що міститься в Додатку №1
до договору, та умовах, викладених в
Правилах здійснення операцій за
картковими рахунками. Банк надає
держателю кредит шляхом відкриття
відновлювальної відкличної кредитної
лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного
договору; ліміт кредитної лінії
розраховується банком самостійно.

Відповідно до п. 2.1 моментом
надання банком держателю кредиту є
день здійснення операцій за допомогою
картки або день утримання платежів за
умови відсутності на рахунку власних
коштів держателя.

Укладаючи договір, сторони
за ним погодили, що у відповідності до
договору держатель картки зобов'язаний
щомісяця в строки, визначені
Правилами, здійснювати погашення
часини суми заборгованості за
кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітний місяць, а також
здійснювати погашення в повному обсязі
заборгованості за овердрафтом, яка
виникла за попередній звітний місяць,
сплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитно
лінією та/або овердрафтом за
попередній звітний місяць, та всю суму
пені, яка нарахована за попередній
звітний місяць у разі порушення
строків сплати заборгованості за
кредитно лінією та/або овердрафтом та
процентів за користування кредитно
лінією та/або овердрафтом.

Як зазначається позивачем
при зверненні до суду відповідач
порушив умови кредитного договору та
має прострочену заборгованість, яка
утворилася станом на 20.11.2013 р., в
розмірі 12 122,83 грн., яка складається з
наступного: 12 122,83 грн.

Про стягнення даної суми з
відповідача на користь позивача й
заявлено вимогу у позові.

У судове засідання позивач не
з'явився, утім, в особі представника за
довіреністю надав суду заяву про
розгляд справи у відсутності
представника позивача, та в якій не
заперечував проти заочного розгляду
справи та в якій просив суд повністю
задовольнити поданий позов.

За ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи. У
судове засідання відповідач, належним
чином повідомлений, не з'явився,
причини неявки не повідомив, не надав
заяви про розгляд справи у його
відсутності, не скористався правом
надання заперечень проти позову, у
зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК
України за згодою позивача вирішує
справу у порядку заочного розгляду на
підставі наявних у справі доказів.

Врахував заяву представника
позивача та дослідив докази в межах
заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК
України, суд дійшов до висновку про
наявність підстав для ухвалення про
задоволення позову повністю, виходячи
з наступного.

Банківський кредит - будь-яке
зобов'язання банку надати певну суму
грошей, будь-яка гарантія, будь-яке
зобов'язання придбати право вимоги
боргу, будь-яке продовження строку
погашення боргу, яке надано в обмін на
зобов'язання боржника щодо повернення
заборгованої суми, а також на
зобов'язання на сплату процентів та
інших зборів з такої суми (ст. 2 закону
України "Про банки та банківську
діяльність"); за ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК
України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають із підстав,
установлених ст. 11 цього Кодексу,
зокрема: договорів та інших правочинів
(ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в
разі його припинення з підстав,
передбачених договором або законом (ч. 1
ст. 598 ЦК України), та ці підстави
зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК
України, та за відсутності інших
підстав припинення зобов'язання,
передбачених договором або законом,
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
(ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням
зобов'язання є виконання, прийняте
кредитором, у результаті якого
припиняються права та обов'язки сторін
зобов'язання.

Статтею 629 ЦК України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами; боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Отже, позичальник
зобов'язаний виконувати кредитний
договір у відповідності до його умов та
законодавства.

Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).

Як було встановлено судом,
06.06.2007 р. між банком та відповідачем
був укладений кредитний договір
№005-03164 - 060607, відповідно до п. 1.2 якого
позивач відкриває відповідачеві
картковий рахунок НОМЕР_1 в
національній валюті, випускає та надає
держателю платіжну картку, а також ПІН
код до картки, здійснює обслуговування
держателя на умовах, викладених в
Тарифному пакеті Visa класичний, що
міститься в Додатку №1 до договору, та
умовах, викладених в Правилах
здійснення операцій за картковими
рахунками. Банк надає держателю кредит
шляхом відкриття відновлювальної
відкличної кредитної лінії, що
передбачена п. 1.3 кредитного договору;
ліміт кредитної лінії розраховується
банком самостійно.

Відповідно до п. 2.1 моментом
надання банком держателю кредиту є
день здійснення операцій за допомогою
картки або день утримання платежів за
умови відсутності на рахунку власних
коштів держателя.

Укладаючи договір, сторони
за ним погодили, що у відповідності до
договору держатель картки зобов'язаний
щомісяця в строки, визначені
Правилами, здійснювати погашення
часини суми заборгованості за
кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітний місяць, а також
здійснювати погашення в повному обсязі
заборгованості за овердрафтом, яка
виникла за попередній звітний місяць,
сплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитно
лінією та/або овердрафтом за
попередній звітний місяць, та всю суму
пені, яка нарахована за попередній
звітний місяць у разі порушення
строків сплати заборгованості за
кредитно лінією та/або овердрафтом та
процентів за користування кредитно
лінією та/або овердрафтом.

Утім, відповідач порушив
умови кредитного договору та має
прострочену заборгованість, яка
утворилася станом на 20.11.2013 р., в
розмірі 12 122,83 грн. (тіло кредиту).

Таким чином, зважаючи на
вищенаведене, та за урахуванням того,
що на виконання ст. 625 ЦК боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, суд дійшов до висновку
про наявність підстав для задоволення
позову повністю.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 11, 15, ч. 1 ст. 88,
ст.ст. 212, 214-215, 224 та ст. 226 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» (, юридична
адреса: м. Київ, вул. Фрунзе, 39)
заборгованість за кредитним договором
від 06.06.2007 р. №2575 в розмірі 12
122,83 грн. (тіло кредиту), яка склалася
станом на 20.11.2013 р.

Стягнути з ОСОБА_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (,
юридична адреса: м. Київ, вул. Фрунзе, 39)
судові витрати в розмірі 229,40 грн. щодо
сплати судового збору.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити
заочне рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України: рішення
може бути оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя