АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

27 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«УКО-Капітал» про зобов'язання
вчинити дії, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 14 лютого 2014 року, -

встановила:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«УКО-Капітал» про зобов'язання вчинити
дії, передбачені п.2.1.1.9 Договору
№359/І-Е про участь у Фонді
фінансування будівництва від 03.11.2013
року, видати їй довідку та інші
документи за встановленою формою, які
підтверджують її право на отримання
у власність закріпленого за нею
об'єкта інвестування за адресою:
Комплекс житлових будинків з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
та підземним паркінгом, розташованим
по АДРЕСА_1, номер об'єкту
інвестування 205.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 14 лютого 2014 року
позовну заяву повернуто позивачу для
подання до належного суду.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати
вказану ухвалу суду та направити
справу для подальшого розгляду до
Шевченківського районного суду м.
Києва.

Свої доводи мотивує тим, що даний спір
стосується майнових прав на об'єкт
інвестування, а тому повинен
розглядатись за місцезнаходженням
відповідача.

В судове засідання сторони не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені судом належним
чином.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постановленої ухвали в цій частині,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Вирішуючи питання про повернення
позову у зв'язку з непідсудністю
справи Шевченківському районному
суду м. Києва, суд першої інстанції
виходив з того, що даний спір виник з
приводу нерухомого майна.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Як вбачається з п.11.1 договору про
участь у Фонді фінансування
будівництва від 03 листопада 2008 року,
укладеного між сторонами по справі,
правовідносини сторін за цим договором
регулюються Законом України «Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю».

Предметом вказаного договору
визначено участь позивача у Фонді
фінансування будівництва комплексу
житлових будинків з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
та підземним паркінгом, розташованим
по АДРЕСА_1, з приводу майнових прав
на яку виник даний спір.

Відповідно до частин 1, 2 ст.181 ЦК
України до нерухомих речей (нерухоме
майно, нерухомість) належать земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення. Режим нерухомої речі
може бути поширений законом на
повітряні та морські судна, судна
внутрішнього плавання, космічні
об'єкти, а також інші речі, права на які
підлягають державній реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як
особливим об'єктом вважаються окрема
річ, сукупність речей, а також майнові
права та обов'язки, а відповідно до ч. 2
даної статті майнові права визнаються
речовими правами.

Таким чином, спір між сторонами виник з
приводу нерухомого майна, а тому вимоги
ст.114 ЦПК України щодо виключної
підсудності унеможливлюють
застосування інших правил
територіальної підсудності.

Враховуючи те, що позивач звернувся до
суду з позовом, предметом за яким
виступає об'єкт інвестування -
квартира, розташована по вул.
Лохвицькій в Дніпровському районі м.
Києва, суд першої інстанції вірно
повернув позовну заяву позивачу для
звернення до належного суду у зв'язку з
непідсудністю даного спору
Шевченківському районному суду м.
Києва.

Відповідно до п.1 ч.1.ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Оскільки ухвалу суду постановлено з
дотриманням норм процесуального
права, колегія суддів приходить до
висновку про відсутність підстав для
її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 14 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий :

Судді:

Справа №22-ц/796/4952/2014

Головуючий в суді першої інстанції:
Кравець  Д.І.

Доповідач в суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.