Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/69/14-ц

02 квітня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської
області

в складі:головуючого-судді: Мужика І.І.

секретаря: Кушнірчук
М.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Надвірна
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
поділ майна, набутого в шлюбі та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання права власності на ?
частину майна набутого у шлюбі,-

Встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до
ОСОБА_3. про поділ майна, набутого в
шлюбі, а ОСОБА_3 звернувся із зустрічним
позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності на ? частину майна набутого у
шлюбі.

В судове засідання позивач - відповідач
по справі ОСОБА_2 не прибула, однак від
неї та її представників поступила
заява в якій просять справу розглянути
в їхню відсутність, позовні вимоги
викладені в позовній заяві в
уточненому вигляді підтримують, яку
просять задоволити, а зустрічний позов
не визнають.

Представник відповідача-позивача
ОСОБА_3 -ОСОБА_5 повторно в судове
засідання не прибув, однак про час і
місце розгляду справи був повідомлений
вчасно належним чином рекомендованою
кореспонденцією.

Суд, дослідивши докази, представлені
сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК
України і які сторони вважають
достатніми для обґрунтування і
заперечення своїх позовних вимог та
з'ясувавши фактичні обставини справи,
прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2
підлягає до часткового задоволення, а в
зустрічному позові ОСОБА_3 слід
відмовити виходячи з наступних
підстав:

Згідно ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнанихабо оспорюваних прав, свобод
чи інтересів.

У відповідності до ст.60 СК України
майно набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Відповідно до ст.69 СК України, дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

У відповідності до ст.70 ч.1 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними.

А згідно ст.71 СК України майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовляться про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом.

Також ч.3 ст.368 ЦК України передбачено,
що майно набуте подружжям за час шлюбу,
є їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

В судовому засіданні встановлено,
що сторони по справі в період з 09.11.1996
року до 09.03.2011 року перебували у шлюбі,
який розірвано в судовому порядку
згідно рішення Надвірнянського
районного суду Івано-Франківської
області.

Від шлюбу у сторін по справі
народилося двоє дітей-дочок:ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
проживають та перебувають на утриманні
у позивачки-відповідачки по справі.

Сторони по справі проживаючи у
шлюбних відносинах вели спільне
господарство, проживали однією сім'єю,
разом працювали, виховували дітей, а
зароблені кошти в них були спільними.

Під час перебування у шлюбі сторони по
справі придбали трьохкімнатну
квартиру АДРЕСА_1.

Згідно рішення Надвірнянського
районного суду Івано-Франківської
області від 20.08.2912 року за
відповідачем-позивачем по справі
ОСОБА_3 визнано право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1(ас.5).

Дане рішення сторонами по справі не
оскаржувалося в апеляційному порядку
та вступило в законну силу.

Крім того, сторони по справі
перебуваючи у шлюбі придбали
автомобіль ВАЗ-2108, 1992 р.в., днз НОМЕР_1,
який був зареєстрований на
відповідача-позивача по справі ОСОБА_3
згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу тадовідки УДАІ
УМВС України в Івано-Франківській
області від 23.12.2013 року №16/467(ас.7; 27).

Однак, провести розподіл даного
транспортного засобу сторони по справі
в добровільному порядку не змогли.

Згідно висновку про вартість майна
автомобіля «ВАЗ-2108», 1992 р.в., днз
НОМЕР_1,складеного оцінювачем ОСОБА_6
становить 19 100 грн.(ас.8)

Дана суму вартості автомобіля не
оспорюється сторонами по справі.

Однак, враховуючи те, що транспортний
засіб - автомобіль «ВАЗ-2108», 1992 р.в., днз
НОМЕР_1 зареєстрований на
відповідача-позивача по справі ОСОБА_3
згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, а згідно
відмітки в ньому позивач-відповідач по
справі ОСОБА_2 має право керувати ним та
довідки УДАІ УМВС України в
Івано-Франківській області від 23.12.2013
року №16/467, в тому числі наявність у
нього водійських прав та навиків
керувати транспортним засобом, а тому
суд приходить до найбільш оптимального
вирішення даного спору враховуючи
інтереси сторін по справі, а також те,
що у позивачки-відповідачки по справі
на утриманні перебуває двоє
неповнолітніх дітей, які проживають з
нею.

При цьому суд вважає, що спірний
транспортний засіб-автомобіль
«ВАЗ-2108», 1992 р.в., днз НОМЕР_1 слід
залишити у власності
відповідача-позивача ОСОБА_3, а в
користь позивачки-відповідачки з
останнього слід стягнути 1/2 частину
його вартості.

Згідно п.25 постанови Пленуму
Верховного суду України від 21.12.2007 року
№11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» роз'яснено,
що вирішуючи питання про поділ майна,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, зокрема,
неподільної речі, суди мають
застосовувати положення ч.ч.4,5 ст.71 СК
України щодо обов'язкової грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової компенсації на депозитний
рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст.365 ЦК України,
за умови звернення подружжя (одного з
них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК
України) та попереднього внесення на
депозитний рахунок суду відповідної
грошової суми.

За ст.365 ЦК України право особи на
частку у спільному майні може бути
припинено за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників, якщо річ є
неподільною.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що
кожна із сторін повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню всіх обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
не вчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін на інших
осіб, які беруть участь у справі.

А відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Однак, безспірних, достовірних та
достатніх доказів, які б відповідали
вимогам ст.ст. 57, 58 ЦПК України в
судовому засіданні з цього приводу
представником відповідача-позивача по
справі не надано.

А тому суд, враховуючи вищенаведене,
виходячи з принципів рівності часток у
спільному майні приходить до висновку
про часткове задоволення первісного
позову ОСОБА_2 визнавши за кожною із
сторін по справі право власності на ?
частину автомобіля та зобов'язати
відповідача-позивача сплатити в
користь позивача-відповідача половину
вартості автомобіля, що становить 9550
грн., а в зустрічному позові ОСОБА_3 слід
відмовити, оскільки він безпідставний.

На підставі ст. ст.368 ч.1, 372 ЦК України,
ст. ст. 60, 70, 74 СК України, керуючись
ст.ст.213-215,218 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 - задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право спільної
сумісної власності на ? частину
автомобіля «ВАЗ-2108» , 1992 р.в., днз
НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_3 право спільної
сумісної власності на ? частину
автомобіля « ВАЗ-2108» , 1992 р.в., днз
НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 9550
грн. грошової компенсації за
автомобіль.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 229
грн. 40 коп. судового збору та 400 грн. за
надання висновку про вартість майна, а
всього 629 грн. 40 коп.

В зустрічному позові ОСОБА_3 -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом 10
днів з дня його проголошення через
Надвірнянський районний суд.

Суддя
Мужик І.І.

Рішення виготовлено в повному
обсязі 07. 04. 2014 року.