Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1422/14
Головуючий у 1-й інстанції: Піх Ю.Р.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової
Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 27 січня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на утримання
дитини,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вищевказаним позовом, в
обґрунтування якого зазначала, що вона
та відповідач перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 06.10.2001 року. З
квітня 2013 року шлюбні відносини між
ними припинені, відповідач мешкає
окремо.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина перебуває на
диспансерному обліку у поліклінічному
відділенні № 1 Дитячої лікарні № 1 м.
Запоріжжя, потребує постійного
спостереження та лікування у
офтальмолога, ортопеда та кардіолога.
Для покращення стану здоров'я сина
необхідні постійні обстеження,
лікування, харчування високоякісними
продуктами, санаторно-курортне
лікування та оздоровлення.

З квітня 2013 року відповідач не надає
матеріальної допомоги на утримання
сина, хоча має постійний дохід. Усі
обов'язки щодо виховання, утримання та
лікування сина виконує лише вона.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просила суд стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/3 частини з усіх видів
заробітку (доходу) щомісяця, але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 27 січня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання малолітньої
дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку (доходу)
щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 27.06.2013
року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись із рішення суду, ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що суд
вірно вирішив питання наявності
обставин, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, суті
правовідносин, що випливають із
встановлених обставин, правильно
застосував правові норми до цих
правовідносин. З дотриманням вимог
ст.ст. 212-215 ЦПК України суд належно
оцінив надані сторонами докази,
виконав вимоги цивільного судочинства
і вирішив справу згідно із законом.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач є батьком ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Дитина мешкає з позивачем, знаходиться
на її утриманні, що визнається
сторонами.

Довідкою ВАТ «Запорізький
металургійний комбінат «Запоріжсталь»
№ 23/30 від 21.01.2014р. та довідкою про доходи
від 21.01.2014р. підтверджується, що ОСОБА_4
працює вогнетривником доменного цеху
ВАТ «ЗМК «Запоріжсталь», має постійний
заробіток (а.с. 41, 43).

Малолітня дитина сторін перебуває на
диспансерному обліку у поліклінічному
відділенні № 1 Дитячої лікарні № 1 м.
Запоріжжя з діагнозом: міопія
середнього ступеню обох очей,
прогресуючий перебіг, кіфоскаліотична
постава, продольна плоскостопість І-ІІ
ступеню, хронічний тонзиліт,
кардіопатія. Потребує постійного
спостереження та лікування у
офтальмолога, ортопеда та кардіолога
(а.с. 5, 58).

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_3 частково та
стягуючи аліменти з ОСОБА_4 на
утримання малолітнього сина в розмірі
1/4 частини з усіх видів заробітку
(доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
подачі позову до суду і до досягнення
дитиною повноліття, правильно
посилався на положення ст.ст. 180-183 СК
України, якими визначено обов'язок
батьків утримувати дитину, способи
виконання цього обов'язку та
передбачено підстави і порядок
визначення розміру аліментів у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини. Також суд врахував всі
обставини, передбачені ст. 182 СК України
для визначення розміру аліментів,
судом дотримано і вимоги ч. 1 ст. 191 СК
України, відповідно до якої аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки є
повторенням обставин, якими позивач
обґрунтовувала свої позовні вимоги,
всебічна оцінка яким була дана судом
першої інстанції, і зводяться лише до
особистої незгоди з висновками суду
щодо їх оцінки.

Докази та обставини, на які посилається
ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують його законність, підстав
для скасування або зміни судового
рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 27 січня 2014 року по цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: