Справа №583/3800/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Плотникова Номер
провадження 22-ц/788/634/14 Суддя-доповідач -
Собина Ольга. Іванівна. Категорія - 45
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А., Таран С. А.,

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 08 лютого 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Управління Держземагенства в
Охтирському районі Сумської області

про усунення перешкод у володінні та
користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

30 вересня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом про усунення перешкод у
володінні та користуванні земельними
ділянками по АДРЕСА_1 Охтирського
району Сумської області, належних на
праві власності ОСОБА_2 на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю від 10.10.1997 року серії
СМ №01524 площею 0,13 га в межах згідно з
планом за цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, ведення особистого
підсобного господарства (територія
подвір'я будинковолодіння (садиби)) та
на підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку від
08.10.2007 року серії ЯЕ №384173 площею 0,1317 га
за цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства
(території огороду), загальною площею
0,2617 га, шляхом визнання незаконною та
скасування державної реєстрації права
власності ОСОБА_3 на земельну ділянку
по АДРЕСА_2 Охтирського району,
Сумської області, площею 0,26 га в межах
згідно з планом на підставі державного
акту на право приватної власності від
10.10.1997 року серії СМ №01726 на ім'я ОСОБА_4,
отриманої у спадщину 09.12.2005 року і
проведеної державною реєстрацією
26.10.2012 року з визначенням кадастрових
номерів на дві земельні ділянки
:02:002:0363, :02:002:0364, площами 0,1088
га та 0,1530 га, загальною площею 0,2618 га, в
наслідку проведення державної
реєстрації права власності на ім'я
ОСОБА_3, з порушенням вимог щодо
оформлення права власності на ім'я
ОСОБА_3 і не дотримання положень
чинного законодавства України при
проведенні державної реєстрації права
власності на земельну ділянку на ім'я
ОСОБА_3

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 08 лютого 2014
року позовні вимоги залишено без
задоволення за безпідставністю вимог.

На зазначене рішення позивачка подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2
зазначає, що в рішенні місцевого суду є
протиріччя, коли зазначається як факт
про те, що 09.12.2005 року ОСОБА_3 видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на спадкове майно - земельну
ділянку площею 0,26 га.: надану для
будівництва та обслуговування
житлового будинку - 0,11 га, для ведення
особистого підсобного господарства -
0,15 га, тоді як державний акт один і
розмежування площ провести неможливо.
Також позивачка зазначає, що державна
реєстрація земельних ділянок на ім'я
відповідача проведена з порушенням
діючого законодавства, так як вона була
проведена без виготовлення технічної
документації, без обстеження земельних
ділянок, а також про те, що розміри
земельних ділянок не відповідають
розмірам які ОСОБА_3 успадкував після
смерті ОСОБА_4.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апелянта та її представника,
заперечення відповідача, вивчивши
матеріали справи і перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав:

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
позивачкою не надано жодних доказів на
підтвердження того, що відповідач
створює їй перешкоди у здійсненні нею
права володіння та користування своїм
майном.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, оскільки вони
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
позивачка ОСОБА_2 є власницею земельних
ділянок, які розташовані за адресою
АДРЕСА_1 Охтирського району, Сумської
області площами 0,13 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
ведення особистого підсобного
господарства та 0,1317 га для ведення
особистого селянського господарства,
що підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю
серія СМ №01524, виданим 10.10.1997 року на
підставі рішення Хухрянської
сільської ради від 27.08.1997 року №67 та
зареєстрованим в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №939 та Державним
актом на право власності на земельну
ділянку серія ЯЕ №384173, виданим 08.10.2007
року на підставі Договору дарування
АЕЕ 506220 від 05.10.2001 року №2496
посвідченого Охтирською
райдержнотконторою та зареєстрованим
в Книзі записів реєстрації державних
актів на право приватної власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за №41 (а.с.5-6).

Власником сусідніх земельних ділянок,
розташованих за адресою АДРЕСА_2
Охтирського району Сумської області
була ОСОБА_4, якій вищезазначені
земельні ділянки належали на підставі
державного акта на право приватної
власності на землю серія СМ №01726
виданого на підставі рішення
Хухрянської сільської ради від 27.08.1997
року № 67 про передачу їй у власність
земельної ділянки площею 0,26 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, ведення особистого
підсобного господарства (для
будівництва та обслуговування
житлового будинку 0,11 га, ведення
особистого підсобного господарства 0,15
га).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с.114).

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв
її син ОСОБА_3 (а.с.109-132). ОСОБА_3 було
видане свідоцтво про право на спадщину
за законом, посвідчене 09.12.2005 року
державним нотаріусом Охтирської
райдержнотконтори Воропаєм В.В. та
зареєстрованого за №2542. На державному
акті на право приватної власності на
земельну ділянку на ім'я ОСОБА_4 серія
СМ № 01726, зроблено відмітку про перехід
права власності на земельну ділянку до
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом, посвідченого
09.12.2005 року за №2542 (а.с.7).

У вересні 2012 року відповідач звернувся
до Відділу Держкомзему в Охтирському
районі (на даний час реорганізоване в
Управління Держземагенства в
Охтирському районі Сумської області)
про державну реєстрацію успадкованих
земельних ділянок, розташованих в
АДРЕСА_2 і 26.10.2012 року заявнику були
видані витяги з Поземельної книги про
земельну ділянку, що підтверджується
записами в журналі обліку заяв та
видачі документів дослідженого в
судовому засіданні в суді першої
інстанції.

Державна реєстрація спірних земельних
ділянок, розташованих по АДРЕСА_2
Охтирського району за ОСОБА_3 здійснена
відповідно до діючого на час
проведення державної реєстрації
земельних ділянок законодавства, а
саме на підставі ст.126 Земельного
кодекса України (в редакції Закону від
05.03.2009 року, зі змінами та доповненнями
від 16.06.2011 року, від 05.07.2012 року),
постанови Кабінету Міністрів України
від 09.09.2009 року № 1021 «Про затвердження
Порядків ведення Поземельної книги і
Книги записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі»,
постанови Кабінету Міністрів України
від 18.08.2010 рок № 749 «Про затвердження
Тимчасового порядку присвоєння
кадастрового номера земельній
ділянці» та на підставі наявної в
архіві територіального органу
документації із землеустрою.

Розміри та межі земельних ділянок,
право власності на які зареєстровано
за відповідачем по справі відповідають
розмірами та межам земельних ділянок,
зазначеним в каталозі координат точок
зовнішніх меж та плані земельної
ділянки по АДРЕСА_2, що міститься в
документації із землеустрою по
складанню державного акту на право
приватної власності на землю на ім'я
ОСОБА_4 на підставі якої останній було
видано Державний акт на право
приватної власності на землю від 10.10.1997
року.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Власник, права якого
порушені, має право на відшкодування
завданої йому майнової та моральної
шкоди.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень ст. 91 ЗК України,
власники земельних ділянок зобов'язані
не порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів, дотримуватись
правил добросусідства.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, передбачених цим Кодексом.

Посилання позивачки на те, що державна
реєстрація земельних ділянок на ім'я
відповідача проведена з порушенням
діючого законодавства, не спростовує
висновків суду, так як відповідно до
ст.ст. 57,58 ЦПК України, на підставі
належних доказів суд достовірно
становив, що реєстрація державних
ділянок здійснена відповідно до
діючого на час проведення державної
реєстрації земельних ділянок
законодавства.

Обставини, на які посилається
позивачка, були предметом дослідження
суду першої інстанції і отримали
об'єктивну оцінку. Позивачка не навела
у апеляційній скарзі фактів, які б
підтвердили необґрунтованість рішення
суду, свідчили б про наявність підстав
для задоволення скарги.

За таких обставин оскаржуване рішення
суду першої інстанції є законним і
обґрунтованим, підстави для його зміни
чи скасування відсутні.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 08 лютого 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -