Справа № 524/2338/14-ц
Провадження № 6/524/262/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2014 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області в
складі:

Головуючого судді - Кривич Ж.О.,

при секретарі - Євтушенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці матеріали
подання державного виконавця
Автозаводського відділу Державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань,

В С Т А Н О
В И В:

У березні 2014 року державний виконавець
Автозаводського відділу Державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції ОСОБА_1
звернулася до суду із вищевказаним
поданням.

Зазначала, що на примусовому виконанні
в Автозаводському ВДВС Кременчуцького
МУЮ перебуває наказ № 14/82 від 26.07.10 року,
виданий Господарським судом
Полтавської області про стягнення в
примусовому порядку з ПП «Форест
Сервіс» на користь ТОВ «Псьол ЛТД»
заборгованості у розмірі 9 225 грн. 81 коп.,
1 254 грн. 83 коп. пені, 684 грн. 35 коп.
збитків від інфляції, 153 грн. 69 коп. 3%
річних від простроченої суми грошового
зобов'язання, суми державного мита в
розмірі 113 грн. 19 коп. та 236 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Вказувала, що на час звернення до суду
із зазначеним поданням боржник ПП
«Форест Сервіс» жодних дій спрямованих
на виконання наказу не здійснили,
пояснень причини несплати не надали.

Посилаючись на вищевикладені
обставини, а також на ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закон України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», державний
виконавець Автозаводського ВДВС
Кременчуцького МУЮ ОСОБА_1 просила суд
тимчасово обмежити директору ПП
«Форест Сервіс» - ОСОБА_2 право виїзду
за кордон до повного виконання нею
зобов'язань за наказом.

У судове засідання державний
виконавець Автозаводського відділу
Державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції Полтавської області ОСОБА_1 не
з'явилася, про дату слухання справи
повідомлялася належним чином, на
адресу суду направила клопотання про
слухання справи без її участі.

Суд, вивчивши письмові матеріали
справи, долучені до подання, дійшов до
наступного:

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органів державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд
негайно розглядає подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Судом встановлено, що 06.03.13 року
державним виконавцем винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження по примусовому виконанню
наказу № 14/82 від 26.07.10 року, виданий
Господарським судом Полтавської
області про стягнення в примусовому
порядку з ПП «Форест Сервіс» на користь
ТОВ «Псьол ЛТД» заборгованості у
розмірі 9 225 грн. 81 коп., 1 254 грн. 83 коп.
пені, 684 грн. 35 коп. збитків від інфляції,
153 грн. 69 коп. 3% річних від простроченої
суми грошового зобов'язання, суми
державного мита в розмірі 113 грн. 19 коп.
та 236 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Копію постанови направлено боржнику
для виконання.

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України від 21.01.94 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзд в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзд в
Україну громадян України» передбачено,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон, наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

Звертаючись до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, державний виконавець
Автозаводського ВДВС Кременчуцького
МУЮ ОСОБА_1 не надала доказів того, що
нею вчинено всі дії, передбачені
Законом України «Про виконавче
провадження», спрямовані на погашення
боргу. Також не надано доказів того, що
боржник вчиняє дії, які унеможливлюють
чи ускладнюють виконання зведеного
виконавчого провадження; доказів
вручення боржнику постанови про
відкриття виконавчого провадження; що
боржник ухиляється від виконання
рішення суду; що боржник за час його
виконання виїжджав за межі України, що
призвело до виникнення заборгованості,
або боржник безпідставно не
з'являється на виклики державного
виконавця.

В порушення вимог ч. 1 ст. 60, ч. 2, 3 ст. 10
ЦПК України, державним виконавцем не
надано жодних доказів у підтвердження
того, що ПП «Форест Сервіс». ухиляється
від покладеного на нього зобов'язання;
не надано належних доказів того, що
вжито достатньо необхідних заходів для
примусового виконання виконавчого
документу.

Застосування тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника за межі України
може мати місце лише у виключних
випадках і повинно застосовуватись
лише, як крайній захід після реалізації
усіх можливих та передбачених законом
засобів примусового виконання
судового рішення, адже таке обмеження
безпосередньо стосується
гарантованого ст. 33 Конституції
України права особи вільно залишати
територію України.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61
(підстави звільнення від доказування)
цього Кодексу.

Ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі мають рівні права щодо
подання доказів, їх досліджень та
доведення перед судом їх
переконливості.

У зв'язку з вищевикладеним, суд прийшов
до висновку, що підстав для тимчасового
обмеження у праві виїзду директору ПП
«Форест Сервіс» - ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України,
суд -

У Х В А Л И
В :

У задоволенні подання державного
виконавця Автозаводського ВДВС
Кременчуцького МУЮ ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного Суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подання апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя