Провадження № 2/522/4555/14
Справа № 522/3236/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

14.03.2014 року, Приморський районний суд м.
Одеси, у складі:

головуючого судді - Турецького О.С.,

при секретарі - Гасуляк С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Приморського
районного суду м. Одеси цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства
з обмеженою відповідальністю «Білдінг
Групп» про розірвання договору оренди
№ б/н від 22.11.2013 року, зобов'язання
вчинити певні дії та зустрічний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Білдінг Групп» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права
власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в
якому просить розірвати договір оренди
№ б/н від 22 листопада 2013 року, укладений
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Білдінг Групп» та
ОСОБА_2 та зобов'язати Товариство з
обмеженою відповідальністю «Білдінг
Групп» укласти з нею безоплатний
договір оренди, за умовами якого
передати в оренду ОСОБА_1 строком на 2
(два) роки трансформаторну підстанцію
№ 2366 загальною площею 116 кв. м., яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим,
що між нею та ТОВ «Білдінг Групп» було
укладено договір, відповідно до умов
якого товариство зобов'язувалося
організувати реконструкцію з
розширенням об'єкту нерухомості, а
також передати ОСОБА_1 об'єкт
нерухомості в безоплатну оренду
строком на 2-а роки. В подальшому,
Позивачці стало відомо, що 22 листопада
2013 року між ТОВ «Білдінг Групп» та
ОСОБА_2 було укладено договір оренди,
відповідно до умов якого, ТОВ «Білдінг
Групп» передало йому вищезазначений
об'єкт нерухомості в оренду.

У зв'язку із чим, Позивачка вимушена
звернутися до суду із вимогами про
розірвання договору оренди, укладеного
між ТОВ «Білдінг Групп» та ОСОБА_2, та
зобов'язання ТОВ «Білдінг Групп»
укласти з нею безоплатний договір
оренди.

Відповідач ТОВ «Білдінг Групп» позовні
вимоги ОСОБА_1 не визнав, та звернувся
до Приморського районного суду м. Одеси
із зустрічним позовом про визнання
права власності на вищезазначений
об'єкт нерухомості. Зустрічна позовна
заява обґрунтована тим, що товариством
було проведено реконструкцію
нежитлових приміщень трансформаторної
підстанції, та складено декларацію про
готовність об'єкту до експлуатації, яка
відповідно до положень чинного
законодавства України є підставою для
оформлення права власності на об'єкт
нерухомості.

Ухвалою суду від 7 березня 2014 року
зустрічну позовну заяву ТОВ «Білдінг
Групп» прийнято до спільного розгляду
з первісним позовом ОСОБА_1

До судового засідання з'явився
представник відповідача ТОВ «Білдінг
Групп», позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, проти проведення
заочного розгляду справи не
заперечував.

Позивачка ОСОБА_1 (відповідачка за
зустрічним позовом) та відповідач
ОСОБА_2 до судового засідання не
з'явилися, про час, дату та місце
слухання справи були повідомлені
належним чином, шляхом направлення
повісток, про причини неявки суд не
повідомили, заяв про розгляд справи в
їх відсутність до суду не надходило,
тому суд розглядає справу у
відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України,
на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів щодо взаємовідносин
сторін, а також маючи згоду
представника ТОВ «Білдінг Групп» на
заочний розгляд справи, суд вважає
можливим заочно розглянути справу у
відсутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Суд, вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, вважає, що
у задоволені первісної позову ОСОБА_1
слід відмовити, а зустрічний позов ТОВ
«Білдінг Групп» необхідно
задовольнити у повному обсязі з огляду
на наступне.

12 вересня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ
«Білдінг Груп» було укладено договір №
34. Відповідно до умов даного договору,
ТОВ «Білдінг Групп», який на той момент
був власником 13/50 частини об'єктів
нерухомості за адресою: АДРЕСА_1
зобов'язувалося організувати
реконструкцію з розширенням даного
об'єкту нерухомості, а також передати
позивачці зазначений об'єкт
нерухомості в безоплатну оренду
строком на два роки, а Позивачка, в свою
чергу, зобов'язувалася здійснити
відповідне фінансування реконструкції
об'єкту нерухомості на умовах, в
порядку та строки, що передбачені
договором № 34.

Зазначеним договором було встановлено,
що вартість фінансування
реконструкції об'єкту нерухомості
встановлюється у розмірі 720.000,00 грн.
Пунктом 3.2. договору № 34 було
встановлено, що позивачка мала
сплатити зазначені кошти в момент
підписання договору.

За твердженням представника ТОВ
«Білдінг Групп» позивачка грошові
кошти у розмірі 720.000,00 грн. не сплатила.
Жодних доказів внесення зазначених
коштів у матеріалах справи немає.

Частина 1 ст. 60 ЦПК України встановлює,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_1 не
виконала свій обов'язок з фінансування
реконструкції об'єкту нерухомості,
зокрема не виплатила 720.000,00 грн.

Пунктом 2.2. Договору № 34 було
встановлено, що ТОВ «Білдінг Групп»
зобов'язується укласти договір оренди
з Позивачкою не пізніше 1 (одного)
місяця з моменту реєстрації в
Інспекції ДАБК в Одеській області
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації. У зв'язку із тим, що
позивачка не виконала свій обов'язок по
сплаті коштів, ТОВ «Білдінг Групп»
договір оренди із позивачкою не уклав.

Частина 2 ст. 538 ЦК України встановлює,
що у разі невиконання однією із сторін
у зобов'язанні свого обов'язку або за
наявності очевидних підстав вважати,
що вона не виконає свого обов'язку у
встановлений строк (термін) або виконає
його не в повному обсязі, друга сторона
має право зупинити виконання свого
обов'язку, відмовитися від його
виконання частково або в повному
обсязі.

22 листопада 2013 року між відповідачами -
ТОВ «Білдінг Групп» та ОСОБА_2 було
укладено договір оренди, відповідно до
умов якого, ТОВ «Білдінг Груп» передав
ОСОБА_2 у строкове платне користування
нежитлове приміщення, яке розташоване
за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею -
116 кв. м. Зазначений договір було
укладено сторонами строком на 20
місяців. Розмір орендної плати з
урахуванням індексації був
встановлений у сумі: 25.000,00 грн. на
місяць.

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203,
626, 627 визначає загальні засади
цивільного законодавства, зокрема
поняття договору і свободи договору та
формулює загальні вимоги до договорів
як різновиду правочинів (вільне
волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, правочин
між фізичною і юридичною особами
належить вчиняти у письмовій формі, за
виключенням випадків, передбачених ч. 1
ст. 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК
України). Інші випадки визнання
договору укладеним зазначені у ст. ст.
642 - 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає,
що зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи
договору у ст. ст. 6, 627, ЦК України
визначає, що свобода договору полягає в
праві сторін вільно вирішувати питання
при укладенні договору, виборі
контрагентів та погодженні умов
договору.

Закріпивши принцип свободи договору,
ЦК України разом з тим визначив, що
свобода договору не є безмежною,
оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та
ст. 627 цього Кодексу при укладенні
договору, виборі контрагентів,
визначенні умов договору сторони не
можуть діяти всупереч положенням цього
Кодексу та інших актів цивільного
законодавства.

Враховуючи те, що позивачка не виконала
свій обов'язок по сплаті коштів, ТОВ
«Білдінг Групп» правомірно, на власний
розсуд, керуючись принципом свободи
договору уклав договір оренди з ОСОБА_2

Таким чином, позовні вимоги позивачки
не підлягають задоволенню.

Щодо задоволення вимог за зустрічним
позовом, суд виходить із наступного.

В матеріалах справи наявне свідоцтво
про придбання нерухомого майна з
прилюдних торгів, з якого вбачається,
що ТОВ «Білдінг Групп» придбало
нерухоме майно, що складається з 13/50
частки об'єктів нерухомості, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Після отримання свідоцтва про
придбання нерухомого майна,
товариством було проведено
реконструкцію нежитлових приміщень
трансформаторної підстанції, та, в
подальшому, складено Декларацію про
готовність об'єкту до експлуатації
після проведення реконструкції
нежитлових приміщень трансформаторної
підстанції з розширенням за адресою:
АДРЕСА_1 (2224.3, ІІ категорія складності).

22 листопада 2013 року зазначену
декларацію було зареєстровано в
Інспекції ДАБК в Одеській області за №
ОD20.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України,
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Частина 2 ст. 331 ЦК України передбачає,
що право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна).

Відповідно до п. 2 «Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів» затвердженого Постановою КМУ
України від 13 квітня 2011 р. № 461,
прийняття в експлуатацію об'єктів, що
належать до I-III категорії складності,
та об'єктів, будівництво яких здійснено
на підставі будівельного паспорта,
проводиться шляхом реєстрації
Державною архітектурно-будівельною
інспекцією та її територіальними
органами (далі - Інспекція) поданої
замовником декларації про готовність
об'єкта до експлуатації (далі -
декларація).

Пункт 13 зазначеного порядку
встановлює, що зареєстрована
декларація або сертифікат є підставою
для укладення договорів про постачання
на прийнятий в експлуатацію об'єкт
необхідних для його функціонування
ресурсів - води, газу, тепла,
електроенергії, включення даних про
такий об'єкт до державної статистичної
звітності та оформлення права
власності на нього.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає,
що способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ТОВ «Білдінг Групп» про
визнання права власності є
обґрунтованими, та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3-4, 6-8, 10-12, 15, 59-60, 79, 88, 109,
208-209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, ст. 3, 6,
203, 208, 328, 331, 392, 538, 626, 627 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з
обмеженою відповідальністю «Білдінг
Групп» про розірвання договору оренди,
зобов'язання укласти безоплатний
договір оренди - залишити без
задоволення.

Позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Білдінг Групп» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права
власності задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою
відповідальністю «БІЛДІНГ ГРУПП» () право власності на
трансформаторну підстанцію № 2366, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (два),
що складається з наступних приміщень
загальною площею 116,00 кв. м.:

- № 1 трансформаторна (загальна площа
15,20 кв. м.);

- № 2 коридор (загальна площа 17,90 кв. м.);

- № 3 трансформаторна (загальна площа
15,20 кв. м);

- № 4 коридор (загальна площа 19,40 кв. м.);

- № 5 трансформаторна (загальна площа
15,20 кв. м.);

- № 6 коридор (загальна площа 17,90 кв. м.);

- № 7 трансформаторна (загальна площа
15,20 кв. м).

Встановити, що дане рішення суду є
підставою для реєстрації права
власності на об'єкт нерухомості в
Державній реєстраційний службі
України.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в
рівних частках на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Білдінг
Групп» () судові витрати
у розмірі 250,00 (двісті п'ятдесят)
гривень.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана відповідачами до
Приморського районного суду м. Одеси
протягом 10-ти днів, після отримання
копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення суду може бути оскаржено в
апеляційний суд Одеської області через
Приморський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення ухвали про відмову в
задоволенні заяви про перегляд
заочного рішення.

Суддя:
О.С.Турецький

14 березня 2014 року