Єдиний унікальний номер 217/709/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/338/2014
Єдиний унікальний номер 217/709/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/338/2014
Головуючий у 1 інстанції Соболєва І.П.
Доповідач Гусєв В.В.
І М Е Н Е М У
Апеляційний суд Донецької області в
головуючого судді
суддів
Гусєва В.В., Резникової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Авдіївського
міського суду Донецької області від 15
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів та додаткових витрат, -
У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовною заявою до ОСОБА_1,
посилаючись на те, що відповідач є його
рідним сином, проживає окремо, працює і
має постійну заробітну плату проте
будь-якої матеріальної допомоги йому
не надає. При цьому, він є особою
пенсійного віку, учасником війни, не
працює, проживає у стаціонарному
відділені для постійного проживання в
територіальному центрі за що сплачує
70,28 гривень за добу, отримує пенсію,
розмір якої не дозволяє йому купувати
необхідні ліки, продукти харчування,
одяг. Оскільки він перебуває у
скрутному матеріальному становищі, а
його син ОСОБА_1 добровільно
матеріальної допомоги на його
утримання не надає, позивач просив
стягнути з останнього аліменти в
розмірі частини його доходу, а також
матеріальні та моральні збитки.
Рішенням Авдіївського міського
суду Донецької області від 15 листопада
2013 року позовні вимоги задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 аліменти на його утримання в
розмірі 1/10 частини від усіх видів
заробітку (доходів) щомісячно. Вирішено
питання про судовий збір.

Не погодившись з рішенням суду
відповідач ОСОБА_1 звернувся до
апеляційного суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушенням судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
стягнути аліменти в твердій грошовій
сумі в розмірі 136,82 гривні. Крім того,
вважає, що судом безпідставно стягнуто
з нього судовий збір.

В судовому засіданні апеляційного
суду відповідач ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_3 підтримали доводи
апеляційної скарги, просили її
задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 в
судовому засіданні апеляційного суду
заперечувала проти доводів
апеляційної скарги, просила рішення
суду залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача,
пояснення присутніх сторін, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
скарги, апеляційний суд вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим, ухваленим на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.
Обгрунтованим вважається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду про встановленні обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона забов*язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком
відповідача ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_2 є учасником війни,
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України у місті
Авдіївка та отримує пенсію в розмірі
1905,04 гривні.

З договору дарування житлового
будинку від 14 листопада 2008 року
вбачається, що ОСОБА_2 подарував
відповідачу ОСОБА_1 жилий будинок з
відповідними господарчими спорудами
та будівлями АДРЕСА_1

З 18 липня 2011 року позивач ОСОБА_2
проживає у стаціонарному відділенні
для постійного проживання
територіального центру Авдіївської
міської ради, вартість проживання в
якому становить 70,28 гривень за добу.
Періодично за позивачем доглядає дочка
ОСОБА_4

Згідно до медичних документів,
позивач має гострий геморагічний
цистит, ішемічну хворобу серця,
атеросклеротичний кардіосклероз,
гіпертонічну хворобу ІІ ступеня.

В судовому засіданні встановлено
і про це не заперечував відповідач, що
він працює та отримує заробітну плату в
розмірі 5000 гривень, на утриманні інших
осіб не має.

Положеннями частин 1, 3 ст.172 СК
України передбачено, що дитина,
повнолітні дочка, син зобов'язані
піклуватися про батьків, проявляти про
них турботу та надавати їм допомогу.
Якщо повнолітні дочка, син не
піклуються про своїх непрацездатних,
немічних батьків, з них можуть бути за
рішенням суду стягнуті кошти на
покриття витрат, пов'язаних із наданням
такого піклування.

Згідно ч.1 ст.202 СК України
повнолітні дочка, син зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

Згідно ст.205 СК України суд
визначає розмір аліментів на батьків у
твердій грошовій сумі і (або) у частці
від заробітку (доходу) з урахуванням
матеріального та сімейного стану
сторін. При визначенні
розміру аліментів та додаткових витрат
суд бере до уваги можливість одержання
утримання від інших дітей, до яких не
пред'явлено позову про стягнення
аліментів, дружини, чоловіка та своїх
батьків.

Відповідно до абзацу 2 п.21
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» передбачено, що
згідно з ч.2 ст.205 СК України можливість
отримання ними матеріальної допомоги
від інших дітей, до яких не пред*явлено
позову про стягнення аліментів, а також
від дружини, чоловіка та своїх батьків,
необхідно враховувати при визначенні
розміру аліментів на непрацездатних
батьків та додаткових витрат.

Таким чином, наявність можливості
отримання матеріальної допомоги від
інших дітей враховується при
визначенні розміру стягнень і не є
підставою для відмови в задоволенні
позову.

Виходячи з того, що позивач
перебуває в оплатному відділенні для
постійного проживання територіального
центру, наявністю у нього тяжких
захворювань, потребує значних витрат
на лікування і предметів першої
необхідності, та, враховуючи
матеріальний, сімейний стан і стан
здоров'я відповідача, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про часткове задоволення позову та
стягнення з відповідача на користь
позивача аліментів у розмірі 1/10
частини заробітку (доходів).

З такими висновками суду першої
інстанції апеляційний суд не може не
погодитися, оскільки вони відповідають
обставинам справи, наданим доказам і
нормам матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги
відповідача про те, що суд не врахував
право позивача на отримання
матеріальної допомоги і від своєї
доньки ОСОБА_4 є безпідставними,
оскільки спростовуються матеріалами
справи.

Зі справи та пояснень сторін
вбачається, що в своєму рішенні суд
першої інстанції дані обставини
з'ясував, дав їм належну оцінку і
врахував при визначенні розміру
аліментів. Свої висновки достатньо
повно мотивував. Ніяких нових обставин,
які б не були предметом розгляду суду
першої інстанції та давали б
апеляційному суду підстави для
переоцінки цих обставин і наданих суду
першої інстанції доказів в апеляційній
скарзі не наведено та доказів не
надано.

Усі доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження у суді, на
правильність висновків суду вони не
впливають, тому апеляційний суд вважає,
що рішення суду слід залишити без змін,
а апеляційну скаргу відхилити як
безпідставну.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х
В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Авдіївського міського
суду Донецької області від 15 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді