Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С. М. ,

при секретарях - Власюк М. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
залиття квартири, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеною позовною заявою,
мотивуючи тим, що 24.07.2013 року була
затоплена його квартира АДРЕСА_1, яка
належить йому на праві власності.

Зазначає, що в результаті проведення
перепланування та переобладнання
відповідачкою - власницею АДРЕСА_2,
кухні в туалетну та ванну кімнату,
пошкодження та залиття його квартири
носять систематичний характер,
оскільки житлове приміщення та кухня
його квартири знаходяться під
сантехнічними вузлами останньї,
встановлення та розташування яких не
відповідають правилам будівництва.

Вказує, що 05.08.2013 року комісією КП
«Виноградар» було проведено
обстеження його квартири з метою
виявлення причин і розміру заподіяної
матеріальної шкоди, за результатами
якого було складено акт, згідно якого
залиття відбулось з вини відповідачки -
ОСОБА_2

Крім того, зазначає, що відповідно до
висновку № ЕД-1-1-37/13 Судової незалежної
експертизи України від 16.09.2013 року,
вартість відновлювального ремонту
квартири, завданого залиттям, складає 5
758 гривень 93 копійки.

Однак, оскільки добровільно
відповідачка відмовилась відшкодувати
нанесені з її вини збитки, він змушений
був звернутись до суду та просить
стягнути з останньої матеріальну шкоду
в розмірі 5 758 гривень 93 копійки, витрати
на оплату експертизи в розмірі 2 000
гривень, моральну шкоду у розмірі 3 000
гривень та судові витрати.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала та просила
його задоволити в повному обсязі з
підстав, викладених в ньому.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечувала в
повному обсязі мотивуючи тим, що він
необгрунтований, а обставини, на які
позивач посилається не відповідають
дійсності, тому просила у задоволенні
позову відмовити повністю.

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача та
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1. Дана
обставина підтверджується свідоцтвом
про право власності від 12.07.2001 року
серії КВ №59283 (а.с.5).

В якості доказу щодо факту залиття
вищевказаної квартири 24.07.2013 року,
позивачем надано акт КП «Виноградар»
про залиття АДРЕСА_1 від 05.08.2013 року
(а.с.6), відповідно до якого виявлені
пошкодження виникли в зв'язку з
залиттям з квартири №77 24.07.2013 року, а
саме: в коридорі на стелі декоративна
решітка в жовтих плямах, вздовж одної
стіни на стелі спостерігається жовта
смуга ; в кімнаті декоративний карниз
на стелі в жовтих плямах , на стіні
(шпалери) розкриття по стику; в кухні на
стелі (гипсокартон) спостерігаються
жовті плями, на декоративному карнизі
на стелі спостерігаються жовті
плями,на стіні спостерігається
відшарування шпалер, на панно
спостерігаються руді плями.

Як встановлено в ході судового
розгляду, вищезазначений акт про
залиття квартири АДРЕСА_1 від 05.08.2013
року (через 12 днів після залиття) було
складено без обстеження квартири
АДРЕСА_2, дану обставину представник
позивача в судовому засіданні не
заперечувала.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до акту обстеження
аварійною службою щодо залиття
кв.АДРЕСА_1 від 25.07.2013 року, встановлено,
що ознаки протікання відсутні та всі
сантехнічні прилади знаходяться в
справному стані (а.с.54). Крім того,
відповідно до розпорядження
виконавчого органу Подільської
районної у м.Києві ради №1528 від 08.10.2008
року відповідачці було надано дозвіл
на перепланування її квартир АДРЕСА_2
(а.с.53), на виконання якого останньою
були виконані всі передбачені чинним
законодавством умови для належного
перепланування та подальшої
експлуатації житлових та підсобних
приміщень, що підтверджується актом за
результатами перевірки від 25.02.2009 року
про прийняття в експлуатацію приміщень
після перепланування та
переобладнання, затверджений
розпорядженням Подільської РДА в
м.Києві за №301 від 12.03.2009 року (а.с.45).

Як вбачається матеріалів справи, з
метою визначення розміру
матеріального збитку, внаслідок
залиття, позивач звернувся до судової
незалежної експертизи України,
відповідно до висновку якої від 16.09.2013
року № ЕД-1-1-37/13 (а.с.7-12), вартість
відновлювального ремонту квартири
позивача, завданого залиттям, складає 5
758 гривень 93 копійки.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України
висновок експерта є одним із доказів у
справі та має оцінюватися в сукупності
з іншими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтею 22 ЦК України визначено, що
особа, якій завдано збитків в
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування в
повному обсязі. У ч. 2 цієї статті
зазначається, що збитками є втрати,
яких особа зазнала, у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Частиною 3 статті 386 ЦК України
передбачено, що власник, права якого
порушені, має право на відшкодування
завданої йому майнової та моральної
шкоди.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27
березня 1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Тобто, оскільки в ході розгляду даного
спору встановлено, що факт залиття
квартири позивача виявлено лише згідно
акту обстеження КП «Виноградар» та
висновку судової незалежної
експертизи України від 16.09.2013 року №
ЕД-1-1-37/13, доданих до справи, однак в цих
документах не зазначено, що в даному
залитті винною є відповідачка, яка
мешкає в квартирі АДРЕСА_2 вони не
можуть бути прийняті судом в якості
належних доказів у відповідності до
вимог чинного законодавства.

В зв'язку з вищевикладеним, посилання
представника позивача про ту
обставину, що залиття квартири ОСОБА_1
відбулось в результаті проведення
перепланування та переобладнання
відповідачкою - власницею АДРЕСА_2 суд
не приймає до уваги, оскільки в силу ст.
59-60 ЦПК України передбачено, що
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Крім того, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку, про недоведеність позовних
вимог, оскільки його представником не
надано належних доказів того, що
залиття квартири АДРЕСА_1, яке
відбулось 24.07.2013 року відбулося саме з
вини відповідачки.

Що стосується позовних вимог, щодо
стягнення з відповідача витрат на
оплату експертизи та моральної шкоди,
то вони також не підлягають
задоволенню, оскільки вони є похідними
від позовних вимог щодо стягнення
матеріальної шкоди.

Керуючись ст.ст. 22, 387, 1166 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212, 214-215,218 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
залиття квартири - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва,
шляхом подачі в десятиденний строк з
дня його проголошення апеляційної
скарги.

Суддя С. М. Богінкевич