Провадження № 2/522/608/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого - судді
Кічмаренко С.М.

при секретарі - Науменко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом, в якому просить стягнути з
відповідача ОСОБА_2 суму боргу з
урахуванням індексу інфляції - 1680624
грн., та 3% річних - 70954 грн. 05 коп., а
всього стягнути 1751578 грн. 05 коп.,
посилаючись на те, що 02.08.2010 року він
передав відповідачу в борг суму
еквівалентну 150000 євро в педтвердження
чого відповідач власноруч написав
розписку, в якій зобов`язався повернути
йому борг в три місячний термін, тобто
до 02.11.2010 року. Проте, відповідач не
виконує свого зобов`язання та не
повертає кошти.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позов у повному
обсязі і просив суд його задовольнити і
стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням
індексу інфляції - 1680624 грн., та 3% річних
- 70954 грн. 05 коп., а всього стягнути 1751578
грн. 05 коп.

Відповідач у судове засідання не
з`явився. Про слухання справи
сповіщався належним чином, про причини
неявки суд не повідомив.

За наявністю умов, передбачених ч.1 ст.224
ЦПК України, та оскільки представник
позивача проти заочного вирішення
справи не заперечує, суд вважає
можливим ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.08.2010 року між
позивачем ОСОБА_1 та відповідачем
ОСОБА_2 було укладено договір позики на
суму еквівалентну 150000 євро, що
підтверджується письмовою розпискою.

Згідно розписки відповідач
зобов`язався повернути суму боргу в три
місячний термін, тобто до 02.11.2010 року.

В зазначений термін відповідач борг не
повернув та ухиляється від виконання
зобов`язань.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов`язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов`язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій сумій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцнм) у строк та в порядку, що
встановлені договором..

Враховуючи те, що сторонами були
дотримані усі вимоги норм чинного
законодавства щодо укладення договору
позики, а факт отримання грошей
відповідачем не спростований, суд
вважає, що між позивачем та
відповідачем був укладений договір
позики.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов`язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов`язання, на вимогу кредитора
зобов`язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов`язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов`язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549-552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки відповідач не
повернув позивачу суму боргу,
відповідно до ст. 1050 ЦК України, суд
вважає можливим стягнути з відповідача
суму боргу з урахуванням індексу
інфляції - 1680624 грн, та 3% річних - 70954 грн.
05 коп., а всього стягнути 1751578 грн. 05 коп.

Крім того, з відповідача на користь
позивача, у відповідності до ст. 88 ЦПК
України, також підлягають стягненню
витрати по оплаті судового збору у
розмірі 3219 грн.

Керуючись: ст. ст. 10, 11, 60, 81, 88, 209, 213-215, 218,
224-226 ЦПК України, ст.ст. 625, 1046, 1047, 1059 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу з урахуванням індексу
інфляції - 1680624 грн., та 3% річних - 70954
грн. 05 коп., а всього стягнути 1751578 (один
мільйон сімсот п`ятдесят одна тисяча
п`ятсот сімдесят вісім) грн. 05 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
виплати по оплаті судового збору у
розмірі 3219 (три тисячі двісті
дев`ятнадцять) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в Апеляційному суді
Одеської області протягом 10 днів,
шляхом подання апеляційної скарги до
Приморського районного суду м. Одеси.

Суддя:
С.М. Кічмаренко

20.03.2014