Справа №: 400/319/14-ц
Провадження № 2/400/120/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 року

Петрівський районний суд
Кіровоградської області

в складі головуючого судді - Жушмана
О.М.

при секретарі - Комишовій
С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петрове справу за
позовною заявою ОСОБА_1, від імені якого
діє ОСОБА_2, до Петрівської селищної
ради Петрівського району
Кіровоградської області про визнання
факту належності правовстановлюючих
документів на майно та визнання права
власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду,
мотивуючи це тим, що вона, через
допущені помилки та виправлення у
правовстановлюючих документах на
будинок, позбавлена можливості
оформити спадщину після смерті її
тітки - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, а
тому вона просить суд встановити факт
належності правовстановлюючих
документів на майно та визнати право
власності на спадкове майно.

Позивачка та її представник в судове
засідання не з'явилися, проте надали
письмові заяви в яких прохали суд
розглядати справу без їх участі,
заявлені вимоги підтримали в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, проте письмовою
заявою просив суд розглядати справу
без його участі, проти задоволення
заяви не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1, померла тітка
позивачки - ОСОБА_3, після смерті якої
залишилось спадкове майно у вигляді
будинку з надвірними будівлями, кий
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.5).
Відповідно до заповіту померла ОСОБА_3
все рухоме і нерухоме майно, яке їй буде
належати на день смерті, заповіла
позивачці (а.с.15).

18.02.2014 року позивачка звернулась до
нотаріуса із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на вищезазначений будинок,
однак отримала постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 18.02.2014
року, вмотивовану тим, що у
правовстановлюючому документі на
будинок допущені помилки та
виправлення, внаслідок яких неможливо
видати свідоцтво про право на спадщину
за заповітом (а.с.16).

Так, у свідоцтві про право власності
від 29.01.1983 року, у свідоцтві про
спадщину за законом від 29.01.1983 року,
зареєстровано в реєстрі № 120, виданих
державним нотаріусом Петрівської
державної нотаріальної контори та у
технічному паспорті на жилий будинок
номер будинку вказано як АДРЕСА_1
(а.с.6,7,8,9,10). Дана обставина також
підтверджується архівною довідкою
виданою Петрівською дільницею
Олександрійського МБТІ від 12.02.2014 року
№ 28, в якій номер будинку теж зазначено
як АДРЕСА_1 (а.с.14). Тоді як із домової
книги № 66 та довідки виданої
Петрівською дільницею
Олександрійського МБТІ від 02.08.1995 року
№ 452 вбачається, що після перенумерації
будинків, будинок належний ОСОБА_3 став
обліковуватися за адресою АДРЕСА_1
(а.с.11,12,13).

Рішенням виконавчого комітету
Петрівської селищної ради від 28.02.2014
року № 30 було уточнено адресу будинку,
належного ОСОБА_3, та визначено адресу
АДРЕСА_1 (а.с.17).

Окрім того у свідоцтві про право
власності від 29.01.1983 року та у свідоцтві
про спадщину за законом від 29.01.1983 року,
зареєстровано в реєстрі № 120, мають
місце виправлення, що не завірені
печаткою та підписом нотаріуса (а.с.6,7).

Таким чином, у спадкодавця перебували
свідоцтво про право власності від
29.01.1983 року та свідоцтво про спадщину за
законом від 29.01.1983 року, зареєстровано в
реєстрі № 120, які не відповідають
фактичній адресі та місце розташуванні
будинку, який в даний час розташований
за адресою АДРЕСА_1.

Вищевказані обставини позбавили
позивачку можливості оформити
спадщину після смерті її тітки - ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, суд вважає за
необхідне позов задовольнити.

Керуючись ст.ст. 1218, 1223, 1268 ЦК України,
ст. ст. 10, 11, 60, 179, 209, 212, 213, 215, ч.2 ст.256 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право
власності від 29.01.1983 року та свідоцтво
про спадщину за законом від 29.01.1983 року,
зареєстровано в реєстрі № 120, видані на
будинок за адресою АДРЕСА_1, в зв'язку з
перенумерацією належать будинку за
адресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями (за переліком позначені
літерами А - житловий будинок, Б - сарай,
б - прибудова, В - погріб, Г - уборна, Д -
сарай, Ж - гараж), який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що залишився після
смерті тітки ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області протягом 10-ти днів через
Петрівський райсуд.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного
суду О.
Жушман