АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

Іменем України

3 квітня 2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

головуючого - судді
Кулікової С.В.

суддів -
Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі -
Клінчук О.М.,

за участю представника відповідача -
ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського
районного суду м. Києва від 24 грудня 2013
року про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно
відповідача, заявлене представником
позивача ОСОБА_2 у цивільній справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа -
ТДВ СК «Альфа-гарант» про
відшкодування шкоди у зв'язку з
дорожньо-транспортною пригодою,

перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/3915/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Новак А.В.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Кулікова С.В.В С
Т А Н О В И Л А:

В провадженні Голосіївського
районного суду м. Києва перебуває
цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3, третя особа - ТДВ СК
"Альфа-гарант" про відшкодування шкоди
у зв'язку з дорожньо-транспортною
пригодою. 24 грудня 2013 року на адресу
суду надійшла заява представника
позивача ОСОБА_2 про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
майно, яке належить на правах власності
відповідачу ОСОБА_3, а саме: на
транспортний засіб марка «Ніссан»
д.н.з. НОМЕР_1, рік випуску - 2008, колір -
синій, ідентифікатор ТЗ - SJNFAAJ10U1295008 та
на об'єкт нерухомості садовий будинок
АДРЕСА_1 заг. Площа 56 кв. м.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 24 грудня 2013 року заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на майно відповідача задоволено
частково, вжито захід забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
транспортний засіб марка «Ніссан»
д.н.з. НОМЕР_1, рік випуску - 2008, колір -
синій, ідентифікатор ТЗ - SJNFAAJ10U1295008, в
задоволенні решти вимог заяви
відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу.

В скарзі висловлює думку, що судом
першої інстанції не перевірено, чи
дійсно майно, на яке представник
позивача просить накласти арешт
перебуває у власності відповідача, не
визначена вартість цього майна для
встановлення співмірності
застосованих заходів. Також судом
першої інстанції не враховано, що заява
про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на автомобіль та
дачний будинок подається позивачем
вдруге та вдруге Голосіївським
районним судом м. Києва приймається
рішення про часткове задоволення
заяви.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав апеляційну
скаргу, просив її задовольнити з
підстав, викладених у ній.

Представник позивача заперечував
проти апеляційної скарги за
необґрунтованістю її доводів.

Заслухавши доповідь судді Кулікової
С.В., вислухавши пояснення сторін,
розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої судом ухвали, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Суд першої інстанції, частково
задовольняючи заяву представника
позивача ОСОБА_2 про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
майно, яке належить на правах власності
відповідачу ОСОБА_3, виходив з того, що
заява є обґрунтованою в частині
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на транспортний засіб марки
«Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком районного суду, так як він в
повній мірі відповідає вимогам Закону.

Постанова Пленуму Верховного Суду
України №9 від 22 грудня 2006 р. «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» визначає певний
перелік обставин, що підлягають
встановленню при вирішенні питання про
забезпечення позову.

Так, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Застосувавши положення вказаної
Постанови Пленуму Верховного Суду
України, у тому числі щодо встановлення
відповідності та співмірності способу
забезпечення позову позовним вимогам,
який просить застосувати представник
позивача в порядку забезпечення
заявленого позову, суд першої
інстанції частково задовольнив заяву
представника позивача.

Зазначене спростовує посилання
апелянта про те, що суд першої
інстанції не перевірив належність
майна відповідачу та не визначив його
вартість, тому й не вирішив питання
співмірності.

Також не є обґрунтованими доводи
апелянта про те, що судом першої
інстанції не врахована та обставина, що
заява про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на автомобіль та
дачний будинок подається позивачем
вдруге, а перша ухвала була скасована
Апеляційним судом міста Києва, оскілки
з наданої копії ухвали Апеляційного
суду міста Києва від 28 листопада 2013
року вбачається, що підставою
скасування ухвали Голосіївського
районного суду м. Києва від 19 червня 2013
року є розгляд судом першої інстанції
заяви, що подана неналежною особою.

Твердження апелянта про
безпідставність заявлених вимог та
можливість виконати рішення суду у
разі задоволення вимог позивача не
позбавляють права позивача звернутись
з заявою про забезпечення позову, яку
суд зобов'язаний розглянути з
встановленням всіх вище зазначених
обставин та з урахуванням характеру
правовідносин, що склались між
сторонами.

Інші доводи апеляційної скарги
законності ухвали суду першої
інстанції не спростовують, ухвала суду
першої інстанції постановлена з
дотриманням норм процесуального права,
тому підстав для задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського
районного суду м. Києва від 24 грудня 2013
року відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 24 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий: (підпис)
Судді: (