Провадження: 4-с/643/31/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2014 р.
м.Харків

Московський районний суд м.Харкова під
головуванням судді Горбунової Я.М. при
секретарі Маріновій О.Ю., представника
заявника ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на
дії державного виконавця Московського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Соклакової О.М., заінтересована
особа - ТОВ «ОТП Факторинг Україна»,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на
дії державного виконавця Московського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Соклакової О.М.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що в ході
виконавчого провадження державним
виконавцем були вчинені дії, які
суперечать чинному законодавству.

Зокрема зазначає, що звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється виключно на підставі
рішення суду, і оскільки рішення суду
про звернення стягнення на предмет
іпотеки немає, тому державний
виконавець не вправі здійснювати
будь-які дії щодо предмета іпотеки.
Крім цього зазначає, що нотаріусом при
укладенні договору іпотеки накладено
заборону на відчуження іпотечного
майна і чинне законодавство не наділяє
виконавчу службу правом самостійно
знімати заборону на відчуження, а таке
зняття можливе лише за рішенням суду.
Також зазначає, що державним
виконавцем не дотримані вимоги ст. 52 ЗУ
«Про виконавче провадження» та
порушений порядок звернення стягнення
на майно боржника. Крім того, в своїй
скарзі заявник ставить під сумнів
можливість саме ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» звертати стягнення на
іпотечне майно як сторона виконавчого
провадження, так як відсутнє
підтвердження його повноважень.

На підставі наведеного просить визнати
неправомірними дії державного
виконавця Московського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Соклакової щодо здійснення нею
стягнення на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» на предмет іпотеки
в межах виконавчого документу про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

В судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_1 скаргу підтримав та
просив її задовольнити в повному
обсязі, посилаючись на підстави,
зазначені в скарзі, надав письмові
пояснення, приєднані до матеріалів
справи.

Державний виконавець Московського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Соклакова О.М. проти
задоволення скарги заперечувала, та
зазначила, що її дії відповідають
вимогам чинного законодавства.

Представник заінтересованої особи в
судове засідання не з'явився, але суду
надані письмові заперечення проти
скарги, які оголошені в судовому
засіданні та приєднані до матеріалів
справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає
скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у Московському
відділі державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції перебуває заява ПАТ «ОТП Банк»
від 28.05.2010 року про відкриття
виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 2-1539/10 від 31.03.2010 року, виданого
Московським районним судом м. Харкова
про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості
за кредитним договором в сумі 441 224
(чотириста сорок одна тисяча двісті
двадцять чотири) грн. 88 коп.

01.06.2010 року державним виконавцем
Московського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції
Соклакової О.М. на підставі
вищезазначених заяви Банку та
виконавчого листа № 2-1539/10 від 31.03.2010
року відкрито виконавче провадження №
19673842.

19.08.2010 року постановою державного
виконавця Московського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Соклакової накладено арешт на
частину квартири АДРЕСА_1 та квартиру
АДРЕСА_2.

20.11.2012 року актом державного виконавця
Московського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції
Соклакової О.М. проведено опис та арешт
квартири АДРЕСА_2, по що складено акт.

25.02.2013 року державним виконавцем на
підставі вищезазначеного акта було
винесено постанову про призначення
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
для участі у виконавчому провадженні №
19673842.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону
України «Про виконавче провадження»
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

Згідно з частиною 3 статті 33 Закону
України «Про іпотеку» звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Дана стаття встановлює виключний
перелік підстав для звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. 8 ст. 54 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
«Про іпотеку».

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Відповідно до положень п.п.6.1, 6.4.1 ст. 6
іпотечного договору банк має право
задовольнити свої вимоги за рахунок
предмету іпотеки шляхом продажу від
свого імені у випадку невиконання
позичальником прийнятих зобов'язань за
кредитним договором та згідно до ч.1 ст.
54 ЗУ «Про виконавче провадження»
звернення стягнення на заставлене
майно в порядку примусового виконання
допускається за виконавчим документом
для задоволення вимог стягувача
заставодержателя.

Рішенням суду, на підставі якого
проводяться виконавчі дії, що є
предметом оскарження, ухвалено про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, але саме цей кредитний
договір був забезпечений договором
іпотеки, предметом якого і є квартира
АДРЕСА_2, на яку звернув стягнення й
виконавець.

Відповідно до ст. 590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
не є обов'язком стягувача. В даному
випадку банк скористався своїм правом
та звернувся до суду із позовом про
стягнення заборгованості за кредитом.

Таким чином, свої дії по зверненню
стягнення на майно боржника державний
виконаівець проводив у відповідності
до вимог закону на підставі рішення
суду.

Висновок заявника про те, що державним
виконавцем незаконно знято заборону на
відчуження майна без відповідного
рішення суду, чим порушені вимоги ст. 5
ЗУ «Про виконавче провадження» є
хибними, оскільки, як свідчать
матеріали справи таких дій державний
виконавець не вчинював і зазначена
норма закону таких обмежень не має.

Перевіряючи доводи заявника щодо
відсутності у ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» повноважень на звернення
стягнень на іпотечну квартиру, судом
встановлено, що за ухвалою
Московського районного суду м.Харкова
від 24.05.2013 р. у виконавчому провадженні
зі стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_4
заборгованості за кредитним договором
замінена сторона виконавчого
провадження із ЗАТ «ОТП Банк» на його
правонаступника ТОВ «ОТП Факторинг
Україна».

Дана заміна проводилася за заявою
боржника ОСОБА_2, ухвала не оскаржена,
набрала чинності, в звязку з чим,
відсутні підстави для того, щоб ставити
під сумніви повноваження сторони
виконавчого провадження.

В зв'язку з встановленням
необгрунтованості доводів скарги, суд
вважає, що відсутні підстави і для
задоволення заяви ОСОБА_2 про
зупинення стягнення на підставі
виконавчого листа, крім того, дії по
зупиненню виконавчого провадження
відповідно до ст. 37 та ст. 39 ЗУ «Про
виконавче провадження» вчиняються
виключно державним виконавцем.

Керуючись ст.ст. 208-210, 386, 387 ЦПК України,
суд,

у х в а л и в:

В задоволені скарги відмовити.

В задоволені заяви про зупинення
стягнення на підставі виконавчого
листа відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Апеляційного суду
Харківської області через суд першої
інстанції протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя - Я.М. Горбунова