Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
Волноваський районний суд Донецької
області у складі:

головуючого: судді
Голуб Т.І.

при секретарі
Балаба Н.О.

позивача
ОСОБА_1

представник позивача
ОСОБА_2

третьої особи
ОСОБА_3,

розлянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Волноваха
справу за позовом ОСОБА_1 до
Волноваської міської ради Донецької
області про визнання права власності,
треті особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_3,

В С Т А Н
О В И В:

11.02.2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, пояснюючи, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його тітка по
матері-ОСОБА_5, яка за життя заповіла
йому земельну частку (пай) у розмірі 5,28
умовних кадастрових га без визначення
її меж в натурі на землях КСП ім..
Чапаєва у м. Волноваха Донецької
області. 24.03.2005 року ОСОБА_5 на вказану
земельну частку отримала Державний акт
на право власності серії ДН №150083. Для
отримання свідоцтва про право
власності на спадщину він звернувся до
нотаріальної контори, але 03.02.2014 року
йому було відмовлено у його видачі та
рекомендовано звернутися до суду.
Треті особи по справі проти позову не
заперечують. Просить суд визнати за
ним право власності на земельну
ділянку площею 5,400 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташовану на території
Волноваської міської ради, яка
залишилась після смерті ОСОБА_5

У судовому засіданні позивач та
його представник підтримали позовні
вимоги, на їх задоволенні наполягають.

Представник відповідача у судове
засідання не з*явився, надав письмову
заяву, у якій просить суд розглянути
справу у його відсутність, проти позову
не заперечує.

Третя особа, ОСОБА_4, у судове
засідання не з*явився, у своїй
письмовій заяві просить суд розглянути
справу у його відсутність та
задовольнити позов.

Третя особа, ОСОБА_3, у судовому
засіданні не заперечувала проти
задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Із вимог статей 328, 392 ЦК України слідує,
що право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.
Власник майна може пред*явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов*язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов*язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Як слідує із позовних вимог, які
підтверджуються відповідними
доказами, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
ОСОБА_5, яка за життя 06.10.2004 року
заповіла позивачу належне їй право на
земельну частку (пай) у розмірі 5,28 га в
умовних кадастрових гектарах без
визначення меж цієї частки в натурі (на
місцевості) КСП ім. Чапаєва у м.
Волноваха Донецької області.

24.03.2005 року ОСОБА_5 отримала на вказану
земельну частку (пай) Державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ДН №150083.

Позивач, який є рідним племінником
ОСОБА_5 та постійно доглядав її до дня
смерті, у встановлений законом строк
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини у
вигляді вказаної земельної ділянки.

03.02.2014 року державним нотаріусом
позивачу по справі було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом та за законом, оскільки
спадкодавець за життя не переоформила
заповіт згідно отриманого нею
Державного акту та рекомендовано
звернутися із позовом до суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позивач не має можливості отримати
право власності на земельну ділянку у
позасудовому порядку, оскільки
спадкоємець ОСОБА_5 померла, тому
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідач та треті особи не
заперечують проти задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 212-215 ЦПК України,
на підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Волноваської міської
ради про визнання права власності на
земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 5,400 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Волноваської міської ради Донецької
області, яка залишилася після смерті
ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Волноваський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя:

25.03.2014