Справа № 531/2272/13-ц
Провадження № 2/531/66/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року Карлівський районний
суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді
Жмурко П.Я.

при секретарі
Клименко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Карлівка цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить суд стягнути з
відповідача на їхню користь
заборгованість по кредитному договору
у розмірі 14745,38 грн., а також понесений
ними судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
20.06.2007 року між відповідачем та банком
було укладено кредитний договір,
згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит у
розмірі 1250 грн., зі сплатою за
користування кредитом 30% річних.
Договір укладено у формі заяви, Правил
та Умов. Відповідач зобов'язався
вносити платежі по кредитному договору
щомісячно, проте таке зобов'язання не
виконав в результаті чого станом на
30.10.2013 року, утворилася заборгованість
у розмірі 14745,38 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надавши суду
заяву про розгляд справи без його
участі, в якій зазначив, що підтримує
позов у повному обсязі, а також, що в
матеріалах справи містяться всі
необхідні докази і додаткових
клопотань чи заяв позивач не має. (а.с. 17)

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час, дату та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Судові повістки
направлялись відповідачу за
зареєстрованим місцем проживання (а.с.
21). Причину неявки відповідач суду не
повідомив, заяви про розгляд справи без
його участі не надав.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

З урахуванням заяви представника
позивача, суд вважає за можливе
ухвалити заочне рішення, на підставі
наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги обґрунтовані і підлягають
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України
кредитодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
«ПРИВАТБАНК» є правонаступником ЗАТ
«ПриватБанк» (а.с. 16).

20.06.2007 року ОСОБА_1 звернувся до ЗАТ
«ПриватБанк» з заявою в якій просив
відкрити йому рахунок та надати кредит,
у виді кредитного ліміту на платіжну
картку, в розмірі 1250 грн., з базовою
відсотковою ставкою 2,5% на місяць.
Підписуючи заяву, ОСОБА_2 підтвердив, що
він ознайомлений та згоден з Умовами і
Правилами надання банківських послуг,
а також тарифами банку. ОСОБА_1 висловив
згоду з тим, що його заява, разом з
Умовами та Правилами надання
банківських послуг і тарифами,
складають між ним та банком договір
надання банківських послуг. Заява
підсипана представником банку. (а.с. 6)

До матеріалів справи долучено Умови та
Правила надання банківських послуг, що
були визнані ОСОБА_1 частиною договору
(а.с. 7-10). Згідно п. 4.5 Умов та Правил,
обов'язок банку з надання кредитного
ліміту, згідно Заяви, виникає з моменту
надання платіжною системою операції по
списанню з відповідного карткового
рахунку, в рахунок кредитного ліміту
(а.с. 8). З наданого банком розрахунку
вбачається, що ними було надано кредит.
Графа «сальдо поточної заборгованості
за кредитом» містить відомості
починаючи з 05.07.2007 року (а.с. 4), що дає
підстави вважати, що ОСОБА_1
скористався кредитним лімітом.

Таким чином, з 20.06.2007 року, між сторонами
виникли кредитні правовідносини.

Згідно п. 3.3 узгоджених сторонами Умов
та Правил, з підписанням договору
Держатель (ОСОБА_1), погодився прийняти
будь-який встановлений банком
кредитний ліміт. Пунктом 3.4. ОСОБА_1
зобов'язався використовувати карту у
розмірі платіжного ліміту. Пунктом 5.3
договору, було надано банку право
змінювати розмір наданого на платіжну
картку кредиту (кредитного ліміту), в
односторонньому порядку, за власним
рішенням банку і без попереднього
узгодження з клієнтом (ОСОБА_1). (а.с. 7-8)

Пунктом 6.3 Умов та Правил, ОСОБА_1
зобов'язався отримувати виписки про
стан карткового рахунку і про операції,
що були здійснені по картковому
рахунку. Відповідно до пункту 8.1 Умов та
Правил - відповідальність за здійснені
по картковому рахунку операції,
покладено на ОСОБА_1 (а.с. 8)

З матеріалів справи вбачається, що
визначивши розмір кредитного ліміту у
1250 грн. при підписанні заяви, банк
просить суд стягнути заборгованість
по кредиту, яка станом на 30.10.2013 року
становить 13232,23 грн. (а.с. 6, 2, 5). Таким
чином, розмір кредитного ліміту було
збільшено, що не суперечить
вищевказаним умовам договору і не
порушує права клієнта, виходячи з
вищезазначеного.

Пунктом 6.5 Умов та Правил, ОСОБА_1
зобов'язався погашати заборгованість
по кредиту, відсотках, переросходу
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії відповідно до умов договору.
Погашення зазначених платежів мало
здійснюватись щомісячно, що вбачається
з положень розділу 5 Умов та Правил. (а.с.
8-9)

Договором було визначено порядок
нарахування відсотків та підвищених
відсотків у разі порушення ОСОБА_1 умов
договору (п. 5.5 Умов та Правил). (а.с. 9-10)

У разі порушення ОСОБА_1 строків
погашення кредиту чи інших грошових
зобов'язань, пунктом 8.6 договору було
передбачено штраф у розмірі 500 грн.+5%
від суми позову. (а.с. 8)

Згідно пункту 9.12 Умов та Правил,
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання і якщо протягом
цього строку жодна зі сторін не
проінформує іншу про припинення дії
договору - він автоматично
продовжується на такий самий строк.
(а.с. 9)

З долученого до матеріалів справи
розрахунку вбачається, що банк свої
зобов'язання, щодо надання кредитних
коштів, виконував. При цьому ОСОБА_1 не
належним чином виконував умови
договору, щодо щомісячного погашення
своїх грошових зобов'язань, в
результаті чого станом на 30.10.2013 року,
банком нараховано заборгованість у
розмірі 14745,38 грн., яка складається із
заборгованості за відсотками - 334,8 грн.,
штрафу - 1178,35 грн. та заборгованості за
кредитом - 13232,23 грн. (а.с. 4-5)

Заборгованість нарахована в межах
вищевикладених умов договору, які були
узгоджені сторонами. Згідно з
положеннями ст. 627 ЦК України,
відповідно до статті 6 ЦК сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

В матеріалах справи відсутній інший
розрахунок. Відповідно до ст. 60 ЦПК
України, обов'язок доказування
покладено на сторони. Відповідачем не
було надано суду заперечень з приводу
позову. В матеріалах справи відсутні
відомості про те, що положення договору
оскаржувались. Договір є дійсним, на
визначених сторонами умовах, при його
укладенні. Підстав для зменшення
розміру заборгованості суд не вбачає.
Враховуючи положення ст. 11 ЦПК та ч. 3 ст.
267 ЦК України, суд не розглядає питання
про застосування строків позовної
давності щодо вимог банку.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає за можливе стягнути з ОСОБА_1 на
користь банку, заборгованість по
кредитному договору від 20.06.2007 року, що
становить 14745,38 грн.

Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, у
зв'язку із задоволенням позову у
повному обсязі, суд також вважає за
можливе стягнути з відповідача на
користь позивача, понесені останнім
судові витрати, а саме судовий збір у
розмірі 229,40 грн. (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 526, 529, 549, 627, 629, 641, 1048, 1049,
1054 ЦК України, ст. ст. 27, 31, 57, 60, 79, 88, 169,
212-215, 224-225 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПРИВАТБАНК» заборгованість по
кредитному договору № б/н від 20.06.2007
року у розмірі 14745,38 грн. (чотирнадцять
тисяч сімсот сорок п'ять гривень
тридцять вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПРИВАТБАНК» частину понесеного ними
судового збору у розмірі 229,40 грн.
(двісті двадцять дев'ять гривень сорок
копійок).

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Полтавської області, через Карлівський
районний суд Полтавської області,
протягом десяти днів з дня його
проголошення або з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Жмурко П.Я.