Єдиний унікальний номер 227/1701/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/892/2014
Головуючий у 1 інстанції Мавроді Р.Ф.
Доповідач Папоян В.В.
5 лютого 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:
головуючого судді: Біляєвої
суддів: Папоян В.В., Мальованого
при секретарі: Саєнко В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Добропільське
сортонасінницьке підприємство» на
рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 20 листопада 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Добропільське
сортонасінницьке підприємство»,
Добропільської районної державної
адміністрації про зобов'язання
припинення безпідставного
користування земельною ділянкою, -

В С Т
А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до відповідача, який під час розгляду
справи уточнювали та на обгрунтування
якого зазначали, що ними була прийнята
спадщина у вигляді земельних ділянок,
які належали померлим батькам, як
колишнім членам колективного
сільськогосподарського підприємства
ім.Чапаєва. Після прийняття спадщини,
ними були отримані сертифікати на
право на земельні частки (паї). Оскільки
земельні ділянки на підставі договору
оренди землі укладеному між ТОВ
«Добропільське сортонасінницьке
підприємство» і Добропільською
районною державною адміністрацією
використовуються у господарській
діяльності ТОВ «Добропільське
сортонасінницьке підприємство», то
просили внести зміни до зазначеного
договору оренди землі шляхом вилучення
із загальної площі орендованої землі
їх земельних ділянок загальною площею
5,7644 і зобов'язати ТОВ «Добропільське
сортонасінницьке підприємство»
укласти с Добропільською РДА додаткову
угоду до договору оренди землі щодо
внесення відповідних змін і
зобов'язання ТОВ «Добропільське
сортонасінницьке підприємство»
повернути їм земельні ділянки шляхом
укладання з ними актів прийму-передачі
земельних ділянок.

Рішенням Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 20 листопада 2013 року позовні вимоги
задоволено. Внесено зміни до договору
оренди землі, зареєстрованого за
№03018 від 11 вересня 2012 року якій
укладено між ТОВ «Добропільське
сортонасінницьке підприємство» і
Добропільською районною державною
адміністрацією, шляхом вилучення із
загальної площі орендованої землі
земельної ділянки загальною площею 5,7644
га, яка належить позивачам на підставі
свідоцтв на право власності на
нерухоме майно і зобов'язано
відповідачів укласти до договору
оренди землі додаткову угоду про
внесення відповідних змін і
зобов'язано ТОВ «Добропільське
сортонасінницьке підприємство»
повернути земельні ділянки.

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ
«Добропільське сортонасінницьке
підприємство» просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове яким
відмовити у задоволені позову. На
обґрунтування апеляційної скарги
посилається на порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема зазначає, що перехід права
власності від розпорядника
нерозподілених (не витребуваних)
земельних ділянок - Добропільської
районної державної адміністрації до
позивачів не є підставою для зміни умов
або розірвання договору.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача ТОВ
«Добропільське сортонасінницьке
підприємство» доводи апеляційної
скарги підтримав, проси рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволені позовних вимог.

Представник позивачів у судовому
засіданні апеляційного суду проти
доводів апеляційної скарги
заперечував, просив рішення суду
залишити без змін.

Інші особи, які приймають участь по
справі у судове засідання апеляційного
суду не зявилися, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час та місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, а рішення
скасуванню з ухваленням нового з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦК України
підставами для скасування або зміни
рішення суду і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушення
судом норм матеріального права.

Відповідно до ст.. 13 Закону України «Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»
нерозподілені (невитребувані) земельні
ділянки за рішенням відповідної
сільської, селищної, міської ради чи
районної державної адміністрації
можуть передаватися в оренду для
використання за цільовим призначенням
на строк до моменту отримання їх
власниками державних актів на право
власності на земельну ділянку, про що
зазначається у договорі оренди
земельної ділянки, а власники
земельних часток (паїв) чи їх
спадкоємці, які не взяли участь у
розподілі земельних ділянок,
повідомляються про результати
проведеного розподілу земельних
ділянок у письмовій формі, у разі якщо
відоме їх місцезнаходження.

При розгляді справи судом першої
інстанції встановлено, що позивачі в
порядку спадкування за законом після
смерті батьків ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 набули права власності на
земельні ділянки, які за життя належали
їхнім батькам, як колишнім членам
колективного сільськогосподарського
підприємства ім. Чапаева.

ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом від 17 грудня 2012
року №1369, 1377 отримав право власності на
сільськогосподарські землі площею 2,5622
га. ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 17
грудня 2012 року №1372,1380 отримав право
власності на сільськогосподарські
землі площею 2,5622 га. ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 17 грудня 2012 року №1383
отримала право власності на
сільськогосподарські землі площею 0,6400
га. Факт отримання права власності на
земельні ділянки позивачами
підтверджується наявними в матеріалах
справи свідоцтвами про право на
спадщину за законом, сертифікатами на
право на земельну частку (пай) від 18.12.2012
року, свідоцтвами на право власності,
актом встановлення меж земельної
частки (паю) №253 - рілля та іншою
технічною документацією.

11 вересня 2012 року між Добропільською
районною державною адміністрацією та
ТОВ «Добропільське сортонасінницьке
підприємство» був укладений договір
оренди землі сільськогосподарського
призначення - для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка знаходиться на території
Криворізької сільської ради за межами
населених пунктів загальною площею
76,9134 га, у тому числі 76,9134 га - рілля (не
витребувані паї), зареєстрований за №
03018 від 11 вересня 2012 року.

Згідно довідки Управління
Держземагенства у Добропільському
районі Донецької області, земельні
ділянки позивачів віднесені чинним
законодавством до категорії
нерозподілених (не витребуваних паїв),
та передані на умовах оренди земельних
ділянок ТОВ «Добропільське
сортонасінницьке підприємство», яке їх
і використовує на теперішній час
згідно договору оренди землі,
зареєстрованого № 03018 від 11
вересня 2012 року.

Задовольняючі позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачі є власниками земельних
ділянок та не обговорення в
оспорюваному договорі оренди не
витребуваних земельних ділянок долі
подальшого виконання умов договору у
разі одержання земельних ділянок у
власність громадянами, є порушення їх
законних прав та інтересів щодо
можливості вільного володіння та
розпорядження земельними ділянками,
отриманими у приватну власність, що є
підставою для захисту порушенного
права шляхом внесення відповідних змін
та укладення додаткової угоди до
договору оренди землі.

Проте з таким висновком суд не можна
погодитися у повному обсязі з
наступних підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Відповідно до змісту ст.ст. 11
та 15 ЦК України права та обов'язки
виникають з дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства. Кожна
особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розумніють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів дається в ст. 16 цього
Кодексу. Як правило, власник порушеного
права може скористатися не любим, а
цілком конкретним способом захисту
свого права. Частіше за все, спосіб
захисту порушеного права прямо
визначається спеціальним законом, який
регламентує конкретні цивільні
правовідносини.

Відповідно до ст.. 11 ЦПК України суд
розглядає справу за зверненням
фізичних або юридичних осіб в межах
заявлених ними вимог. Звертаючись до
суду з позовом про захист порушенного
права просили усунути порушення шляхом
саме шляхом внесення змін у договір
оренди землі якій укладено між
укладено між ТОВ «Добропільське
сортонасінницьке підприємство» і
Добропільською районною державною
адміністрацією та зобов'язаня
відповідачів укласти до договору
оренди землі додаткову угоду. Позовних
вимог про витребування майна з чужого
незаконного володіння ними не
заявлялося, що в судовому засіданні
апеляційного суду не заперечував
представник позивачів.

Але як убачається з матеріалів справи
позивачі ні є стороною оспорюванного
договору, а тому їх позовні вимоги щодо
зобов'язання відповідачів внести зміни
до укладеного між ними договору оренди
землі та укласти додаткову угоду не
ґрунтуються на законі.

Враховуючи викладене, рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
позивачам в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, апеляційний суд, -

В И Р І
Ш И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Добропільське сортонасінницьке
підприємство» задовольнити.

Рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 20 листопада 2013 скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зобов'язання
припинення безпідставного
користування земельною ділянкою
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з дня проголошення і може
бути оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня з
дня набрання законної сили.

Судді: