Справа № 346/7353/13-ц
Провадження № 22-ц/779/701/2014
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Соколовського
В.М.,

суддів Беркій О.Ю.,
Пнівчук О.В.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: апелянта ОСОБА_2,
апелянта-директора Торговицької ЗОШ
І-ІІІ ступенів ОСОБА_4, позивача ОСОБА_5,
третьої особи на стороні відповідача
без самостійних вимог ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_5, ОСОБА_2 до директора
Торговицької ЗОIII І-ІІІ ступенів
Коломийського району, Управління
освіти, молоді та спорту Коломийської
районної державної адміністрації,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, - ОСОБА_6, про
зобов'язання поновити попередні умови
праці, визнати недійсним наказ про
прийняття на роботу, стягнення різниці
в оплаті праці,

за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та
Управління освіти, молоді та спорту
Коломийської районної державної
адміністрації і директора
Торговицької ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_4
на рішення Коломийського
міськрайонного суду від 07 лютого 2014
року, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2013 року вчителі
Торговицької ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_5
та ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом
про зобов'язання поновити попередні
умови праці, визнати недійсним наказ
про прийняття на роботу вчителя по
навчальному предмету «історія»,
стягнення різниці в оплаті праці.
ОСОБА_5 мотивував позовні вимоги тим, що
з 1991 року працює на посаді вчителя
музичного мистецтва Торговицької
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
Коломийського району. До цього часу
адміністрація школи забезпечувала
його годинами не менше, ніж на ставку (18
годин педагогічного навантаження).
Згідно тижневого навантаження
вчителів Торговицької ЗОШ на 2012-2013
навчальний рік у нього було 23,5 години, в
тому числі: 8 годин музичного мистецтва,
3,5 години художньої культури, 4 години
креслення та 8 годин гурткової роботи.

ОСОБА_2 вказувала на те, що вона у 1978
році прийнята в Торговицьку ЗОШ на
посаду вихователя групи продовженого
дня. В 1983 році її переведено на посаду
вчителя світової літератури (в той час
це була посада вчителя російської мови
та літератури, а пізніше - вчителя
зарубіжної літератури). З 2002 року вона
також працює на посаді вчителя
трудового навчання. З часу прийняття її
на роботу в неї було повне тижневе
навантаження. Так, протягом 2012-2013
навчального року її було забезпечено
17,5 годинами, з них 10 годин світової
літератури та 7,5 годин трудового
навчання.

Позивачі зазначали, що в серпні 2013 року
директор Торговицької ЗОШ ОСОБА_4,
грубо порушивши п.12 розділу ІІ
колективного договору на 2012-2017 роки,
без будь-яких попереджень,
безпідставно , без письмової згоди
позивача ОСОБА_5 перевела його на
роботу з неповним тижневим
навантаженням, встановивши йому на
2013-2014 навчальний рік лише 16 годин. У
позивача ОСОБА_2 директор школи
безпідставно відібрала 3 години
трудового навчання та класне
керівництво, внаслідок чого у позивача
залишилось лише 9,5 години зарубіжної
літератури. Позивачі вважають, що
адміністрація школи грубо порушила
ст.32 КЗпП України, змінивши істотні
умови праці. Причиною зменшення
тижневого навантаження позивачів
називають те, що директор школи ОСОБА_4
незаконно при відсутності відповідних
вакансій прийняла на роботу свою
родичку ОСОБА_6 - історика за
спеціальністю, яку забезпечила двома
годинами історії Прикарпаття. ОСОБА_5
вважає це порушенням, оскільки ці
години входять до варіативної частини
(шкільний компонент) і наказу про
прийом на основне місце роботи на це
видавати не можна. Позивачі зазначили,
що ОСОБА_6, яка не є спеціалістом по
трудовому навчанню, віддано три години
обслуговуючої праці, які незаконно
відібрані у позивача ОСОБА_2 У позивача
ОСОБА_5 директором школи відібрано
чотири години креслення і дві години
гурткової роботи. Останні віддано
позивачу ОСОБА_2 та вчителю ОСОБА_7 з
метою розпалення ворожнечі між
вчителями. Позивачі також вказали, що
заяви на неповне тижневе навантаження
вони не писали. З приводу неправомірних
дій директора школи зверталися із
заявами до управління освіти, молоді і
спорту Коломийської РДА, однак
відповіді не отримали. ОСОБА_5
звертався також до Коломийської
міжрайонної прокуратури, після чого
його тижневе навантаження було
збільшене на одну годину, а директора
школи притягнуто до відповідальності
за порушення умов колективного
договору та накладено штраф судом.
Посилаючись на наведене, позивачі
просили суд поновити їм попередні
умови праці, повернути незаконно
відібрані години, визнати недійсним
наказ управління освіти, молоді та
спорту Коломийської РДА від 28.08.2013 року
про призначення ОСОБА_6 вчителем
історії та трудового навчання, а також
стягнути з директора Торговицької ЗОШ
ОСОБА_4 на їх користь різницю в оплаті
праці з 01.09.2013 року по день вирішення
справи по суті.

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду від 07 лютого 2014 року позовні
вимоги задоволено частково.
Зобов'язано адміністрацію
Торговицької ЗОШ І-ІІІ ступенів
Коломийського району
Івано-Франківської області частково
поновити ОСОБА_5 попередні умови праці
шляхом відновлення його тижневого
педагогічного навантаження у виді
трьох годин креслення в зазначеній
школі.

Стягнуто з управління освіти, молоді та
спорту Коломийської районної
державної адміністрації на користь
ОСОБА_5 2115 грн. різниці в оплаті праці за
період з 01.09.2013 року по 01.02.2014 року.

В решті позовних вимог відмовлено за
безпідставністю.

Стягнуто з управління освіти, молоді та
спорту Коломийської районної
державної адміністрації в дохід
держави 458 грн. 80 коп. судового збору.

На дане рішення позивач ОСОБА_2 та
відповідачі управління освіти, молоді
та спорту Коломийської районної
державної адміністрації і директор
Торговицької ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_4
подали апеляційні скарги.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду в
частині відмови в задоволенні її
позовних вимог про зобов'язання
поновити попередні умови праці та
стягнення різниці в оплаті праці як
незаконне та ухвалити в цій частині
нове рішення про задоволення її
позовних вимог. Зокрема, апелянт
зазначає, що суд дав невірну оцінку
обставинам справи, зробив невірні
висновки і незаконно застосував до
спірних правовідносин вимоги ст.32 КЗпП
України. Суд прийшов до помилкового
висновку про те, що апелянт погодилась
на зменшення годин педнавантаження,
пославшись при цьому на заяву, написану
у 2001 році в інтересах її доньки, якій
від неї було передано 2 години
педнавантаження. На думку апелянта,
вказана заява не має жодного
відношення до спірних правовідносин,
так як після цього вона працювала на
повній тарифній ставці, на що
погодилась, а дії директора по
зменшенню педнавантаження є такими, що
істотно порушують її умови праці. Також
зазначає, що суд не дав жодної оцінки в
рішенні обставинам відібрання у неї
класного керівництва.

Начальник управління освіти, молоді та
спорту Коломийської районної
державної адміністрації Ігор Мартинюк
і директор Торговицької ЗОШ І-ІІІ
ступенів ОСОБА_4 в поданій апеляційній
скарзі вважають, що рішення є
незаконним та необґрунтованим,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, неправильну оцінку та
дослідження доказів по справі,
порушення норм матеріального та
процесуального права. Зазначають, що
судом не було досліджено та не взято до
уваги той факт, що про зміни у вигляді
зменшення тижневого педагогічного
навантаження у 2013-2014 навчальному році
позивачі були завчасно повідомлені під
час педагогічної наради в травні 2013
року, про що вони розписалися у
відповідному табелі, що відповідає ч.3
ст.32 КЗпП України. Судом не було взято
до уваги, що документ "Попереднє
тижневе навантаження" від 27.05.2013 року та
протокол №3 засідання педагогічної
ради від цього ж числа, яким
затверджено даний документ, погоджене
профспілковим комітетом школи та
управлінням освіти, молоді та спорту
Коломийської райдержадміністрації,
який саме є повідомленням про зміну
істотних умов праці і яким повідомлено
за два місяці до закінчення
навчального року про зменшення
тижневого навантаження вчителів школи
на наступний навчальний рік. Проте суд
дійшов хибного висновку про
відсутність повідомлення про зміну
істотних умов праці, пославшись при
цьому на рішення суду про притягнення
директора Торговицької ЗОШ до
адміністративної відповідальності за
збільшення тижневого навантаження
ОСОБА_5, яке відбулося у серпні 2013 року з
10 год. до 17 год., про яке його дійсно не
було повідомлено за 2 місяці. Крім того
апелянти зазначають, що судом було
неправильно встановлено, які саме
години було змінено ОСОБА_5 в зв'язку з
переходом на неповне тижневе
навантаження і зазначено, що забрано
години креслення, хоча позивача у 2012-2013
навчальному році було довантажено 4
годинами креслення, в зв'язку з
перевантаженням цими годинами
основного вчителя креслення. При цьому
судом не взято до уваги, що загальна
кількість годин креслення в школі у
всіх класах у 2013-2014 навчальному році
зменшилась на 2 години, в зв'язку з чим
було прийнято рішення про відновлення
тижневого навантаження у вигляді 3-х
годин креслення, хоча ОСОБА_5 не є
спеціалістом з креслення і виконання
такого рішення суду фізично неможливе,
оскільки в школі лише 2 години
креслення. Крім того, повернення 2 годин
креслення можливе лише після
звільнення основного вчителя
креслення, що призведе до порушення
трудових прав останнього. З цих підстав
просять рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну
скаргу підтримала з наведених у ній
мотивів та просила її задовольнити, а
апеляційну скаргу відповідачів
відхилити.

Директор Торговицької ЗОШ І-ІІІ
ступенів ОСОБА_4 заперечила проти
задоволення апеляційної скарги
позивача ОСОБА_2, просила її відхилити,
свою апеляційну скаргу підтримала з
наведених у ній мотивів та просила
задовольнити.

Позивач ОСОБА_5 апеляційну скаргу
ОСОБА_2 підтримав та просив
задовольнити, а в задоволенні
апеляційної скарги директора школи та
управління освіти просив відмовити.

Третя особа без самостійних вимог на
стороні відповідачів ОСОБА_6 з
апеляційною скаргою адміністрації
школи та управління освіти погодилась,
а скаргу ОСОБА_2 не визнала та просила
відхилити.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає
до задоволення, а апеляційна скарга
начальника управління освіти, молоді
та спорту Коломийської районної
державної адміністрації Ігоря
Мартинюка і директора Торговицької ЗОШ
І-ІІІ ступенів ОСОБА_4 підлягає до
задоволення з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Проте таким вимогам оскаржуване
рішення не відповідає та постановлено
з порушенням норм чинного
законодавства.

Так, відповідно до вимог ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Трудові відносини в системі загальної
середньої освіти регулюються
законодавством України про працю,
Законами України "Про освіту", "Про
загальну середню освіту" та іншими
нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що згідно тижневого
навантаження вчителів Торговицької
ЗОШ на 2012-2013 навчальний рік у позивача
ОСОБА_5 було 23,5 години педагогічного
навантаження, з них: 8 годин музичного
мистецтва, 3,5 години художньої
культури, 4 години креслення та 8 годин
гурткової роботи, а у позивача ОСОБА_2 -
17,5 години, з них: 10 годин світової
літератури та 7,5 години трудового
навчання (а.с.62). Відповідно до
тижневого навантаження вчителів
Торговицької ЗОШ на 2013-2014 навчальний
рік позивача ОСОБА_5 забезпечено
неповним тижневим навантаженням, яке
складає 17 годин, а позивача ОСОБА_2 -
неповним тижневим навантаженням в
розмірі 9,5 години (а.с.65).

Частиною 3 статті 15 Закону України «Про
загальну середню освіту» передбачено,
що на основі типових навчальних планів
загальноосвітнім навчальним закладом
складається робочий навчальний план з
конкретизацією варіативної складової
і визначенням профілю навчання. Робочі
навчальні плани державних і
комунальних загальноосвітніх
навчальних закладів затверджуються
відповідним органом управління
освітою. Робочі навчальні плани
приватних загальноосвітніх навчальних
закладів погоджуються з відповідними
органами управління освітою.

Статтею 16 частиною 3 цього ж Закону
визначено, що структура навчального
року (за чвертями, півріччями,
семестрами) та тривалість навчального
тижня встановлюються загальноосвітнім
навчальним закладом у межах часу,
передбаченого робочим навчальним
планом, за погодженням з відповідним
органом управління освітою.

Згідно статті 25 Закону України "Про
загальну середню освіту" визначено, що
педагогічне навантаження вчителя
загальноосвітнього навчального
закладу незалежно від підпорядкування,
типу і форми власності - час,
призначений для здійснення
навчально-виховного процесу.
Педагогічне навантаження вчителя
включає 18 навчальних годин протягом
навчального тижня, що становлять
тарифну ставку, а також інші види
педагогічної діяльності в такому
співвідношенні до тарифної ставки:
класне керівництво - 20 - 25 відсотків;
перевірка зошитів - 10 - 20 відсотків;
завідування: майстернями - 15 - 20
відсотків; навчальними кабінетами - 10 -
15 відсотків; навчально-дослідними
ділянками - 10 - 15 відсотків. Розподіл
педагогічного навантаження у
загальноосвітньому навчальному
закладі здійснюється його керівником і
затверджується відповідним органом
управління освітою. Педагогічне
навантаження вчителя
загальноосвітнього навчального
закладу незалежно від підпорядкування,
типу і форми власності обсягом менше
тарифної ставки, передбаченої частиною
першою цієї статті, встановлюється
тільки за його згодою. Перерозподіл
педагогічного навантаження протягом
навчального року допускається у разі
зміни кількості годин з окремих
предметів, що передбачається робочим
навчальним планом, або за письмовою
згодою педагогічного працівника з
додержанням законодавства України про
працю.

У розвиток даних правових норм
постановою Кабінету Міністрів України
№778 від 27.08.2010р. затверджено «Положення
про загальноосвітній навчальний
заклад», пунктами 81 та 82 якого
передбачено, що обсяг педагогічного
навантаження вчителів визначається
відповідно до законодавства
керівником закладу і затверджується у
державних і комунальних закладах
відповідним органом управління
освітою, у приватних закладах -
засновником (власником). Обсяг
педагогічного навантаження може бути
менше тарифної ставки (посадового
окладу) лише за письмовою згодою
педагогічного працівника.
Перерозподіл педагогічного
навантаження протягом навчального
року допускається лише в разі зміни
кількості годин для вивчення окремих
предметів, що передбачається робочим
навчальним планом, або за письмовою
згодою педагогічного працівника з
дотриманням вимог законодавства про
працю. Керівник закладу призначає
класних керівників, завідуючих
навчальними кабінетами, майстернями,
навчально-дослідними ділянками, права
та обов'язки яких визначаються
нормативно-правовими актами МОН,
правилами внутрішнього розпорядку та
статутом закладу.

Крім того управління загальноосвітнім
навчальним закладом здійснюється його
директором (пункт 92 Положення), який,
зокрема: здійснює керівництво
педагогічним колективом, забезпечує
раціональний добір і розстановку
кадрів, створює необхідні умови для
підвищення фахового і
кваліфікаційного рівня працівників;
організовує навчально-виховний процес;
забезпечує контроль за виконанням
навчальних планів і програм, якістю
знань, умінь та навичок учнів;
відповідає за дотримання вимог
Державного стандарту загальної
середньої освіти, за якість і
ефективність роботи педагогічного
колективу; створює необхідні умови для
участі учнів у позакласній та
позашкільній роботі, проведення
виховної роботи; забезпечує дотримання
вимог щодо охорони дитинства,
санітарно-гігієнічних та
протипожежних норм, вимог техніки
безпеки; розпоряджається в
установленому порядку майном закладу
та його коштами; підтримує ініціативи
щодо вдосконалення системи навчання та
виховання, заохочення творчих пошуків,
дослідно-експериментальної роботи
педагогів; сприяє залученню діячів
науки, культури, членів творчих спілок,
працівників підприємств, установ,
організацій до навчально-виховного
процесу, керівництва учнівськими
об'єднаннями за інтересами; забезпечує
реалізацію права учнів на захист від
будь-яких форм фізичного або
психічного насильства; вживає заходів
до запобігання вживанню учнями
алкоголю, наркотиків; контролює
організацію харчування і медичного
обслуговування учнів; видає у межах
своєї компетенції накази та
розпорядження і контролює їх
виконання; щороку звітує про свою
роботу на загальних зборах
(конференціях) коллективу (пункт 95
Положення).

Також згідно пунктів 96-98 зазначеного
Положення визначено, що керівник
закладу є головою педагогічної ради -
постійно діючого колегіального органу
управління закладом. Засідання
педагогічної ради проводяться у міру
потреби, але не менш як чотири рази на
рік. Педагогічна рада розглядає
питання: удосконалення і методичного
забезпечення навчально-виховного
процесу; планування та режиму роботи
закладу; варіативної складової
робочого навчального плану;
переведення учнів (вихованців) до
наступного класу і їх випуску, видачі
документів про відповідний рівень
освіти, нагородження за успіхи у
навчанні; підвищення кваліфікації
педагогічних працівників, розвитку їх
творчої ініціативи, впровадження у
навчально-виховний процес досягнень
науки і передового педагогічного
досвіду; участі в інноваційній та
експериментальній діяльності закладу,
співпраці з вищими навчальними
закладами та науковими установами;
морального та матеріального
заохочення учнів (вихованців) та
працівників закладу; морального
заохочення батьків та осіб, що їх
замінюють, та громадських діячів, які
беруть участь в організації
навчально-виховного процесу;
притягнення до дисциплінарної
відповідальності учнів (вихованців),
працівників закладу за невиконання
ними своїх обов'язків; педагогічна рада
розглядає також інші питання, пов'язані
з діяльністю закладу.

Частинами 3, 4 ст.32 КЗпП України
передбачено, що у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
допускається зміна істотних умов праці
при продовженні роботи за тією ж
спеціальністю, кваліфікацією чи
посадою. Про зміну істотних умов праці -
систем та розмірів оплати праці, пільг,
режиму роботи, встановлення або
скасування неповного робочого часу,
суміщення професій, зміну розрядів і
найменування посад та інших - працівник
повинен бути повідомлений не пізніше
ніж за два місяці. Якщо колишні істотні
умови праці не може бути збережено, а
працівник не згоден на продовження
роботи в нових умовах, то трудовий
договір припиняється за пунктом 6
статті 36 цього Кодексу.

Той факт, що педагогічні працівники
(вчителі) Торговицької ЗОШ І-ІІІ
ступенів, в тому числі ОСОБА_2 та ОСОБА_5,
були 30 травня 2013 року повідомлені під
розпис про неповне педагогічне
навантаження у 2013-2014 навчальному році,
підтверджується складеним на 2013-2014
навчальний рік тижневим навантаженням,
затвердженим управлінням освіти,
молоді і спорту Коломийської РДА та
погодженим із профспілковим комітетом
Торговицької ЗОШ (а.с.41-43), а також
протоколами засідання педагогічної
ради згідно планів роботи школи від 27
травня та 29 серпня 2013 року (а.с.81-88).
Тижневе педнавантаження позивача
ОСОБА_5 зменшилося, оскільки в нього,
крім інших годин, було відібрано години
з креслення та трудового навчання, по
яких він не являвся дипломованим
спеціалістом, а також скорочення годин
було зумовлено зменшенням кількості
учнів та класів у школі. В зв'язку із
наведеними змінами в шкільній мережі
відбулось зменшення кількості годин і
у вчителя світової літератури ОСОБА_2
до 8 годин, оскільки не було надано
класного керівництва та години
трудового навчання. При цьому позивачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з нового 2013-2014
навчального року приступили до
виконання своїх посадових обов'язків
при зменшеному тижневому
педагогічному навантаженні.

Пунктом 31 постанови Пленуму Верховного
суду України від 06.11.1992 року №9 із
змінами "Про практику розгляду судами
трудових спорів" передбачено, що
відповідно до ст.32 КЗпП переведення на
іншу роботу допускається тільки за
згодою працівника. Переведенням на
іншу роботу вважається доручення
працівникові роботи, що не відповідає
спеціальності, кваліфікації чи посаді,
визначеній трудовим договором. Не
вважається переведенням, що потребує
згоди працівника, переміщення його на
тому ж підприємстві (в установі,
організації) на інше робоче місце, в
інший структурний підрозділ на
території підприємства в межах тієї ж
місцевості, доручення роботи на іншому
механізмі або агрегаті при продовженні
роботи за тією ж спеціальністю,
кваліфікацією чи посадою і з тими ж
істотними умовами праці. Однак і
переміщення не може бути безмотивним,
не обумовленим інтересами виробництва.
Згідно з ч.3 ст.32 КЗпП в межах
спеціальності, кваліфікації і посади,
обумовленої трудовим договором, зміна
істотних умов праці: систем і розмірів
оплати, пільг, режиму роботи,
встановлення або скасування неповного
робочого часу, суміщення професій,
зміни розрядів і найменування посад та
інших - допускається за умови, що це
викликано змінами в організації
виробництва і праці та що про ці зміни
працівник був повідомлений не пізніше
ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді
трудового спору буде встановлено, що
зміна істотних умов трудового договору
проведена не у зв'язку зі зміною в
організації виробництва і праці на
підприємстві, в установі, організації,
то така зміна з урахуванням конкретних
обставин може бути визнана судом
неправомірною з покладенням на
власника або уповноважений ним орган
обов'язку поновити працівникові
попередні умови праці.

Відповідно до вимог ст.56 КЗпП України
встановлення неповного робочого часу
без погодження працівника можливе
тільки за умови додержання процедури
зміни суттєвих умов праці, як вона
передбачена ч.3 ст.32 КЗпП України.
Змінювати суттєві умови праці власник
вправі лише при наявності змін в
організації виробництва і праці.

Згідно ст.56 КЗпП України за угодою
між працівником і власником або
уповноваженим ним органом може
встановлюватись як при прийнятті на
роботу, так і згодом неповний робочий
день або неповний робочий тиждень.

Отже, колегія суддів за таких обставин
приходить до висновку, що зменшення
кількості годин педагогічного
навантаження у вчителів школи та,
зокрема, у ОСОБА_5 і ОСОБА_2, було
зумовлено об'єктивними причинами і
таке скорочення правомірно було
проведено без порушення трудового
законодавства керівництвом школи за
погодженням з управлінням освіти та
профкомом навчального закладу. В
зв'язку з цим, на думку колегії суддів,
факт притягнення до адміністративної
відповідальності директора школи
ОСОБА_4 (а.с.26, 27) не може бути
преюдиційним у вирішенні даного спору.

Оскільки в навчальному закладі
існувала потреба у викладанні учням
уроків по предмету «історія», тому
відповідно до наказу №284-К від 28.08.2013
року, виданого начальником управління
освіти, молоді та спорту Коломийської
РДА, третю особу ОСОБА_6 було прийнято
на посаду вчителя історії в
Торговицьку ЗОШ І-ІІІ ступенів з
неповним тижневим навантаженням з
02.09.2013 року (а.с.61). Прийняття на посаду
вчителя історії передбачено
навчальними програмами та
затвердженими навчальними планами і
знаходиться у компетенції керівництва
школи та управління освіти. Тому з
наведених підстав не підлягають
задоволенню позовні вимоги щодо
визнання недійсним наказу про
прийняття на роботу третьої особи
ОСОБА_6 А також такі вимоги не можуть
бути задоволені ще й з тих обставин, що
позивачі не є стороною трудового
договору і не є суб'єктами, які вправі
звертатися з такими вимогами в силу
закону.

На зазначене суд уваги не звернув та
прийшов до помилкового висновку про
часткове задоволення позовних вимог.

Таким чином, зробивши висновки, що не
відповідають обставинам справи та
неправильно застосувавши норми
матеріального права, суд першої
інстанції ухвалив незаконне та
необґрунтоване рішення, яке, на
підставі ст.309 ЦПК України, підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Керуючись ст. ст.307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу Управління освіти,
молоді та спорту Коломийської районної
державної адміністрації і директора
Торговицької ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_4
задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного
суду від 07 лютого 2014 скасувати та
ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_2 до
директора Торговицької ЗОIII І-ІІІ
ступенів Коломийського району,
Управління освіти, молоді та спорту
Коломийської районної державної
адміністрації, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог предмет
спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_6,
про зобов'язання поновити попередні
умови праці, визнати недійсним наказ
про прийняття на роботу, стягнення
різниці в оплаті праці - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий
В.М. Соколовський

Судді:
О.Ю. Беркій

О.В. Пнівчук