У х в а л а

24 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.
суддів: Гончара В.П.,
Карпенко С.О., Колодійчука В.М.,
Остапчука Д.О., розглянувши
заяву, подану представником ОСОБА_6 -
ОСОБА_7, про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року в справі за
позовом Головного управління юстиції у
Запорізькій області в інтересах ОСОБА_6
до ОСОБА_8, третя особа - виконавчий
комітет Енергодарської міської ради
Запорізької області як орган опіки та
піклування в особі служби у справах
дітей, про забезпечення повернення
неповнолітньої дитини до Італійської
Республіки,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року Головне управління
юстиції у Запорізькій області в
інтересах ОСОБА_6, звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_8 про забезпечення
повернення неповнолітньої дитини до
Італійської Республіки. Позивач
зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в
м. Козенца (Італійська Республіка) у
ОСОБА_8 та ОСОБА_6 народився син ОСОБА_9.
Сторони у шлюбі не перебували, але
проживали разом з січня 2009 року по
лютий 2011 року. Дитина зареєстрована
резидентом Італії комуни/міста
Козенца.

Судом у справах неповнолітніх м.
Катандзаро 20 червня 2011 року ухвалено
рішення про встановлення режиму
спільного піклування над
неповнолітнім з боку обох батьків із
визначенням місця його проживання за
місцем проживання матері, наданням
батьку права відвідувати дитину із
зобов'язання того з батьків, який не
призначений піклувальником,
виплачувати аліменти.

У січні 2002 року відповідач разом з
сином без згоди батька дитини виїхала
до України і повертатися
відмовляється, що і стало підставою для
звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 26
лютого 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 25 червня 2013 року, в
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 жовтня 2013 року
рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 25 червня 2013
року залишено без змін.

Представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 звернувся
до суду касаційної інстанції із заявою
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року з
підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України.

Заявник посилається на те, що
неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема у різному тлумаченні
судом змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин.

До заяви про перегляд судових рішень,
як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, додано копії ухвал
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 листопада 2013 року в справі
про повернення неповнолітньої дитини
до Сполучених Штатів Америки, від 19
червня 2013 року в справі про повернення
малолітньої дитини до Румунії, від 08
серпня 2013 року в справі про повернення
неповнолітніх дітей до Італійської
Республіки, а також додано копію
рішення вказаного касаційного суду від
19 грудня 2012 року в справі про
забезпечення повернення
неповнолітньої дитини до республіки
Кіпр.

У допуску справи до провадження слід
відмовити з таких підстав.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Наведені заявником доводи не містять
ознак, визначених у ст. 355
ЦПК України.

Як роз'яснено п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року
«Про судову практику застосування
статей 353-360 ЦПК України» що під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

З аналізу змісту ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року, про перегляд
якої подано заяву, вбачається, що суд
касаційної інстанції погодився з
висновками судів попередніх інстанцій
про відсутність підстав для повернення
малолітньої дитини до Італійської
Республіки у зв'язку з тим, що факт
незаконності виїзду відповідача з
неповнолітнім сином до України на її
постійне місце проживання не доведено.

Натомість, ухвалюючи судові рішення, на
які здійснюється посилання заявником,
касаційний суд дійшов до висновків про
доведеність факту незаконного
переміщення дітей до Держави Україна з
інших країн, їх постійних місць
проживання, а тому переміщені у
незаконний спосіб неповнолітні діти
підлягають поверненню.

Вбачається, що встановлені судами
фактичні обставини у даних справах є
різними.

Таким чином, відсутні підстави вважати,
що суд касаційної інстанції при
розгляді зазначених справ за подібних
правовідносин при однаковому їх
матеріально-правовому регулюванні
дійшов неоднакових правових висновків,
тому в допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом Головного управління юстиції у
Запорізькій області в інтересах ОСОБА_6
до ОСОБА_8, третя особа - виконавчий
комітет Енергодарської міської ради як
орган опіки та піклування в особі
служби у справах дітей, про
забезпечення повернення
неповнолітньої дитини до Італійської
Республіки, за заявою, поданою
представником ОСОБА_6 - ОСОБА_7, про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук Судді:В.П.
Гончар С.О. Карпенко В.М.
Колодійчук Д.О. Остапчук