Хотинський районний суд Чернівецької
Справа № 724/1182/13-ц Провадження № 2/724/188/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року
м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької
області в складі:

головуючого Єфтеньєва О. Г.

при секретарі Мошин І. В.,

за участі сторін у справі:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

представників третьої особи
ПАТ"Державний Ощадний Банку України"

-Кваснєвського С.А. та Нестор О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ПАТ
"Державний Ощадний Банк України" про
стягнення коштів, сплачених по
кредитному договору,-

В С Т А Н О В И
В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3, третя особа ПАТ
"Державний Ощадний Банк України" про
стягнення коштів, сплачених по
кредитному договору.

Вказала, що 23.05.2005 року між ОСОБА_3 та
ВАТ «Державний ощадний банк України»и
в особі філії Хотинського відділення
№6713 ВАТ «Державний ощадний банк
України» було укладено «Кредитний
договір» відповідно до якого
відповідачу було надано кредит в сумі 70
000 гривень.На час отримання кредиту
вона перебувала з відповідачем у шлюбі
зареєстрованому 11 серпня 1997 року.
Саме по цій причині вона вирішила
виступити поручителем по кредитному
договору і 12 травня 2005 року між нею
та «ВАТ «Державний ощадний банк
України» було укладено договір поруки
№214.

За цим договором відповідно п. 2.1. у разі
порушення боржником виконання
Зобов'язання Кредитор (в особі ВАТ «
Державний Ощадний банк України») має
право вимагати зобов'язання Боржника
перед Кредитором згідно з умовами
Кредитного договору в порядку,
передбаченому цим Договором.

Зазначила, що в листопаді 2006 року вони
припинили з відповідачем спільне
проживання. Відповідач припинив
виплату по Кредитному Договору.
Оскільки вона була поручителем по
Договору, то повідомлення про сплату
заборгованості стали приходити на її
ім»я.Так як згідно договору іпотеки, у
кладеним між відповідачем та ВАТ
«Державний ощадний банк України»
предметом іпотеки був житловий будинок
з вбудованим приміщенням кафе-бару за
АДРЕСА_1, який є їхньою власністю і була
загроза його втрати, то вона взяла
зобов'язання по виплаті кредиту.

Також вказала, що починаючи з січня 2007
року по 24 червня 2009 року нею особисто
як поручителем було виплачено кредит в
сумі 51586 грн.36 коп.,що підтверджується
копіями квитанцій. 24 березня 2008 року
їхній шлюб з відповідачем було
розірвано. Повернути їй кошти
виплачені нею особисто по кредитному
договору відповідач відмовляється.

Посилаючись на викладене просила,
стягнути з ОСОБА_3 51586 грн.36 коп.
виплачених нею як поручителем
особисто по кредитному договору від 23
травня 20 укладеним між ОСОБА_3 та ВАТ «
Державний ощадний банк України та
стягнути з ОСОБА_3на її користь судові
витрати по справі.

Позивач в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі посилаючись на
обставини викладенні в позовній заяві
та просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав. Зазначив, що в період часу з
січня 2007 року по червень 2009 року ним
проводились проплата по кредитному
договору декілька разів сплачував
кредитні платежі разом з ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 квитанції після сплати
кредитних платежів, він завозив і
залишав в кафе - барі "ІНФОРМАЦІЯ_1" на
барній стійці, в присутності
представників кафе - бару, як тих
працівників звуть йому не відомо.
Квитанції залишав в барі , оскільки
працівники ВАТ "Державний Ощадний
Банку України" приїздили в бар,
повідомляючи про виниклі
заборгованості.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав
просив відмовити в задоволення
позовних вимог.

Представники третьої особи -
представники ПАТ "Державний Ощадний
Банку України" в судовому засідання
пояснили, що на тих квитанціях які
сплачувала ОСОБА_1 є відмітка з її
прізвищем та печатка, щоб засвідчити що
платіж здійснювала саме вона, а на
інших немає у зв'язку з тим, що платежі
вносив ОСОБА_3

Представник ПАТ "Державний Ощадний
Банку України" пояснив також, що
довідка ПАТ "Державний Ощадний Банку
України" за № 440 від 25.06.2012р. не вказує,
що платежі по кредитному договору
здійснювались лише ОСОБА_1, а тільки
підтверджує, що в період вказаний в
довідці і проводились також платежі.
Крім того, представники банку усно
повідомляли, що виниклу заборгованість
по кредитному договору під час виїзду
останніх в приміщення кафе - бару
"ІНФОРМАЦІЯ_1"

Представники третьої особи пояснили,
що вони і на даний час не мають
можливості надати документи, які
містяться в кредитній справі, оскільки
не можуть її знайти в зв'язку з
переїздом.

Свідок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали в
судовому засіданні що вони бачили
квитанції по сплаті грошей, оскільки
він залишав їх на барній стійці кафе -
бар "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Заслухавши пояснення відповідача, та
дослідивши письмові докази по та
свідки бачили квитанції по сплаті
грошей декілька разів на барній стійці
кафе - бар "ІНФОРМАЦІЯ_1". справі, з
урахуванням позицій сторін, суд
встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 23 травня 2005 року
між ВАТ «Державний ощадний банк
України» (правонаступником якого є ПАТ
«Державний ощадний банк України») та
ОСОБА_3 було укладено кредитний
договір, відповідно до якого
останньому надано кредитні кошти у
розмірі 70 000 грн. для споживчих цілей, з
оплатою за процентною ставкою 21 %
річних, з кінцевим терміном повернення
23 травня 2010 року.

У забезпечення виконання зобов'язання
12 травня 2005 року між ВАТ «Державний
ощадний банк України» та ОСОБА_1
укладено договір поруки, згідно з яким
поручитель зобов'язався відповідати за
виконання позичальником усіх його
зобов'язань перед кредитором у повному
обсязі.

Позивач та відповідач перебували у
зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 1997
року до 24 березня 2008 року та разом
прожили до листопада 2006 року, рішенням
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 24 березня 2008 року шлюб був
розірваний отримані за кредитним
договором від 23 травня 2005 року 70000 грн.
були витрачені подружжям за спільною
згодою та в інтересах сім'ї, тому вони є
спільною сумісною власністю подружжя,
під час прийняття рішення суду про
поділ майна подружжя не були враховані
кредитні зобов'язання відповідача за
кредитним договором від 23 травня 2005
року .

Також судом встановлено, що відповідно
до довідки ПАТ «Державний ощадний банк
України» № 440 від 25 червня 2012 року та
пояснень представника ПАТ "Державний
Ощадний Банку України" Кваснєвського
С.А. в період з січня 2007 року по червень
2009 року ОСОБА_1 особисто проводила
частину оплати платежів по кредитному
договору від 23 травня 2007 року.

З квитанцій досліджених в судовому
засіданні, а саме за № 18/18 від 24 липня
2008 року на суму 1000 грн., за № 11/14 від 26
січня 2009 року на суму 500,00 грн. за № 5/15
від 28 січня 2008 року на загальну суму 700
грн., за № 10/10 від 28 лютого 2008 року на
загального суму 1950 рн., за № 3 від 06
березня 2009 року на загальну суму 4500
грн., за № 11/12 від 25 березня 2008 року на
загальну суму 400,87 грн, за № 18/68 від 26
травня 2008 року на загальну суму 2000,00
грн., за № 35/37 від 28 березня 2008 року на
загальну суму 698,00 гривень та за № 27/27
від 29 травня 2008 року на загальну суму
2415,65 грн. вбачається, що дані кошти
вносила сама позивач в погашення
заборгованості по кредиту ОСОБА_3 на
загальну суму 14164,52 гривні. З інших
квитанцій досліджених в судовому
засіданні не вбачається, що кошти в
погашення заборгованості по кредиту
ОСОБА_3 сплачувались саме позивачем,
оскільки в них казаний платник ОСОБА_3

Суд також враховує пояснення
представника ПАТ "Державний ощадний
банк" який вказав в судовому засіданні,
що на тих квитанціях які сплачувала
ОСОБА_1 є відмітка з її прізвищем та
печатка, щоб засвідчити що платіж
здійснювала саме вона, а на інших немає
у зв'язку з тим, що платежі вносив
ОСОБА_3, крім того враховуючи покази
свідків з яких вбачається, що ОСОБА_3
їздив з ними в ПАТ "Державний ощадний
банк" здійснював там платежі за
кредитним договором та свідки бачили
квитанції по сплаті, оскільки він
залишав їх на барній стійці кафе - бар
"ІНФОРМАЦІЯ_1".

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
обов'язки доказування і подання
доказів

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України .
Диспозитивність цивільного
судочинства

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ст. 556 ЦК України права
поручителя, який виконав зобов'язання.
Після виконання поручителем
зобов'язання, забезпеченого порукою,
кредитор повинен вручити йому
документи, які підтверджують цей
обов'язок боржника. До поручителя, який
виконав зобов'язання, забезпечене
порукою, переходять усі права
кредитора у цьому зобов'язанні, в тому
числі й ті, що забезпечували його
виконання. До кожного з кількох
поручителів, які виконали зобов'язання,
забезпечене порукою, переходять права
кредитора у розмірі частини обов'язку,
що виконана ним.

Відповідно до ст. 528 ЦК України Оплата
послуг поручителя. Поручитель має
право на оплату послуг, наданих ним
боржникові.

Таким чином, суд вважає необхідним
стягнути з відповідача на користь
позивача 14164,52 грн. заборгованості за
кредитним договором і позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити тільки в цій
частині, а в задоволенні її позовних
вимог в іншій частині - відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позов
задоволено частково, судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог,
тому з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню частина сплаченого
судового збору в сумі 139,59 грн.

Керуючись ст. 556, 528 ЦК України, ст. 10, 11,
88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
14164 ( чотирнадцять тисяч сто шістдесят
чотири гривні) 52 коп. виплачених по
кредитному договору від 23 травня 2005
року укладеним між ОСОБА_3 та ВАТ
"Державний ощадний банк України".

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі- 139,59 грн.

В задоволенні в іншій частині позову
відмовити.

Рішення може бути оскаржене у
апеляційному порядку до
апеляційного суду Чернівецької
області через Хотинський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: О. Г. Єфтеньєв