Справа № 291/304/14-ц
Ружинський районний суд
Житомирської області
06 березня 2014 року
Ружинський районний суд Житомирської
головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Ружині Житомирської
області цивільну справу за позовом
до Бистрицької сільської ради
Ружинського району Житомирської
про визнання права власності на
ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищевказаним позовом, мотивуючи його
тим, що її батько ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2р., мав у приватній
власності житловий будинок з
господарськими будівлями,
розташований по АДРЕСА_1.
На даний час позивачка бажає отримати
свідоцтво про право на спадщину за
законом на вказаний житловий будинок,
однак зробити цього не може із-за
відсутності правовстановлюючих
документів на нього. Тому просить суд
визнати за нею право на вказане
спадкове майно її батька.
В судове засідання сторони не
з'явились, подали заяви, в яких просять
справу слухати у їх відсутність,
позивач позовні вимоги підтримує, а
представник відповідача - Бистрицької
сільської ради Ружинського району -
Суд, оглянувши матеріали справи,
встановив, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
З довідки Бистрицької сільської ради
Ружинського району від 18.09.2013р. №574
вбачається, що відповідно до записів
погосподарської книги по с.Бистрик
Ружинського району Житомирської
області ОСОБА_2 був власником
житлового будинку з господарськими
будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 .
З технічного паспорта на вказаний
житловий будинок, який виготовлений
Бердичівським МБТІ Житомирської
області 09.10.2013р., вбачається, що
житловий будинок АДРЕСА_1 побудований в
1973 році, господарські споруди
побудовані в 1973-1991рр.,
правовстановлюючі документи на
вказаний будинок в БТІ не
Як вбачається з рішення щодо отримання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
наданого державним реєстратором прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Ружинського РУЮ Житомирської області
за №11147754 від 24.02.2013р., відомості про
об'єкт нерухомого майна, а саме
житловий будинок АДРЕСА_1 Житомирської
області у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно відсутні.
На підставі вищевикладеного, та,
враховуючи положення ст.ст.120-127 ЦК
УРСР(1963 р.), Указу Президії Верховної
Ради СРСР «Про право громадян на
купівлю і будівництво індивідуальних
жилих будівель» від 26.08.1948р., Закону
УРСР "Про сільську Раду депутатів
трудящих" від 02.07.1968р., які регулювали
право власності колгоспного двору та
реєстрацію вказаного права за членами
двору в погосподарських книгах
сільських рад, суд приходить до
впевненості, що ОСОБА_2 володів на
праві власності вказаним житлововим
будинком та господарськими будівлями,
розташованими по АДРЕСА_1.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2р. в с.Бистрик
Ружинського району Житомирської
області, що вбачається з свідоцтва про
Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов"язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадоємців).
Статею 1217 ЦК України передбачено, що
спадкування здійснюється за заповітом
Статею 1223 ЦК України встановлено, що
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті і лише у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.
Статею 1261 ЦК України встановлено, що у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, хто його пережив, та батьки.
Як вбачається зі спадкової справи
№31/2013р., заведеної 19.02.2013р. Ружинською
державною нотаріальною конторою
Житомирської області відносно майна
померлого 06.11.2013р. ОСОБА_2, останній
заповіт не залишив, а його єдиним
спадкоємцем першої черги, який прийняв
у встановлений законом строк спадщину,
є його донька ОСОБА_1 Антонівна-
позивачка по справі.
Таким чином, судом встановлено, що до
позивачки перейшло право власності
спадкодавця ОСОБА_2, на спадкове майно,
зокрема, і на житловий будинок з
господарськими спорудами,
розташований за вищевказаною адресою.
Однак, як вбачається з довідки
Ружинської державної нотаріальної
контори Житомирської області від
20.11.2013р. за №228/02-14, позивачці було
відмовлено у видачі свідоцтва на
спадщину за законом на майно ОСОБА_2,
яке складається з житлового будинку по
АДРЕСА_1, з підстав відсутності
правовстановлюючих документів на
вказаний житловий будинок.
На підставі викладеного, суд приходить
до переконання, що право позивачки на
прийняття спадщини реалізоване, але
мають місце труднощі здійснення
процедури реєстрації успадкованого
майна, що виникли не з її вини.
Перешкодою для оформлення спадкових
прав у позивачки є неотримання
спадкодавцем за свого життя
правовстановлюючого документа на
вказане майно, хоча право власності
ОСОБА_2 на вказане майно ніким не
оспорюється, а тому зазначене не може
бути підставою для позбавлення
спадкоємців права власності на таке
А тому з вищевикладених підстав
позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за
нею права власності в порядку
спадкування на зазначене майно
підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.120-127, 548, 549 ЦК УРСР(1963р.),
ст.ст.1216, 1217, 1223 , 1233-1236, 1261, 1268, 1296 ЦК
України, ст. 19 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", Указом
Президії Верховної Ради СРСР «Про
право громадян на купівлю і
будівництво індивідуальних жилих
від 26.08.1948р., Законом УРСР "Про сільську
Раду депутатів трудящих" від 02.07.1968р.
ст.ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовільнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою с.Бистрик Ружинського
району Житомирської області, право
власності на спадкове майно ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2р. в с.Бистрик
Ружинського району Житомирської
-житловий будинок, площею 65.4 кв. м, з
господарськими будівлями: погріб під
частиною господарської будівлі,
веранда, сарай, сарай, убиральня, ганок,
колодязь питний, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, на земельній ділянці,
яка призначена для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, яка не була
присутня в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.
Суддя