У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

3 квітня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Касьяна О.П.,
Кафідової О.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 14 грудня 2011 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19
грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 року ПАТ КБ «Надра»
звернувся до суду з указаним позовом,
обґрунтовуючи вимоги тим, що 30.07.2008 року
між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір № 867513/ФЛ на
суму 162186,26 доларів США, з терміном
повернення до 12.06.2028 року зі сплатою 14,49
% річних. 30.07.2008 року на забезпечення
виконання умов кредитного договору
було укладено договір поруки
відповідно до якого ОСОБА_5 виступила
поручителем за виконання
зобов′?язання ОСОБА_4 за
кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням умов
кредитного договору утворилась
заборгованість, яка станом на 18 січня
2010 року становить 197200,34 доларів США.

Враховуючи вказане, позивач просив
стягнути солідарно з відповідачів суму
боргу у розмірі 197200,34 доларів США.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 14
грудня 2011 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 19 грудня 2013 року, позов було
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ
"Надра" борг у сумі 197 200,34
доларів США, що еквівалентно 1 577 839,36
грн. Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати ухвалені судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження судами і при їх
дослідженні та встановленні судами
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 14
грудня 2011 року та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 19 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун О.П. Касьян О.В. Кафідова