РІШЕННЯ

Іменем України

16 січня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: Руденко В.В.,

при секретарі: Коломієць Я.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційної фірми «РОТКЕПС»
ЛТД про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом до відповідача, зазначивши, що
17.07.2004 року трапилось ДТП з вини
останнього. Його автомобіль, на якому
він перевозив пасажирів, розбили,
відновленню він не підлягає.
Автотоварознавча експертиза №63 від
12.08.2004р встановила ринкову вартість
його автомобіля до моменту ДТП у 30664
грн. 70 коп, а вартість його
відновлювального ремонту визначила у
81178 грн. 68 коп., що значно вище за його
ринкову вартість. Тому експертиза №63
визначила матеріальну шкоду, заподіяну
йому відповідачем у розмірі 30664 грн. 70
коп., яка дорівнює ринковій вартості
автомобіля до моменту ДТП. Вартість
автомобіля після моменту ДТП, як вважає
позивач, дорівнює 5670 грн. 32 коп. 17.03.2009
року Індустріальний суд м.
Дніпропетровська стягнув з
відповідача на його користь
матеріальну шкоду у розмірі 30664 грн.,
позивач в свою чергу повинен був
передати відповідачу розбитий у ДТП
автомобіль. З 2004 року по 2009 рік позивач
не зміг цей автомобіль зберегти і
передати фірмі, але не відмовлявся
виплатити фірмі вартість розбитого у
ДТП автомобіля. 1.09.2011 року заочним
рішенням Ленінський суд м.
Дніпропетровська стягнув з позивача на
користь відповідача вартість
автомобіля до моменту ДТП в розмірі 30664
грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн.
та судові витрати. Рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області 20.08.2012 року було скасоване
зазначене рішення в частині стягнення
з нього моральної шкоди у розмірі 10000
грн. та витрат на правову допомогу у
розмірі 4000 грн. В іншій частині рішення
залишено без змін. Позивач зазначає, що
своїми діями відповідач, який обманним
шляхом стягнув з нього вартість цілого
автомобіля замість вартості розбитого
автомобіля, йому було завдано моральну
шкоду, він весь час знаходиться у
стресовому стані, він залишився без
постійної роботи. У зв'язку з
викладеним позивач просить стягнути з
відповідача на його користь суму у
розмірі 24994 грн., яку фірма надміру
вилучила у нього, моральну шкоду в
розмірі 5000 грн. та судові витрати по
справі.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
просив їх задовольнити, надав суду
пояснення аналогічні викладеним у
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
зазначивши, що на теперішній час існує
рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 01 вересня 2011 року,
яке набрало чинності, та яким з
позивача на користь відповідача було
стягнуто матеріальну шкоду в розмірі
30664,00 грн., а також судові витрати, а отже
просив суд відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення учасників справи,
дослідивши докази в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 17 березня
2009 року частково задоволено позовні
вимоги позивача та стягнуто з
відповідача на користь позивача на
відшкодування матеріальної шкоди 38 784,00
грн. та 1500,00 грн. на відшкодування
моральної шкоди. Разом тим, суд
зобов'язав позивача передати
пошкоджений автомобіль
«Мерседес-Бенц-208Д» відповідачу після
набрання рішенням чинності. Проте,
вищезазначене рішення суду позивачем
не виконано в частині передання
відповідачу пошкодженого автомобіля..

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 01 вересня 2011 року
по цивільній справі за позовом ТОВ ВКФ
«Роткепс» ЛТД до позивача про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди було стягнуто з
останнього на користь відповідача
матеріальну шкоду в розмірі 30664,00 грн.,
матеріальну шкоду в розмірі 10000 грн., а
також судові витрати по справі.
Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20 серпня
2012 року було змінено вищевказане
рішення та було відмовлено в частині
стягнення з ОСОБА_1 моральної шкоди та
витрат на правову допомогу. В іншій
частині рішення залишено без змін. В
подальшому, як було встановлено судом,
рішення суду не оскаржувалось та
набрало чинності.

У ч. 3 ст. 61 ЦПК України зазначено, що
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Виходячи з вищевикладеного,
встановленого факту винності позивача
у обставинах, на які він же посилається,
що підтверджено рішенням Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
01 вересня 2011 року, недоведеності
позивачем спричинення йому
відповідачем будь-якої шкоди, суд не
вбачає законних та обґрунтованих
підстав для задоволення вимог позивача
щодо стягнення з відповідача на його
користь вилучених у нього коштів в
розмірі 24994 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: 1) у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; 3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Однак в
даному разі суд вважає, що у
задоволенні позовних вимог позивача
щодо стягнення з відповідача моральної
шкоди в розмірі 5000 грн. слід відмовити,
оскільки суд вважає, що вони є
недоведеними, виходячи з дійсних
обставин справи, які були встановлені
судом.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
судові витрати, понесені позивачем, не
відшкодовуються, доказів понесення
витрат відповідачем суду не надано.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 60, 79, 84, 85, 88,
212-215 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-комерційної фірми «РОТКЕПС»
ЛТД про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя: