Справа №333/515/14
Пр. №2/333/9639/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2014 року

м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді
Піх Ю.Р.

при секретарі
Бабенко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Комунарського
районного суду м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Дмитрієвої Наталії Павлівни про
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом, скасування
рішення про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом про
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом, скасування
рішення про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно,
посилаючись на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько, ОСОБА_4, а
ІНФОРМАЦІЯ_2 - їхня мати - ОСОБА_5.

За матір'ю ОСОБА_5 на момент смерті було
зареєстроване право власності на 23/100
частин жилого будинку АДРЕСА_1.

З метою реалізації спадкових прав
позивач у 2012 р. звернувся в Орїхівський
районний суд Запорізької області з
позовом про визнання права власності в
порядку спадкування на за реєстровані
за матір'ю 23/100 частин жилого будинку
АДРЕСА_1.

Рішенням Оріхівського районного суду
Запорізької області від 20.02.2013 р. у
цивільній справі №2/323/27/13 позов було
задоволено повністю: визнано за ОСОБА_1,
право власності на 23/100 частин жилого
будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування
після матері - ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішенням Апеляційного суду
Запорізької області від 23.04.2013 р.
рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від 20.02.2013 р. було
скасоване, ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.10.2013 р. у
справі №6-25893св13 рішення апеляційного
суду Запорізької області від 23.04.2013 р.
скасовано, рішення Оріхівського
районного суду Запорізької області від
20.02.2013 р. залишено в силі.

Після цього він звернувся до
Реєстраційної служби Оріхівського
районного управління юстиції
Запорізької області з метою державної
реєстрації права власності, визнаного
за ним на 23/100 частин жилого будинку
АДРЕСА_1 рішенням Оріхівського
районного суду Запорізької області.

Рішенням від 27.11.2013 р. №8386099 державний
реєстратор Реєстраційної служби Орі
хівського районного управління
юстиції Запорізької області Закладний
А.Ю. відмовив йому в реєстрації права
власності, оскільки згідно з даними
Державного реєстру речових прав право
власності на 23/100 частки жилого будинку
АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого
державним нотаріусом Шостої
Запорізької дер жавної нотаріальної
контори Дмитрієвою Н.П. 18.07.2013 р. за р.
№21. що суперечить пода ному ним
правовстановчому документу - рішення
Оріхівського районного суду
Запорізької області від 20.02.2013 р.

З цього випливає, що ОСОБА_1, є єдиним і
спадкоємців матері ОСОБА_5, хто прийняв
спадщину після неї. Відповідач ОСОБА_2
не прийняв спадщину після матері, не
довів перед судом свої прав на
спадщину, що відкри лась після неї, тому
видане йому свідоцтво про право на
спадщину підлягає визнанню недійс ним
відповідно до ст. 1301 ЦК України

В судовому засіданні представник
позивача просив суд задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі з
підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні просили відмовити у позові,
оскільки вважає, що нотаріус правильно
видав свідоцтво про право власності і
він є законним власником.

Відповідач державний нотаріус
Дмитрієва Н.П. в судовому засідання
просила суд задовольнити позов.

Вислухавши пояснення
представника позивача, відповідачів у
справі, встановивши обставини справи
та перевіривши їх доказами, суд
приходить наступного висновку.

Відповідно до ч 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого
цивільного права в разі його порушення,
невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК
України). Способи захисту цивільних
прав та інтересів передбачені ч. 2 ст. 16
ЦК України.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Судом встановлені такі обставини і
визначені відповідні їм
правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_4 та
ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько, ОСОБА_4, а
ІНФОРМАЦІЯ_2 - їхня мати - ОСОБА_5.

За матір'ю ОСОБА_5 на момент смерті було
зареєстроване право власності на 23/100
частин жилого будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Оріхівського районного суду
Запорізької області від 20.02.2013 р. у
цивільній справі №2/323/27/13 визнано за
ОСОБА_1, право власності на 23/100 частин
житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після матері - ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішенням Апеляційного суду
Запорізької області від 23.04.2013 р.
рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від 20.02.2013 р. було
скасоване, ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.10.2013 р. у
справі №6-25893св13 рішення апеляційного
суду Запорізької області від 23.04.2013 р.
скасовано, рішення Оріхівського
районного суду Запорізької області від
20.02.2013 р. залишено в силі.

Відповідно до вимог ст. 61 ч. 3 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійс ним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

Як встановлено ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.10.2013 р. ухвалюючи рішення
про задоволення позову, суд першої
інстанції вважав доведеним факт
прийняття ОСОБА_1, спад щини після
померлої матері ОСОБА_5. Апеляційний
суд, скасувавши рішення суду першої
інстанції та ухваливши нове рішення
про відмову в задоволенні позову,
виходив із того, що судом першої
інстанції не встановлено факт
прийняття спадщини в порядку перед
баченому ст. 549 ЦК (в редакції 1963 року), а
тому і підстави для задоволення позову
відсутні. Із матеріалів спадкової
справи вбачається, що 03.11.2012 р. із заявою
про прийняття спадщини після померлої
ОСОБА_5 звернувся лише ОСОБА_1.

07.11.2012 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після по мерлої матері.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на не рухоме майно та їх обтяжень»
права на нерухоме майно та їх обтяжень,
які підлягають дер жавній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації. А згідно з ч. 1
ст. 2 Закону державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповід ного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

За таких обставин, допоки у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
місти ться запис про держану
реєстрацію за відповідачем ОСОБА_2
права власності на 23/100 частин жилого
будинку АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 26 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на неру хоме майно та їх обтяжень»
записи до Державного реєстру прав
вносяться на підставі прийня того
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень. У розі скасування на
підставі рі шення суду рішення про
державну реєстрацію прав до Державного
реєстру прав вноситься запис про
скасування державної реєстрації прав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на неру хоме майно та їх обтяжень» у
випадку, передбаченому цим Законом,
державним реєстратором є нотаріус як
спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно.
Нотаріус як спеціальний суб'єкт
здійснює функції державного реєс
тратора. Відповідно до ч. 9 ст. 15 Закону
державна реєстрація прав, їх обтяжень у
результаті вчинення нотаріальної дії
(надання відмови в ній) проводиться
одночасно з вчиненням такої дії.

Оскільки спірне свідоцтво про право на
спадщину за законом було видано
відповідачем - державним нотаріусом
Шостої Запорізької державної
нотаріальної контори Дмитрієвою Н.П.,
вона виступила державним реєстратором
права власності ОСОБА_2 на підставі
вида ного нею свідоцтва про право на
спадщину. Отже, її рішення про державну
реєстрацію права власності ОСОБА_2 на
23/100 частин жилого будинку АДРЕСА_1
підлягає скасуванню.

Таким чином, суд вважає доводи позивача
обґрунтованими, а його позов таким, що
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дмитрієвої
Наталії Павлівни про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, скасування
рішення про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно -
задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом, видане
державним нотаріусом Шостої
Запорізької державної нотаріальної
контори Дмитрієвою Наталією Павлівною
18.07.2013р. за №21, яким за ОСОБА_2, інд. номер
НОМЕР_1, визнано право на спадщину, до
складу якої входять 23/100 частини
житлового будинку АДРЕСА_1.

Скасувати рішення державного
реєстратора Дмитрієвої Наталії
Павлівни про державну реєстрацію права
власності 23/100 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, інд. номер
НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Ю.Р. Піх