Номер провадження № 22-ц/785/1778/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Оверіної О.В., Мартинової К.П.,

при секретарі Счастлівцевої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом Одеської
національної академії харчових
технологій до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15 про звільнення самовільно
зайнятої ділянки та приведення її у
придатний для використання стан, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_11
на рішення Київського районного суду
міста Одеси від 05 листопада 2013 року,

встановила:

В червні 2012 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, який уточнив
та зазначив, що рішенням Одеської
міської ради від 15.10.2001 року № 2826-ХХІІІ
«Про затвердження технічної
документації, проекту відведення
земельної ділянки та видачу Одеському
технікуму газової і нафтової
промисловості документів, що
посвідчують право користування
земельною ділянкою, загальною площею
4,2497 га, для експлуатації і
обслуговування будівель і споруд
технікуму за адресою: АДРЕСА_1»
Одеському технікуму газової і нафтової
промисловості, який в даний час є
відокремленим структурним підрозділом
Одеської національної академії
харчових технологій (далі ОНАХТ), було
надано у постійне користування із
земель міста земельну ділянку
загальною площею 4,2497 га, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1 для експлуатації та
обслуговування будівель та споруд
технікуму.

В межах переданої в користування
земельної ділянки поряд з будівлями
гаражних боксів є два майданчики з
твердим покриттям, які обліковуються
на балансі технікуму нафтової та
газової промисловості ОНАХТ площею 714,0
кв. м. з бетонним покриттям та площею 108,0
кв. м. з покриттям з колотого каменя.

Однак вказані майданчики займають
самовільно, без дозволу та без
оформлення відповідних документів
відповідачі, у тому числі, колишні
працівники технікуму нафтової та
газової промисловості ОНАХТ, зокрема,
ними встановлено 13 металевих гаражів з
самостійним виїздом у прилягаючий
провулок.

Відповідачі є членами громадської
організації «За рулем», яка від їх
імені зверталась до Одеської державної
академії холоду та Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Одеській області з
проханням передати їм в оренду тверде
покриття двох відкритих майданчиків
загальною площею 822,0 кв. м, розташованих
за адресою: АДРЕСА_1.

Одеська державна академія холоду та
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по Одеській
області звернулися до Міністерство
освіти і науки України, який є органом
уповноваженим розпоряджатися вказаним
майном, відповідно до Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» та Закону України «Про
управління об'єктами державної
власності», проте Міністерство освіти
і науки України не дало згоди на
передачу в оренду вказаних
майданчиків.

На підставі наведеного, позивач просив
зобов'язати ОСОБА_3, гараж №1, площа
гаражу - 24 м. кв., ОСОБА_4, гараж №2, площа
гаражу 24 м. кв., ОСОБА_5, гараж №3, площа
гаражу 25 м. кв., ОСОБА_6, гараж №4, площа
гаражу 25 м. кв., ОСОБА_7, гараж №5, площа
гаражу 25 м. кв., ОСОБА_8, гараж №6, площа
гаражу 25 м. кв., ОСОБА_9,гараж №7, площа
гаражу 25 м. кв., ОСОБА_10, гараж №8, площа
гаражу 19,3 м. кв., ОСОБА_11, гараж №9, площа
гаражу 22,17 м. кв., ОСОБА_12, гараж №10,
площа гаражу 18,77 м. кв., ОСОБА_13, гараж
№11, площа гаражу 21,8 м. кв., ОСОБА_14, гараж
№1, площа гаражу 21,5 м. кв., ОСОБА_15, гараж
№2, площа гаражу 21,5 м. кв. звільнити
самовільно зайняті земельні ділянки з
твердим покриттям площею 714,0 кв. м. та
108,0 кв. м., які перебувають у постійному
користуванні технікуму газової та
нафтової промисловості ОНАХТ і
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
знесення самовільно встановлених
металевих гаражів та одного кам'яного,
який належить ОСОБА_11

Рішенням Київського районного суду
міста Одеси від 05 листопада 2013 року
уточнений позов Одеської національної
академії харчових технологій було
задоволено в повному обсязі.

Зобов'язано ОСОБА_3, гараж №1, площа
гаражу - 24 м. кв., ОСОБА_4, гараж №2, площа
гаражу 24 м. кв., ОСОБА_5, гараж №3, площа
гаражу 25 м. кв., ОСОБА_6, гараж №4, площа
гаражу 25 м. кв., ОСОБА_7, гараж №5, площа
гаражу 25 м. кв., ОСОБА_8, гараж №6, площа
гаражу 25 м. кв., ОСОБА_9,гараж №7, площа
гаражу 25 м. кв., ОСОБА_10, гараж №8, площа
гаражу 19,3 м. кв., ОСОБА_11, гараж №9, площа
гаражу 22,17 м. кв., ОСОБА_12, гараж №10,
площа гаражу 18,77 м. кв., ОСОБА_13, гараж
№11, площа гаражу 21,8 м. кв., ОСОБА_14, гараж
№1, площа гаражу 21,5 м. кв., ОСОБА_15, гараж
№2, площа гаражу 21,5 м. кв. звільнити
самовільно зайняті земельні ділянки з
твердим покриттям площею 714,0 кв. м. та
108,0 кв. м., які перебувають у постійному
користуванні технікуму газової та
нафтової промисловості ОНАХТ і
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
знесення самовільно встановлених
металевих гаражів та одного кам'яного,
який належить ОСОБА_11

Зазначене рішення суду оскаржують в
апеляційному порядку ОСОБА_3 та ОСОБА_11
В скарзі з посиланням на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права ставиться питання про скасування
судового рішення та ухвалення нового
рішення про відмову позивачу у
задоволенні позову.

Інші сторони судове рішення не
оскаржили.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на
неї, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без
зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Посилання апелянтів на те, що позивач
не є власником (користувачем) спірної
земельної ділянки, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1 є безпідставними та
спростовуються матеріалами справи.

Згідно зі ст. ст. 123, 125 ЗК України, право
постійного користування земельною
ділянкою виникає є моменту державної
реєстрації цих прав, право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом, крім випадків,
визначених ч. 2 цієї статті (ст. 126
Земельного кодексу України).

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що рішенням Одеської
міської ради від 15.10.2001 року № 2826-ХХШ
«Про затвердження технічної
документації, проекту відведення
земельної ділянки та видачу Одеському
технікуму газової і нафтової
промисловості документів, що
посвідчують право користування
земельною ділянкою, загальною площею
4,2497 га, для експлуатації і
обслуговування будівель і споруд
технікуму за адресою: АДРЕСА_1»
Одеському технікуму нафтової і газової
промисловості, який в даний час є
відокремленим структурним підрозділом
Одеської національної академії
харчових технологій (далі - ОНАХТ), було
надане у постійне користування із
земель міста земельну ділянку
загальною площею 4,2497 га, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1 для експлуатації та
обслуговування будівель і споруд
технікуму.

Відповідно до вищезазначеного рішення
29.12.2001 року Одеський технікум газової і
нафтової промисловості отримав
Державний акт на право постійного
користування землею І-ОД № 004538,
зареєстрований у книзі актів на право
постійного користування землею за №202.

Згідно з розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 31 травня 2012 року
№ 334-р «Про реорганізацію Одеської
державної академії холоду відбулося
(припинення Одеської державної
академії холоду шляхом реорганізації
(приєднання) до Одеської національної
академії харчових технологій, з
утворенням на її базі структурного
підрозділу - Інституту холоду,
кріотехнологій та екоенергетики
Одеської національної академії
харчових технологій.

Отже, Одеська національна академії
харчових технологій є
правонаступником усього майна, прав та
обов'язків Одеської державної академії
холоду.

Доводи скарги про те, що позивачі є не
належними позивачами не заслуговують
на увагу, оскільки позивач є
користувачем земельної ділянки
відповідно до державного акту, а отже
має право на звернення із позовом щодо
захисту своїх порушених прав.

Посилання апелянтів на те, що судом не
встановлено, де знаходяться спірні
земельні ділянки з твердим покриттям є
необґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що в
межах переданої в користування
земельної ділянки поряд з будівлями
гаражних боксів є два майданчики з
твердим покриттям, які обліковуються
на балансі технікуму газової і
нафтової промисловості ОНАХТ - площею
714,0 кв. м. з бетонним покриттям (копія
інвентарної картки № 3257) та площею 108,0
кв. м. з покриттям з колотого каменя
(копія інвентарної картки № 3258).

Вказані майданчики займають
відповідачі, у тому числі, колишні
працівники технікуму нафтової та
газової промисловості ОНАХТ, зокрема,
ними встановлено 13 металевих гаражів з
самостійним виїздом у прилягаючий
провулок, що підтверджується актом
огляду території Одеського технікуму
газової та нафтової промисловості від
25.04.2012 року.

Відповідачі є членами громадської
організації «За рулем», яка від їх
імені зверталась до Одеської державної
академії холоду та Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Одеській області з
проханням передати їм в оренду тверде
покриття двох відкритих майданчиків
загальною площею 822,0 кв. м, розташованих
за адресою: АДРЕСА_1.

Проте Міністерство освіти і науки
України не дало згоди на передачу в
оренду вказаних майданчиків. (листи від
23.12.2011 року № 1/11-12198, від 10.01.2012 року №
1/11-199 та від 21.03.2012 року № 1/11-3759)

Доводи апелянтів на наявність згоди
органу державної влади - начальника
житлово-експлуатаційної дільниці № 203
житлово-експлуатаційного об'єднання
Київського району (резолюція «не
заперечую» на листі звернення ОСОБА_3
від 03.09.1992 року) є безпідставними,
оскільки спірна земельна ділянка не
відноситься до відання начальника
експлуатаційної дільниці.

Посилання скарги на необхідність
отримання нового державного акту
Одеською національною академією
харчових технологій, оскільки
державний акт видано Одеському
технікуму газової, нафтової
промисловості не ґрунтуються на
вимогах закону.

За змістом ч. 3 ст. 30 ЗК (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) при передачі
підприємствами, установами й
організаціями будівель та споруд іншим
підприємствам, установам і
організаціям разом із цими об'єктами до
них переходить право користування
земельною ділянкою, на якій
знаходяться зазначені будівлі та
споруди.

Аналогічна норма міститься і у ч. 2 ст. 120
нині чинного ЗК.

При цьому положення п. 6 розд. X
«Перехідні положення» ЗК щодо
зобов'язання переоформити право
постійного користування земельною
ділянкою на право власності або право
оренди без відповідного законодавчого,
організаційного та фінансового
забезпечення визнано неконституційним
згідно з Рішенням Конституційного Суду
України від 22 вересня 2005 р. № 5-рп/2005.

Пункт 2 постанови Кабінету Міністрів
України від 02 квітня 2002 року № 449 «Про
затвердження форми державного акта на
право власності на земельну ділянку та
державного акта на право постійного
користування земельною ділянкою»
встановлює, що раніше видані державні
акти на право приватної власності на
землю, державні акти на право власності
на землю, державні акти на право
власності на земельну ділянку та
державні акти на право постійного
користування землею залишаються
чинними і підлягають заміні у разі
добровільного звернення громадян або
юридичних осіб.

У зв'язку з цим право постійного
користування земельною ділянкою,
набуте в установленому законом
порядку, не втрачається.

Саме така правова позиція висловлена у
постанові Верховного Суду України від
26 вересня 2011 року, прийнятої у порядку
Глави 3 ЦПК України щодо перегляду
судових рішень Верховним Судом України
по справі № 6-14цс11.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з'ясувавши обставини справи
та давши належну оцінку зібраним
доказам, дійшов до обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову.
Вказані висновки суду відповідають
зібраним у справі доказам, яким судом
дана належна оцінка, правильно
визначена юридична природа
правовідносин що виникли і закон, який
їх регулює.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в скарзі, були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_11
відхилити.

Рішення Київського районного суду
міста Одеси від 05 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

О.В.Оверіна

К.П.Мартинова