Справа № 758/8603/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарях - Сотніковій І. О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Моторного
(транспортного) бюро України, 3-я особа:
Приватне акціонерне товариство
«Міська страхова компанія» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з
зазначеним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 14.12.12 р. о 20 год. 42 хв. на
вул. Сошенко, 31 в м. Києві, водій ОСОБА_3,
керуючи автомобілем марки «Chevrolet Lacetti»,
д.н.з. НОМЕР_9, не врахував дорожні умов,
не вибрав безпечної швидкості руху, не
впорався з керуванням та здійснив
виїзд на смугу зустрічного руху, де
допустив зіткнення з автомобілем марки
«AUDI 4», д.н.з. НОМЕР_5, під керуванням
ОСОБА_2 В позовній заяві зазначено про
те, що ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП, постановою Подільського
районного суду в м. Києві від 06.03.13 р.
Також в позовній заяві зазначено про
те, що автомобіль марки «AUDI 4» належить
ОСОБА_1, та в результаті ДТП отримав
значні механічні пошкодження. Так,
позивачами зазначено, що відповідно до
звіту оцінювача вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля складає 66939,40 грн.; вартість
послуг експерта з визначення
матеріального збитку склала 600 грн.
Також в позовній заяві зазначено, що у
зв'язку з пошкодженням автомобіля він
став нерухомим і для його переміщення
був викликаний евакуатор, витрати на
який склали 565 грн. В позовній заяві
зазначено, що за договорами КАСКО
автомобіль не застрахований. Також в
позовній заяві вказано про те, що у
зв'язку з тим, що ОСОБА_3 відмовився
відшкодовувати збитки добровільно,
позивачі були змушені звернутись до
адвоката за правовою юридичною
допомогою, вартість послуг якого
склала 3200 грн. Крім того, в позовній
заяві зазначено, що в результаті ДТП
ОСОБА_2 було спричинено моральну шкоду,
оскільки останній отримав тілесні
ушкодження та психологічні
переживання. Тому позивачі звернулись
до суду та просили стягнути на користь
ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_3 та МТСБУ
матеріальну шкоду в розмірі 66939,40 грн.;
стягнути на користь ОСОБА_2 солідарно з
ОСОБА_3 та МТСБУ відшкодування витрат
на проведення оцінки в розмірі 600 грн., у
відшкодування витрат на евакуатор в
розмірі 565 грн., судовий збір в розмірі
681 грн. 04 коп.; стягнути на користь
ОСОБА_5 з ОСОБА_3 моральну шкоду в
розмірі 5000 грн.; стягнути на користь
ОСОБА_1 з ОСОБА_3 витрати на правову
допомогу в розмірі 3200 грн.

В судовому засіданні
представники позивачів просили позов
задоволити з підстав, викладених вище.
Представники відповідачів проти
задоволення позову заперечували,
просили відмовити в його задоволенні.
Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, причин неявки суду не
повідомив.

Вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
докази по справі, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.12.12 р.
приблизно о 20 год. 42 хв. в м. Києві по вул.
Сошенко, 31, сталось ДТП за участю
автомобіля марки «Шевроле», д.н.з.
НОМЕР_9, під керуванням ОСОБА_3, та
автомобіля марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_5,
під керуванням ОСОБА_2

Постановою Подільського
районного суду м. Києва від 06.03.13 р.
ОСОБА_3 було визнано винним у вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин,
викладених вище.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК
України, постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та вчинені вони цією особою.

З даних довідки про
дорожньо-транспортну пригоду від 20.12.12
р. вбачається, що ОСОБА_2 в результаті
зазначеного ДТП отримав забій лівого
променевого зап'ясного суглобу (а.с.а.с.
6-7).

З даних частини першого аркушу звіту
про оцінку матеріального збитку,
заподіяного пошкодженням
транспортного засобу за № В1137 від 24.01.13
р., що був складений за дорученням
ОСОБА_2, вартість матеріального збитку,
заподіяного власнику в результаті
пошкодження транспортного засобу
марки «Audi 4», д.н.з. НОМЕР_5, складає 28895,64
грн., а сума відновлювального ремонту -
66939,40 грн. (а.с.а.с. 14-20).

З даних квитанції до прибуткового
касового ордеру за № В1137, що прийнято
від ОСОБА_2, вбачається, що оплата
послуг по оцінці розміру матеріального
збитку а/м «Audi 4» складає 600 грн. (а.с. 14).

З даних акту виконаних робіт за № 401 від
14.12.12 р. вбачається, що загальна
вартість послуг по доставці вантажу, а
саме автомобіля марки «Audi 4», д.н.з.
НОМЕР_5, складає 565 грн. (а.с. 24). Про
оплату вказаних послуг свідчить
товарний чек від 14.12.12 р. на суму 565 грн.
(а.с. 25).

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 суду пояснив, що на
даний час автомобіль вже
відремонтований.

З даних полісу № АВ/1256180 від 03.01.12 р.
вбачається, що між ОСОБА_6 та ПрАТ
«Міська страхова компанія» було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності щодо автомобіля
марки «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_9 (а.с. 59).

Судом встановлено, що 19.12.12 р. ОСОБА_7
зверталась до ПрАТ «Міська страхова
компанія» з повідомлення про настання
зазначеної ДТП (а.с. 60).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Стаття 979 ЦК України визначає, що за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок ДТП до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом в момент ДТП, чи до місця
здійснення ремонту на території
України, якщо транспортний засіб
необхідно з поважних причин помістити
на стоянку, до розміру шкоди додаються
також витрати на евакуацію
транспортного засобу до стоянки та
плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

П. 16 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ № 4 від
01.03.13 р. «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» встановлено, що
непред'явлення вимог до страховика за
наявності підстав для стягнення
завданої шкоди саме зі страховика є
підставою для відмови в позові до
завдавача шкоди у відповідному
розмірі. Оскільки відповідно до статті
3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників, враховуючи
положення статті 1194 ЦК, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV
обов'язку щодо письмового надання
страховику, з яким укладено
відповідний договір (у передбачених
випадках Моторному (транспортному)
страховому бюро України, далі - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування. Наявність
такої згоди у вигляді відповідної
заяви цієї особи та виконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV
обов'язку з'ясовується судом першої
інстанції, у зв'язку з чим до участі у
справі може бути залучений страховик.

Відповідно до п. а) ст. 41.1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих відшкодовує шкоду
на умовах, визначених цим Законом, у
разі її заподіяння транспортним
засобом, власник якого не застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність, крім шкоди,
заподіяної транспортному засобу, який
не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1
цього Закону, та майну, яке знаходилося
в такому транспортному засобі;

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК
України докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі виникає спір.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Судом встановлено, що позивачі не
звертались ні до ПрАТ «Міська страхова
компанія», ні до МТСБУ з заявою про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок ДТП в установленому
законодавством порядку та в
передбачені законодавством строки.
Оскільки на момент вчинення ДТП
транспортний засіб ОСОБА_3 був
забезпечений полісом обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності, на МТСБУ не може бути
покладено обов'язок по стягнення
регламентної плати. Так, представник
позивача посилався на те, що в базі
даних МТСБУ міститься інформація про
невикористання страховиком даного
бланку зазначеного полісу, що свідчить
про його недійсність, однак суду не
надано доказів, які свідчили про те, що
вказаний поліс є недійсним.

З урахуванням викладеного вище, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог та
необхідність відмови в їх задоволенні
в частині відшкодування матеріальної
шкоди, відшкодування витрат на
проведення оцінки, відшкодування
витрат на евакуатор.

Крім того, ОСОБА_5 були пред'явлені
вимоги щодо відшкодування моральної
шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених законом.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, у позовній заяві
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди має бути зазначено, в
чому полягає ця шкода, якими
неправомірними діями чи бездіяльністю
її заподіяно Позивачеві, з яких
міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди, та якими доказами це
підтверджується.

При вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди
обов'язковому з'ясуванню підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Вирішуючи питання щодо розміру
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, суд визначає його в межах
заявлених позивачем вимог, та з
урахуванням характеру та обсягу
заподіяних фактом ДТП ОСОБА_2 моральних
страждань, з урахуванням обставин
справи, вважає за необхідне стягнути з
ОСОБА_3 в порядку відшкодування
моральної шкоди на користь ОСОБА_2 1000
грн. 00 коп., що відповідатиме вимогам
розумності і справедливості.

Також ОСОБА_1 були пред'явлені вимоги
щодо відшкодування витрат на правову
допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову
допомогу може надавати особа, яка є
фахівцем у галузі права і за законом
має право на надання правової допомоги.

Позивачем не було надано договору про
надання юридичної допомоги, акту
виконаних робіт, відсутні відомості
щодо кількості годин, затрачених на
підготовку позовної заяви. Оскільки
витрати на правову допомогу позивачем
не доведені, суд приходить до висновку
про відмову в задоволенні вимог в
частині стягнення витрат на правову
допомогу.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне стягнути на
користь держави судовий збір з ОСОБА_3
судовий збір в розмірі 22 грн. 94 коп., та з
ОСОБА_5 в розмірі 321 грн. 16 коп.

На підставі ст.ст. 979, 1167, 1187 ЦК України,
ст.ст. 22, 29, 35 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212,
214, 215, 2187 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_7) на користь:

- ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_8)
моральну шкоду в сумі 1000 (одна тисяча)
гривень.

- держави - судовий збір в сумі 22
(двадцять дві) гривні 94 (дев'яносто
чотири) копійки.

Стягнути з ОСОБА_5 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_8) на користь держави судовий збір
в сумі 321 (триста двадцять одну) гривню 16
(шістнадцять) копійок

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржена до
Київського апеляційного суду через
Подільський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька