Номер провадження: 22-ц/785/3114/14
Номер справи місцевого суду: 520/9576/13-ц
Головуючий у першій інстанції Пучкова
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.

суддів - Парапана В.Ф., Драгомерецького
М.М.

при секретарі - Горновій А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Державної
судноплавної компанії «Чорноморське
морське мореплавство» на рішення
Київського районного суду м. Одеси від
25 листопада 2013 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до Державної
судноплавної компанії «Чорноморське
морське мореплавство» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні,

встановила:

Позивач звернулася до суду з
позовною заявою про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні - 13.02.2013 року
по 26.06.2013 року - у розмірі 16220 гривень 70
копійок, посилаючись на те, що 12.02.2013
року вона була звільнена з державної
судноплавної компанії «Чорноморське
морське мореплавство» у зв'язку зі
скороченням штату працівників на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України,
однак усі виплати: заробітну плату за
грудень 2012 року, січень, лютий 2013 року,
компенсацію за невикористану
відпустку та вихідну допомогу було
виплачено лише 27 червня 2013 року.

Представник відповідача позов
не визнав, посилаючись на те, що
позивача було законно звільнено на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у
зв'язку зі скороченням штату
працівників. Відповідач вважає, що
положення ст. 117 КЗпП України носять
штрафний характер, тому можуть
застосовуватися тільки за наявності
вини підприємства. Оскільки ДСК «ЧМП» -
державне підприємство, відносно якого
ухвалою Господарського суду Одеської
області від 11.07.2003 року відкрито
провадження у справі про банкрутство
та 24.02.2003 року введено процедуру
санації, що свідчить про тяжкий
фінансовий стан підприємства і про
відсутність вільних коштів навіть на
виплату заробітної плати, вини з боку
ДСК «ЧМП» немає. Погашення
заборгованості з боку відповідача
здійснюється за надходженням грошових
коштів від контрагентів пароплавства
на банківські рахунки ДСК «ЧМП», у
зв'язку з чим підстави для стягнення з
ДСК «ЧМП» середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні
позивача відсутні.

Рішенням суду позов задоволений в
повному обсязі.

Не погодившись з вказаним рішенням, ДСК
«ЧМП» подала апеляційну скаргу в якій
просить його скасувати, та постановити
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити, посилаючись при цьому на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю-доповідача, доводи апеляційної
скарги та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
позовних вимог і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає у зв'язку з тим, що районний
суд повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази згідно ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин, та вірно
послався на діюче законодавство.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Судом першої інстанції правильно були
встановлені наступні обставини.

Наказом за № 83-л від 26.02.2010 року ОСОБА_2,
яка працювала в державній судноплавній
компанії «Чорноморське морське
мореплавство», було переведено на
посаду заступника головного
бухгалтера державної судноплавної
компанії «Чорноморське морське
мореплавство».

Наказом за № 65-л від 12.02.2013 року ОСОБА_2
звільнено з займаної посади відповідно
до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник у день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

На день звільнення - 12.02.2013 року - ДСК
«ЧМП» не виплатило позивачці заробітну
плату за грудень 2012 року, січень, лютий
2013 року, а також компенсацію за
невикористану відпустку, вихідну
допомогу в розмірі одного
середньомісячного заробітку у зв'язку
зі звільненням за скороченням штату.

Наявність невиплачених грошових
коштів у день звільнення працівника
ОСОБА_2 була підтверджена відповідачем
у своїх запереченнях та у поясненнях
представника у судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно було
встановлено, що відповідачем належні
виплати було виплачено ОСОБА_2 лише 27
червня 2013 року.

Суд також правильно критично
поставився до пояснень відповідача
щодо невиплати своєчасно грошових сум
через відсутність коштів.

Згідно з ч. 5 ст. 97 КЗпП України, оплата
праці працівників здійснюється в
першочерговому порядку. Всі інші
платежі здійснюються власником або
уповноваженим ним органом після
виконання зобов'язань щодо оплати
праці.

Відповідач порушив умови, передбачені
ст. 116 КЗпП України.

Згідно з ч.1 ст.117 України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до довідки за № 53 від 12.06.2013
року, виданої ДСК «ЧМП», середній
заробіток за день відповідача
становить 180 гривень 23 копійки.

Термін затримки виплати ОСОБА_2 усіх
сум склав 90 робочих днів, за цей час
стягненню дійсно підлягає грошова сума
у розмірі 16220 грн. 70 коп. (90 х 180,23 = 16220,70).

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, виконавши всі вимоги
цивільно-процесуального законодавства
і всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
діючими нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, та дійшов до
правильного висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт не довів обставини, на які
посилався як на підставу своєї
апеляційної скарги.

Твердження апелянта в апеляційній
скарзі про те, що рішення суду першої
інстанції не відповідає вимогам
закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують висновків суду і не
містять підстав для висновків про
порушення або неправильне
застосування судом норм права, які
привели до неправильного вирішення
справи.

Тому, на думку колегії суддів, справа
розглянута по суті правильно, законних
підстав для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315,
317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
Державної судноплавної компанії
«Чорноморське морське мореплавство» -
Горобченко Юлії Юріївни - відхилити,
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 25 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може
бути оскаржена в касаційному порядку
до касаційного суду протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою.

Головуючий
Р.Д. Громік

Судді
М.М. Драгомерецький

В.Ф. Парапан