РІШЕННЯ

іменем України

„03" березня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську у
порядку заочного розгляду цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
по процентам за користування кредитом
та пені,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним
позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що 28.02.2007 р. між
банком та відповідачем був укладений
договір про відкриття кредитної лінії
для карткового рахунку в рамках
зарплатного проекту №114010032БН/2007-2,
відповідно до якого відповідачу було
відкрито відновлювальну кредитну
лінію для проведення операцій з
використанням картки з лімітом
заборгованості не більше 5 000,00 грн.
строком погашення до 30.01.2009 р. (п. 2.1
кредитного договору); відповідно до п.
2.2 кредитного договору позичальник
сплачує за користування кредитом 24%
річних.

Укладаючи договір, сторони за ним
погодили, що (п. 2.3) кредит підлягає
поверненню в терміни, обумовлені
режимом погашення кредиту, але не
пізніше дати остаточного повернення
кредиту, а саме 30.01.2009 р.

Сторони за договором також
погодили, (п. 5.2.3) позичальник
зобов'язаний повернути отриманий
кредит не пізніше дати остаточного
погашення, зазначеної у п. 2.3 кредитного
договору; відповідно до п. 5.2.4
кредитного договору відповідач
зобов'язаний сплачувати нараховані
проценти за користування кредитом
щомісяця, не пізніше передостаннього
робочого дня місяця, наступного за
місяцем, в якому вони були нараховані,
та в дату остаточного повернення
кредиту в порядку договірного
списання на умовах кредитного
договору.

Як зазначається позивачем при
зверненні до суду всупереч приписам
кредитного договору боржник свої
зобов'язання з повернення кредиту та
сплати процентів за його користування
не виконував, що призвело до утворення
простроченої заборгованості, та 14.12.2009
р. Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська був виданий
судовий наказ, відповідно до якого з
ОСОБА_1 стягнуто на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 8 425,14 грн., яка складалася з
наступного: 4 909,10 грн. - сума основного
боргу за кредитом, 2 347,37 грн. -
заборгованість по процентам за період
з 29.12.2007 р. по 01.12.2009 р., 1.044,34 грн. - пеня за
неповернення суми основного боргу по
кредиту, нарахована за період з 31.12.2008
р. по 07.12.2009 р., 124,33 грн. - пеня за
несплату процентів, нарахованих за
період з 01.01.2009 р. по 07.12.2009 р.

Судовий наказ був пред'явлений до
виконання; на даний час прострочена
заборгованість відповідачем не
погашена (за період з 30.11.2009 р. по 02.10.2013
р.) та позивач продовжував нарахування
процентів за користування кредитом з
розрахунку із суми фактичної
заборгованості за кредитом на кожну
дату нарахування.

Згідно ст. 509 ЦК України
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п. 9.2 кредитного
договору даний договір діє до повного
його виконання сторонами взятих на
себе за цим договором зобов'язань;
наявність судового наказу про
стягнення заборгованості з боржника за
відсутності реального виконання
боржником свого зобов'язання не
свідчить про припинення договірних
правовідносин сторін та не звільняє
боржника від відповідальності за
невиконання ним грошового зобов'язання
та не позбавляє кредитора права на
отримання процентів за користування
кредитом і пені, передбачених
договором за несвоєчасну сплату
кредиту, оскільки зобов'язання
залишається невиконаним належним
чином відповідно до вимог статей 526, 599
ЦК України.

Оскільки відповідач свої
зобов'язання зі сплати процентів за
користування кредитом за період з
01.12.2009 р. не виконує, це призвело до
утворення нової простроченої
заборгованості відповідача по сплаті
процентів за користування кредитом за
період з 01.12.2009 р. по 30.09.2013 р, розмір
якої станом на 01.10.2013 р. становить 4 515,80
грн.

Через невиконання відповідачем
свого зобов'язання по погашенню
заборгованості за кредитом та сплати
процентів за його користування
відповідачу відповідно до п.п. 7.1, 7.2
кредитного договору нарахована пеня:

- пеня на прострочену
заборгованість по процентам за період
з 29.09.2012 р. по 30.09.2013 р. - 14,49 грн.;

- пеня на прострочену
заборгованість за основним боргом
(кредитом) за період з 29.09.2012 р. по 30.09.2013
р. - 718,12 грн.

Таким чином станом на 01.10.2013 р.
загальна сума простроченої
заборгованості за договором про
відкриття кредитної лінії до
карткового рахунку в рамках
зарплатного проекту №БН/2007 - 02
від 28.02.2007 р., що виникла в період з
01.12.2009 р. по 01.10.2013 р., становить 5 248,41
грн., про стягнення якої у позові й
заявлено відповідну вимогу.

У судове засідання позивач не
з'явився, утім, в особі представника за
довіреністю надав суду заяву про
розгляд справи у відсутності
представника позивача, та в якій не
заперечував проти заочного розгляду
справи та в якій просив суд повністю
задовольнити поданий позов.

За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

У судове засідання відповідач,
належним чином повідомлений, повторно
не з'явився, причини неявки суду не
повідомив, не скористався правом
надання заперечень проти позову, не
надав заяви про розгляд у його
відсутності, та у зв'язку з чим суд у
порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою
позивача вирішує справу у порядку
заочного розгляду на підставі наявних
у справі доказів.

Врахувавши заяву представника
позивача та дослідивши докази в межах
заявлених суду вимог згідно ст. 11 ЦПК
України, суд дійшов до висновку про
наявність підстав для задоволення
позову повністю з огляду на такі
встановлені обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають із
підстав, установлених ст. 11 цього
Кодексу, зокрема: договорів та інших
правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі
його припинення з підстав,
передбачених договором або законом (ч. 1
ст. 598 ЦК України), та ці підстави
зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК
України, та за відсутності інших
підстав припинення зобов'язання,
передбачених договором або законом,
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
(ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Судом встановлено, що 28.02.2007 р. між
банком та відповідачем був укладений
договір про відкриття кредитної лінії
для карткового рахунку в рамках
зарплатного проекту №114010032БН/2007-2,
відповідно до якого відповідачу було
відкрито відновлювальну кредитну
лінію для проведення операцій з
використанням картки з лімітом
заборгованості не більше 5 000,00 грн.
строком погашення до 30.01.2009 р. (п. 2.1
кредитного договору); відповідно до п.
2.2 кредитного договору позичальник
сплачує за користування кредитом 24%
річних. Укладаючи договір, сторони за
ним погодили, що (п. 2.3) кредит підлягає
поверненню в терміни, обумовлені
режимом погашення кредиту, але не
пізніше дати остаточного повернення
кредиту, а саме 30.01.2009 р. Сторони за
договором також погодили, (п. 5.2.3)
позичальник зобов'язаний повернути
отриманий кредит не пізніше дати
остаточного погашення, зазначеної у п.
2.3 кредитного договору; відповідно до
п. 5.2.4 кредитного договору відповідач
зобов'язаний сплачувати нараховані
проценти за користування кредитом
щомісяця, не пізніше передостаннього
робочого дня місяця, наступного за
місяцем, в якому вони були нараховані,
та в дату остаточного повернення
кредиту в порядку договірного
списання на умовах кредитного
договору.

Утім, боржник свої зобов'язання з
повернення кредиту та сплати
процентів за його користування не
виконував, що призвело до утворення
простроченої заборгованості, та 14.12.2009
р. Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська був виданий
судовий наказ, відповідно до якого з
ОСОБА_1 стягнуто на користь позивача
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 8 425,14 грн., яка складалася з
наступного: 4 909,10 грн. - сума основного
боргу за кредитом, 2 347,37 грн. -
заборгованість по процентам за період
з 29.12.2007 р. по 01.12.2009 р., 1.044,34 грн. - пеня за
неповернення суми основного боргу по
кредиту, нарахована за період з 31.12.2008
р. по 07.12.2009 р., 124,33 грн. - пеня за
несплату процентів, нарахованих за
період з 01.01.2009 р. по 07.12.2009 р.

Судовий наказ був пред'явлений до
виконання; на даний час прострочена
заборгованість відповідачем не
погашена (за період з 30.11.2009 р. по 02.10.2013
р.), та позивач продовжував нарахування
процентів за користування кредитом з
розрахунку із суми фактичної
заборгованості за кредитом на кожну
дату нарахування.

Згідно ст. 509 ЦК України
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п. 9.2 кредитного
договору даний договір діє до повного
його виконання сторонами взятих на
себе за цим договором зобов'язань;
наявність судового наказу про
стягнення заборгованості з боржника за
відсутності реального виконання
боржником свого зобов'язання не
свідчить про припинення договірних
правовідносин сторін та не звільняє
боржника від відповідальності за
невиконання ним грошового зобов'язання
та не позбавляє кредитора права на
отримання процентів за користування
кредитом і пені, передбачених
договором за несвоєчасну сплату
кредиту, оскільки зобов'язання
залишається невиконаним належним
чином відповідно до вимог статей 526, 599
ЦК України.

Оскільки відповідач свої
зобов'язання зі сплати процентів за
користування кредитом за період з
01.12.2009 р. не виконує, це призвело до
утворення нової простроченої
заборгованості відповідача по сплаті
процентів за користування кредитом за
період з 01.12.2009 р. по 30.09.2013 р, розмір
якої станом на 01.10.2013 р. становить 4 515,80
грн.

Через невиконання відповідачем
свого зобов'язання по погашенню
заборгованості за кредитом та сплати
процентів за його користування
відповідачу відповідно до п.п. 7.1, 7.2
кредитного договору нарахована пеня:

- пеня на прострочену
заборгованість по процентам за період
з 29.09.2012 р. по 30.09.2013 р. - 14,49 грн.;

- пеня на прострочену
заборгованість за основним боргом
(кредитом) за період з 29.09.2012 р. по 30.09.2013
р. - 718,12 грн.

Таким чином станом на 01.10.2013 р.
загальна сума простроченої
заборгованості за договором про
відкриття кредитної лінії до
карткового рахунку в рамках
зарплатного проекту №БН/2007 - 02
від 28.02.2007 р., що виникла в період з
01.12.2009 р. по 01.10.2013 р., становить 5 248,41 грн.

Відсутність у боржника необхідних
коштів не є підставою звільнення від
відповідальності за порушення
зобов'язання, як це передбачено статтею
617 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами; боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
(стаття 625 ЦК України).

Отже, позичальник зобов'язаний
виконувати кредитний договір у
відповідності до його умов та
законодавства.

Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).

Таким чином, зважаючи на
вищенаведене, та за урахуванням того,
що на виконання ст. 625 ЦК боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, суд дійшов до висновку
про наявність підстав для задоволення
позову повністю. Разом з тим, приймаючи
рішення щодо заявлених позивачем
вимог, суд враховує, що кредитний
договір є дійсним і неоспореним, є
актом волевиявлення сторін, що
підтверджує їх згоду виконувати умови,
які вони для себе передбачили, тому суд
дійшов до висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позову в повному обсязі та про
стягнення з відповідача на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України» простроченої заборгованості
за договором про відкриття кредитної
лінії до карткового рахунку в рамках
зарплатного проекту №БН/2007 - 02
від 28.02.2007 р., що виникла в період з
01.12.2009 р. по 01.10.2013 р., та становить 5 248,41
грн., з яких: нова прострочена
заборгованість по сплаті процентів за
користування кредитом - 4 515,80 грн.,
пеня на прострочену заборгованість по
процентам за період з 29.09.2012 р. по 30.09.2013
р. - 14,49 грн.; пеня на прострочену
заборгованість за основним боргом
(кредитом) за період з 29.09.2012 р. по 30.09.2013
р. - 718,12 грн.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 11, 15, ч. 1 ст. 88, ст.ст.
212, 214-215, 218, 224,2 26 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
по процентам за користування кредитом
та пені задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України» прострочену заборгованість
за договором про відкриття кредитної
лінії до карткового рахунку в рамках
зарплатного проекту №БН/2007 - 02
від 28.02.2007 р., що виникла в період з
01.12.2009 р. по 01.10.2013 р., та становить 5 248,41
грн., з яких: нова прострочена
заборгованість по сплаті процентів за
користування кредитом - 4 515,80 грн.,
пеня на прострочену заборгованість по
процентам за період з 29.09.2012 р. по 30.09.2013
р. - 14,49 грн.; пеня на прострочену
заборгованість за основним боргом
(кредитом) за період з 29.09.2012 р. по 30.09.2013
р. - 718,12 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України» судові витрати в розмірі
229,40 грн. щодо сплати судового збору.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України: рішення
може бути оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя