Єдиний унікальний номер 253/1821/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1487/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі :

головуючого - судді Жданової В.С.

суддів
: Тимченко О.О., Принцевської В.П.

при
секретарі Баранчикові Є.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну
справу за апеляційною скаргою
Горлівського міського управління
Головного управління МВС України в
Донецькій області на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 26
грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Горлівського міського
управління Головного управління МВС
України в Донецькій області, Державної
казначейської служби України про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 26 грудня 2013 року частково
задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до
Горлівського міського управління
Головного управління МВС України в
Донецькій області, Державної
казначейської служби України про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. Стягнуто з
Горлівського міського управління
Головного управління МВС України в
Донецькій області на користь ОСОБА_1 у
відшкодування моральної шкоди 5000 грн.
та судовий збір у сумі 114 грн. 70 коп. в
дохід держави. В задоволені іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Горлівське МУ ГУМВС України в
Донецькій області, посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволені позовних вимог. В
обгрунтування доводів апеляційної
скарги посилається на те, що позивачем
не доведено наявність моральних
страждань та не надано обґрунтування
моральної шкоди. Відповідач вважає,
що за даними вимогами моральна шкода
повинна бути стягнута з держави, а не з
органу державної влади.

При розгляді справи судом першої
інстанції встановлено, що Постановою
СО Центрально -міського РВ
Горлівського МУ ГУМВД від 22.03.2008 року
за заявою ОСОБА_1 порушено кримінальну
справу за ознаками ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185 КК
України у зв»язку з розкраданням майна
за адресою АДРЕСА_1., що належить ОСОБА_1
. Згідно протоколу огляду місця події
від 23.03.2008 року слідчим СВ
Центрально-Міського районного відділу
Горлівського МУ ГУМВС України
Василиненко Т.А. за участю понятих,
оперативного уповноваженого ВДСБЕЗ
Ігольникова встановлено, що на
земельній ділянці за вказаною адресою
розташоване приміщення, всередині
якого знаходилися металеві предмети,
металеві листи, баки (титани), ящики з
металу, залізні двері, віконні грати,
фрагменти труб, біля даного
домоволодіння на землі лежали мішки і
відра з дисками металевими з
фотокартками із зображеннями для
пам'ятників, металеві кутки. Вище
вказане майно було вилучено,
перевезено на автомобілі до
«Бета-Млин» по вул.. Інтернаціональній,
де зважено на автомобільних терезах,
загальна вага металу склала 2 т 580 кг. В
подальшому вказане майно було слідчим
залишено за адресою: АДРЕСА_2. Позивач
ОСОБА_1 постановою від 31.03.2008 р. по даній
кримінальній справі визнаний
потерпілим. Постановою слідчого від
22.03.2012 року кримінальна справа закрита,
при цьому доля вилучених металевих
виробів не вирішувалась. Вилучені
металеві вироби потерпілому ОСОБА_1 не
повернуті, на даний час є втраченими.

Відповідач в судове засідання
апеляційного суду не з»вився, про час і
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про що свідчить
розписка його представника від 20.02.2014
року / а.с. 161/. Вказані обставини є
підставою для розгляду справи в
порядку ч.2 ст. 305 ЦПК України без участі
сторін.

Заслухавши доповідь судді
апеляційної інстанції, дослідивши
матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав .

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції повно, всебічно і
об'єктивно розглянув заявлений позов і
на підставі наданих доказів дійшов
обгрунтованого висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
23.03.2008 р. працівниками міліції було
вилучено майно - металеві вироби вагою
2580 кг, яке належало потерпілому ОСОБА_1
та не забезпечено його зберігання,
внаслідок чого воно було втрачено.
Втрата майна позивача мала місце з тих
підстав, що працівники
Центрально-Міського районного відділу
Горлівського МУ ГУМВС України в
Донецькій області діяли у спосіб, який
не передбачений
Кримінально-процесуальним кодексом
України.

Такий висновок суду відповідає
фактичним обставинам справи та вимогам
діючого цивільного законодавства.

Відповідно до ст..19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов»язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.. 5 Закону України «Про
міліцію» міліція виконує свої
завдання неупереджено, у точній
відповідності з законом. Ніякі
виняткові обставини або вказівки
службових осіб не можуть бути
підставою для будь-яких незаконних дій
або бездіяльності міліції.

Правовою основою діяльності міліції є
Конституція України, Закон України
«Про міліцію». Відповідно до ст.. 1
Закону України «Про міліцію»: міліція
в Україні - державний озброєний орган
виконавчої влади, який захищає життя,
здоров'я, права і свободи громадян,
власність, природне середовище,
інтереси суспільства і держави від
протиправних посягань. Особи, які
постійно чи тимчасово здійснюють
функції представників влади, є
службовими особами.

Встановлено, що через неналежне
виконання працівниками міліції своїх
службових обов»язків було втрачено
майно позивача, що призвело до
порушення прав позивача на володіння,
користування та розпорядження своєю
власністю. Згідно ст..41 Конституції
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути позбавлений права
власності.

Слідчий Центрально - міського РВ
Горлівського МУ ГУМВД є службовою
особою державного органу виконавчої
влади при здійсненні процесуальних дій
щодо вилучення майна потерпілого,
виконував функції представника влади.

За таких підстав суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з положень ст..1174
ЦК України.

Відповідно до ст..1174 ЦК України шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при
здійсненні нею своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цієї
особи.

Статтею 1172 ЦК України визначено, що
юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Встановлено, що моральна шкода
позивачу була спричинена
працівниками міліції при виконанні
ними своїх службових обов»язків. Крім
того, Закон України «Про міліцію»
передбачає відповідальність міліції в
разі порушення прав і законних
інтересів громадян їх працівниками.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України
«Про міліцію» при порушенні
працівником міліції прав і законних
інтересів громадянина міліція
зобов'язана вжити заходів до
поновлення цих прав, відшкодування
завданих матеріальних збитків, на
вимогу громадянина публічно
вибачитися.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
стягнення моральної шкоди з
відповідача Горлівського міського
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Донецькій області як юридичної особи,
яка несе відповідальність за моральну
шкоду, спричинену їх працівником .

При визначенні розміру моральної шкоди
суд врахував характер і обсяг
моральних страждань, час та зусилля для
відновлення порушеного права та
конкретні обставини справи: втрата
майна потерпілого внаслідок дії
посадових осіб УМВС.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивач посилався на Закон України
«Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями органів дізнання, досудового
слідства, прокуратури і суду», який не
може бути застосований, тому відсутні
підстави для задоволення позову, є
неспроможними з огляду на наступне.

В ч.4. п. 9 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 12.06.2009 р. « Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства, що
регулюють провадження у справі до
судового розгляду» зазначено, що
оскільки підставою позову є фактичні
обставини, що наведені у заяві, то
зазначення позивачем конкретної
правової норми на обґрунтування позову
не є визначальним при вирішенні судом
питання про те, яким законом слід
керуватися при вирішенні спору.
Оскільки позивачем вказані фактичні
обставини втрати майна внаслідок дій
посадових осіб , то застосування ст.. 1174
ЦК України є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження суду першої
інстанції і не дають підстав для
висновку про порушення судом першої
інстанції норм матеріального або
процесуального права, що призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315 ЦПК України
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Горлівського
міського управління Головного
управління МВС України в Донецькій
області відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
26 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга на неї може бути
подана до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді :