Справа № 1813/4442/2012
У Х В А Л А

25 березня 2014 року Охтирський
міськрайонний суд Сумської області в
складі:

головуючого - судді
Ільченко В.М.

при секретарі
Вербі Н.О.

за участю представника відповідача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Сумській області про визнання права
власності на самочинно збудоване майно
на земельній ділянці, що не була
відведена особі, яка здійснила
самочинне будівництво, та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа:
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Сумській області про визнання права
власності на самочинно збудоване
майно,

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2012 року позивач звернулася з
позовом про визнання за нею права
власності на самочинно збудоване
майно: жилу прибудову А1 до житлового
будинку, прибудову а, гараж Г на
земельній ділянці, що не була відведена
особі, яка здійснила самочинне
будівництво, розташовані по АДРЕСА_1

18.09.2012 року відповідач звернувся з
зустрічним позовом, яким просив
визнати за ним право власності на ?
частину самочинно побудованих споруд:
жилої прибудови А1 до житлового
будинку, прибудови а, гаражу Г, погребу
ПГ.

В подальшому за заявою позивачки
ухвалою суду від 12.10.2012 року позовні
вимоги в частині ? частки самочинно
побудованих об'єктів нерухомості
залишені без розгляду.

22.10.2012 року позивачка збільшила позовні
вимоги та просила визнати за нею право
власності на ? частину самочинно
збудованих: жилої прибудови А1 до
житлового будинку, прибудови а, гаражу
Г на земельній ділянці, що не була
відведена особі, яка здійснила
самочинне будівництво, розташовані по
АДРЕСА_1; зустрічні позовні вимоги
задовольнити частково, відмовивши в
задоволенні вимоги про визнання права
власності на ? частину погребу;
стягнути з відповідача на її користь ?
частину витрат, понесених в зв'язку з
підготовкою звіту про проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж
об'єкта по місцю розташування об'єктів
самочинного будівництва в сумі 231,71 грн.

07.11.2012 року позивачка збільшила позовні
вимоги та просила визнати за нею право
власності на самочинно збудоване
майно: жилу прибудову А1 до житлового
будинку, прибудову а, гараж Г на
земельній ділянці, що не була відведена
особі, яка здійснила самочинне
будівництво, розташовані по АДРЕСА_1 та
відмовити в задоволенні зустрічних
вимог.

Ухвалою суду від 22.01.2013 року за заявами
сторін було прийнято відмову від
частини позовних вимог сторін та
закрито провадження у справі в частині
позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення з
ОСОБА_3 ? частини реально понесених
витрат у зв'язку з підготовкою звіту
про проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта по місцю розташування
об'єктів самочинного будівництва в
сумі 231,71 грн. та в частині позовних
вимог ОСОБА_3 про визнання права
власності на ? частину погребу.

Рішенням Охтирського міськрайсуду
Сумської області від 22.01.2013 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково, позов
ОСОБА_3 задоволено повністю; визнано за
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності по ?
частині на жилу прибудову А1 до
житлового будинку, прибудову а, гаражу
Г, розташованих по АДРЕСА_1 Вирішено
питання щодо судових витрат.

Рішенням колегії суддів з розгляду
справ цивільного судочинства
Апеляційного суду Сумської області від
21.02.2013 року рішення Охтирського
міськрайонного суду від 22.01.2013 року
змінене, виключено з мотивувальної
частини рішення посилання на ст. 376 ЦК
України та висновки про визнання права
власності на нерухоме майно, як на
самочинно побудоване; виключено з
абзацу четвертого резолютивної
частини рішення слова: « на земельній
ділянці, що не була відведена особі, яка
здійснила самочинне будівництво». В
іншій частині рішення залишене без
змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12.06.2013 року рішення
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області від 22.01.2013 року та
рішення Апеляційного суду Сумської
області від 21.02.2013 року скасовані,
справа направлена на новий розгляд.

Ухвалою суду від 08.07.2013 року справа
прийнята до розгляду.

24.03.2014 року від позивачки надійшла
заява про збільшення позовних вимог,
згідно якої вона просить стягнути з
відповідача ОСОБА_3 на її користь ?
частину грошової компенсації вартості
понесених витрат на узаконення
об'єктів самочинного будівництва за
адресою по АДРЕСА_1 в розмірі 543,21 грн.

У судове засідання позивачка та її
представник не з'явилися, від позивача
надійшла заява про проведення судового
розгляду в межах вирішення питання про
прийняття до спільного розгляду заяви
про збільшення позовних вимог без її
участі.

Представник відповідача заперечив
проти прийняття заяви до спільного
розгляду, зазначивши, що заява містить
фактично окрему позовну вимогу з іншим
предметом розгляду.

Відповідач та представник третьої
особи в судове засідання не з'явилися,
про час та місце розгляду справи
повідомлені, заяв про відкладення
розгляду справи не надавали.

Суд проаналізував матеріали справи,
врахував позицію сторін, дійшов
наступного висновку.

Відповідно до ст. 31 ЦПК України позивач
протягом усього часу розгляду справи
має право збільшити, або зменшити
розмір позовних вимог, відмовитися від
позову, а відповідач має право визнати
позов повністю або частково. До початку
розгляду справи судом по суті позивач
має право шляхом подання позовної
заяви змінити підставу або предмет
позову, а відповідач - пред'явити
зустрічний позов.

Однак, заявлені позивачкою вимоги не
можна розцінювати як збільшення
розміру заявлених вимог, оскільки нею
фактично заявляється нова окрема
вимога, а зміна підстави та предмету
позову, а також пред'явлення нових
(додаткових) вимог на стадії розгляду
цивільної справи по суті не
допускається.

Разом з тим, позивачка не позбавлена
права звернутися до суду з зазначеними
вимогами в загальному порядку.

Таким чином, наявні підстави для
відмови у прийнятті до спільного
розгляду позовної заяви про збільшення
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 31, 168, 210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до спільного
розгляду заяви ОСОБА_2 про збільшення
позовних вимог від 25 березня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області
В.М. Ільченко