Справа №461/9282/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року Галицький
районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді
Стрельбицькому В.В.,

при секретарі
Тарапацькому Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про примусове стягнення
заборгованості за рахунок предмета
іпотеки та іншого майна боржника,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить
стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за
кредитним договором в сумі 1 031 300,10 грн.
та звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме кафе (приміщення
АДРЕСА_1 та підвальні приміщення)
загальною площею 153,1 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
належить на праві власності в рівних
частинах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, шляхом
проведення прилюдних торгів через
Державну виконавчу службу, для
задоволення вимог Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
які випливають з кредитного договору
№85012 від 16.12.2011р.

В обґрунтування позову
покликається на те, що 16.12.2011 року між
ПАТ «Астра Банк», правонаступником
всіх прав та обов'язків якого є ПАТ
«Дельта Банк», та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір №85012, згідно
якого остання отримала кредит в сумі 1
000 000,00 грн. з кінцевим терміном
повернення 16.12.2016 року та сплатою за
користування кредитом 19,9% річних, а
ОСОБА_1 зобов'язалась повернути кредит,
згідно графіку повернення кредиту та
сплатити проценти за користування
кредитом. В забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором
між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ПАТ «Астра Банк»
було укладено договір іпотеки від
16.12.2011р., предметом якого є кафе
(приміщення АДРЕСА_1 та підвальні
приміщення) загальною площею 153,1 кв.м.,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Позичальник належним чином не виконує
свої зобов'язання за кредитним
договором внаслідок чого станом на
18.07.2013р. утворилась заборгованість в
розмірі 1 031 300,10 грн. 06.06.2013 року та 24.07.2013
року позивачем було направлено на
адресу позичальника та іпотекодавців
вимоги про усунення порушень, у зв'язку
з неналежним виконанням умов
кредитного договору, із застереженням
про те, що у випадку невиконання вимоги
банк вимушений буде стягнути
достроково весь кредит, в тому числі
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки, однак погашення простроченої
заборгованості не відбулось.

05.03.2014 року представник позивача
подав до суду заяву про уточнення
позовних вимог, згідно якої просить
стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за
кредитним договором в сумі 996090,32 грн. та
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме кафе (приміщення АДРЕСА_1 та
підвальні приміщення) загальною площею
153,1 кв.м., що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 та належить на праві власності
в рівних частинах ОСОБА_2 та ОСОБА_3
шляхом проведення прилюдних торгів
через Державну виконавчу службу, для
задоволення вимог Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»,
які випливають з кредитного договору
№85012 від 16.12.2011р. на суму 996090,32
грн., та встановити початкову ціну
продажу предмета іпотеки для його
подальшої реалізації на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки нерухомого майна під час
проведення виконавчих дій.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, дав
пояснення аналогічні доводам,
викладеним у позові. Просить позов
задоволити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
судове засідання не з'явились, хоча
були належним чином повідомлені про
час та місце слухання справи, про
причини неявки суд не повідомили. Суд
ухвалив слухати справу у їх
відсутності на підставі наявних
матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов заперечив та додатково
пояснив, що у нього наявна усна
домовленість про реструктуризацію
заборгованості.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, оцінивши
надані суду докази в їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що 16.12.2011 року між
ПАТ «Астра Банк», правонаступником
всіх прав та обов'язків якого є ПАТ
«Дельта Банк» та ОСОБА_1, був укладений
кредитний договір №85012, згідно
якого остання отримала кредит в сумі 1
000 000,00 грн. з кінцевим терміном
повернення 16.12.2016 року та сплатою за
користування кредитом 19,9% річних, а
ОСОБА_1 зобов'язалась повернути кредит,
згідно графіку повернення кредиту та
сплатити проценти за користування
кредитом /а.с.7-11/.

Згідно п.3.2.5 вказаного кредитного
договору, у разі несплати
позичальником чергового платежу або
його частини, згідно з п.п.2.5-2.8 цього
договору, протягом одного календарного
місяця, або іншого порушення цього
договору, кредитор має право вимагати
дострокового повернення кредитних
коштів, сплати нарахованих процентів
за користування ними та інших платежів,
передбачених цим договором.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є
обов'язковим до виконання сторонами

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України
передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позичкодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позичкодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч.1. ст..625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що
боржник, у даному випадку Відповідач,
вважається таким, що прострочив
виконання зобов'язання, якщо він не
виконав зобов'язання у строк, який
встановлений договором чи законом.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1
неналежним чином виконує взяті на себе
зобов'язання по вищевказаному
кредитному договору, внаслідок чого
станом на 03.03.2014р. утворилась
заборгованість в розмірі 996090,32 грн., яка
включає в себе:

995545,11 грн. - тіло кредиту;

545,21 грн. - відсотки.

В забезпечення виконання зобов'язання
за вищевказаним кредитним договором,
між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ПАТ «Астра Банк»,
правонаступником всіх прав і
обов'язків якого є ПАТ «Дельта Банк»,
було укладено договір іпотеки від
16.12.2011р., предметом якого є кафе
(приміщення АДРЕСА_1 та підвальні
приміщення) загальною площею 153,1 кв.м.,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1
/а.с.17-20/.

Згідно п.2.12 Іпотечного договору,
позивач набуває право стягнення
заборгованості за рахунок предмета
іпотеки у випадках, встановлених
Законом України «Про іпотеку» та/або
неналежного виконання позичальником
кредитного договору, якщо кредит не
буде погашений у термін, визначений
кредитним договором, не сплачені в
термін проценти та комісії (або їх
частина), штрафні санкції і витрати,
пов'язані з його виконанням.

Відповідно до п.5.1 Іпотечного договору,
позивач набуває право звернення
стягнення на предмет іпотеки у
випадках, якщо на момент настання
терміну виконання основного
зобов'язання, воно не буде виконано
повністю, у випадку порушення графіку
погашення суми кредиту (частини
кредиту) та/або у разі несплати
процентів (частини процентів), комісій
(частини комісій) відповідно до умов
кредитного договору. При цьому позивач
має право звернути стягнення на весь
предмет іпотеки, за своїм розсудом, та
задовольнити за рахунок предмету
іпотеки у повному обсязі усі вимоги,
передбачені кредитним договором.

Відповідно до ч.1, 3 ст.33 Закону
України «Про іпотеку», у разі
невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Згідно ч.1 ст.35 Закону України «Про
іпотеку», у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення.

Як видно з договору купівлі-продажу
прав вимоги від 02.12.2013р., укладеного між
ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк»,
останнє придбало у ПАТ «Астра Банк»
право вимоги до позичальників /а.с.84-87/.

Також судом встановлено, що позивач
звертався 06.06.2013 року до ОСОБА_1 з
листом-вимогою про усунення порушень у
зв'язку з неналежним виконанням умов
кредитного договору, із застереженням
про те, що у випадку невиконання вимоги
банку, останній вимушений буде
стягнути достроково весь кредит шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
/а.с.26/, однак ОСОБА_1 не реагує.

Окрім того, 24.07.2013 року позивач
надсилав повідомлення про порушення
зобов'язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із
застереженням про те, що у випадку
невиконання вимоги банку, останній
вимушений буде стягнути достроково
весь кредит шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки /а.с.27, 28/, однак
погашення простроченої заборгованості
не було.

Суд відхиляє доводи відповідача
ОСОБА_3 про те, що між ним та позивачем
досягнуто домовленості про
реструктуризацію заборгованості,
оскільки жодних належних доказів на
підтвердження цього ним не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд
вважає, що позов є підставним та
обґрунтованим, позивач повністю довів
обставини на які посилається,
достовірно встановлено, що дійсно у
ОСОБА_1 наявна заборгованість по
вищезазначеному кредитному договору,
право позивача на звернення стягнення
на предмет іпотеки повно та об'єктивно
доводиться матеріалами справи,
відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилися, та не
представили суду жодних доказів на
спростування вимог позивача, доводи
відповідача ОСОБА_3 не спростовують
доводів позивача, а тому позов слід
задоволити.

Керуючись ст.ст. 3-11,60,88,212-215 ЦПК
України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (,
МФО 380236) заборгованість за кредитним
договором №85012 від 16.12.2011р. на суму
996090 (дев'ятсот дев'яносто шість тисяч
дев'яносто) гривень 32 коп.

Звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме кафе (приміщення
АДРЕСА_1 та підвальні приміщення)
загальною площею 153,1 кв.м., що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та
належить на праві власності в рівних
частинах ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2
Ідентифікаційний номер НОМЕР_2) та
ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, Ідентифікаційний
номер НОМЕР_3) шляхом проведення
прилюдних торгів через Державну
виконавчу службу, для задоволення
вимог Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (,
МФО 380236), які випливають з кредитного
договору №85012 від 16.12.2011р. на суму
996090,32 грн. Встановити початкову ціну
продажу предмета іпотеки для його
подальшої реалізації на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки нерухомого майна під час
проведення виконавчих дій.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
3 441,00 гривень, сплаченого судового
збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10-ти днів
після його оголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Стрельбицький В.В.