Справа № 367/336/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року Ірпінський
міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко
О.В.,

при секретарі
Жебровській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про поділ спільного
сумісного майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із позовом,
в якому просила поділити їх з
відповідачем спільне сумісне майно
подружжя шляхом визнання за нею права
приватної власності на: дитячі меблі
«Юніор», придбані в 2008 році, вартістю 1200
грн.; тумбу під телевізор, придбану в 2008
році, вартістю 590 грн.; диван «Соня»,
придбаний в 2012 році, вартістю 1850 грн.;
газову плиту «Горенія», придбану в 2008
році, вартістю 3700 грн.; морозильну
камеру «Норд», придбану в 2009 році,
вартістю 2100 грн.; комод, придбаний в 2007
році, вартістю 300 грн., загалом на суму
9740 грн.; за відповідачем залишити у
власності: меблі передпокою, 2009 року,
вартістю 1100 грн.; кухонні меблі,
придбані в 2009 році, вартістю 11200 грн.;
електрочайник «Вітек», придбаний в 2010
році, вартістю 480 грн.; пральну машину
«Індезіт», придбану в 2008 році, вартістю
1800 грн.; мікрохвильову піч «LG», придбану
в 2006 році, вартістю 500 грн.; холодильник
«Норд», придбаний в 2003 році, вартістю 1800
грн.; обідній стіл з 4 стільцями ,
придбаний в 2006 році, вартістю 500 грн.;
стійку для вазонів, придбану в 2009 році,
вартістю 250 грн.; пилосос «Зелмер»,
придбаний в 2013 році, вартістю 1100 грн.;
диван розкладний, придбаний в 2001 році,
вартістю 1800 грн., всього на суму 20530 грн.;
залишити за відповідачем легковий
автомобіль «Форд Скорпіо» 1990 року
випуску, державний номер НОМЕР_1,
виділивши їй половину вартості
автомобіля в сумі 16000 грн., та різницю
між вартістю майна в сумі 5395 грн., а
всього 31135 грн., стягнути на її користь
всі судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим,
що вона з відповідачем з 28.02.2001 року
перебуває в зареєстрованому шлюбі, в
даний час їх шлюбні відносини фактично
припинено, вона разом з їх спільною
дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає
окремо; за час спільного проживання у
шлюбі ними набуто у власність наступне
майно: дитячі меблі «Юніор», придбані в
2008 році, вартістю 1200 грн.; тумбу під
телевізор, придбану в 2008 році, вартістю
590 грн.; диван «Соня», придбаний в 2012
році, вартістю 1850 грн.; газову плиту
«Горенія», придбану в 2008 році, вартістю
3700 грн.; морозильну камеру «Норд»,
придбану в 2009 році, вартістю 2100 грн.;
комод, придбаний в 2007 році, вартістю 300
грн.; меблі передпокою, 2009 року,
вартістю 1100 грн.; кухонні меблі,
придбані в 2009 році, вартістю 11200 грн.;
електрочайник «Вітек», придбаний в 2010
році, вартістю 480 грн.; пральну машину
«Індезіт», придбану в 2008 році, вартістю
1800 грн.; мікрохвильову піч «LG», придбану
в 2006 році, вартістю 500 грн.; холодильник
«Норд», придбаний в 2003 році, вартістю 1800
грн.; обідній стіл з 4 стільцями,
придбаний в 2006 році, вартістю 500 грн.;
стійку для вазонів, придбану в 2009 році,
вартістю 250 грн.; пилосос «Зелмер»,
придбаний в 2013 році, вартістю 1100 грн.;
диван розкладний, придбаний в 2001 році,
вартістю 1800 грн., легковий автомобіль
«Форд Скорпіо» 1990 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, який придбаний
по дорученню від власника ОСОБА_4 01.04.2012
року; відповідач відмовляється
добровільно поділити майно, що є їх
спільною сумісною власністю, тому вона
змушена звертатись до суду з цим
позовом.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, надала суду письмову заяву, в
якій просила вимоги позову щодо
розподілу легкового автомобіля «Форд
Скорпіо» 1990 року випуску, державний
номер НОМЕР_1 залишити без розгляду, в
решті вимоги позову підтримала
повністю, справу просила розглянути в
її відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав суду письмову заяву про
визнання вимог позову та розгляд
справи у його відсутність, у поданому
12.02.2014 року запереченні проти позову
вказав, що шлюб між ними розірвано
рішенням Ірпінського міського суду від
15.01.2014 року, вартість придбаної в 2008
році тумби під телевізор становить
згідно з товарним чеком 510 грн., газової
плити «Горенія», придбаної в 2008 році,
згідно товарного чека становить 3599
грн., морозильної камери «Норд» 2359 грн.,
а електрочайника «Вітек», придбаного в
2010 році, становить 436 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється. З огляду на викладене
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає
заявлений позов таким, що підлягає до
задоволення, виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 28.02.2001 року по 27.01.2014
року перебували в зареєстрованому
шлюбі, в даний позивач разом з їх
спільною дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживає окремо; за час спільного
проживання у шлюбі сторонами набуто у
власність наступне майно: дитячі меблі
«Юніор», придбані в 2008 році, вартістю 1200
грн.; тумбу під телевізор, придбану в 2008
році, вартістю 510 грн.; диван «Соня»,
придбаний в 2012 році, вартістю 1850 грн.;
газову плиту «Горенія», придбану в 2008
році, вартістю 3599 грн.; морозильну
камеру «Норд», придбану в 2009 році,
вартістю 2194 грн.; комод, придбаний в 2007
році, вартістю 300 грн.; меблі передпокою,
2009 року, вартістю 1150 грн.; кухонні меблі,
придбані в 2009 році, вартістю 11200 грн.;
електрочайник «Вітек», придбаний в 2009
році, вартістю 436,20 грн.; пральну машину
«Індезіт», придбану в 2008 році, вартістю
1800 грн.; мікрохвильову піч «LG», придбану
в 2006 році, вартістю 500 грн.; холодильник
«Норд», придбаний в 2003 році, вартістю 1800
грн.; обідній стіл з 4 стільцями,
придбаний в 2006 році, вартістю 500 грн.;
стійку для вазонів, придбану в 2009 році,
вартістю 250 грн.; пилосос «Зелмер»,
придбаний в 2013 році, вартістю 1100 грн.;
диван розкладний, придбаний в 2001 році,
вартістю 1800 грн.

Також встановлено, що загальна
вартість спірного майна становить 30 189
грн., вартість майна, яке просить
виділити собі у власність позивачка,
становить 9 653 грн., вартість майна, яке
позивачка просить залиши відповідачу -
20536 грн., різниця вартості становить 10 883
грн.

Наведені обставини підтверджуються
письмовими поясненнями сторін,
наявними в матеріалах справи: копією
свідоцтва про одруження, копією
рішення Ірпінського міського суду від
15.01.2014 року; копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2; копіями
товарних чеків та накладних, іншими
матеріалами справи.

Дані правовідносини регулюються:

- ст. 60 СК України за якою майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу);
вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя;

- ст. 63 СК України, відповідно до якої
Дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними;

- ст. 69 СК України, згідно з якою дружина
і чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу; дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною згодою;

- ч.1 ст. 70 СК України, за якою у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором;

- ст.71 СК України, відповідно до якої
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі; якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом; при цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення; неподільні речі
присуджуються одному з подружжя, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними; речі для професійних занять
присуджуються тому з подружжя, хто
використовував їх у своїй професійній
діяльності; вартість цих речей
враховується при присудженні іншого
майна другому з подружжя; присудження
одному з подружжя грошової компенсації
замість його частки у праві спільної
сумісної власності на майно, зокрема на
житловий будинок, квартиру, земельну
ділянку, допускається лише за його
згодою, крім випадків, передбачених
Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Ухвалою суду від 20.03.2014 року позов в
частині вимог про поділ автомобіля
«Форд Скорпіо» 1990 року випуску,
державний номер НОМЕР_1 залишено без
розгляду.

Оскільки відповідач позов визнає,
визнання ним позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, то суд визнає за
необхідне позов задовольнити, поділити
майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яке
належить їм на праві спільної сумісної
власності, визнати за позивачем право
власності на дитячі меблі «Юніор»,
придбані в 2008 році, вартістю 1200 грн.;
тумбу під телевізор, придбану в 2008 році,
вартістю 510 грн.; диван «Соня»,
придбаний в 2012 році, вартістю 1850 грн.;
газову плиту «Горенія», придбану в 2008
році, вартістю 3599 грн.; морозильну
камеру «Норд», придбану в 2009 році,
вартістю 2194 грн.; комод, придбаний в 2007
році, вартістю 300 грн., всього загалом на
суму 9 740 грн., визнати за відповідачем
право власності на меблі передпокою, 2009
року, вартістю 1150 грн.; кухонні меблі,
придбані в 2009 році, вартістю 11200 грн.;
електрочайник «Вітек», придбаний в 2009
році, вартістю 436,20 грн.; пральну машину
«Індезіт», придбану в 2008 році, вартістю
1800 грн.; мікрохвильову піч «LG», придбану
в 2006 році, вартістю 500 грн.; холодильник
«Норд», придбаний в 2003 році, вартістю 1800
грн.; обідній стіл з 4 стільцями,
придбаний в 2006 році, вартістю 500 грн.;
стійку для вазонів, придбану в 2009 році,
вартістю 250 грн.; пилосос «Зелмер»,
придбаний в 2013 році, вартістю 1100 грн.;
диван розкладний, придбаний в 2001 році,
вартістю 1800 грн., загалом на суму 20536
грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стягнути з відповідача на користь
позивачки судові витрати в сумі 311,35
грн. сплаченого судового збору.

На підставі ст.ст. 60,63, 69-71 СК України, ст.
ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 214, 215, 218 ЦПК України,
суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Поділити майно подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, яке належить їм на праві
спільної сумісної власності.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на дитячі меблі «Юніор»,
придбані в 2008 році, вартістю 1200 грн.;
тумбу під телевізор, придбану в 2008 році,
вартістю 510 грн.; диван «Соня»,
придбаний в 2012 році, вартістю 1850 грн.;
газову плиту «Горенія», придбану в 2008
році, вартістю 3599 грн.; морозильну
камеру «Норд», придбану в 2009 році,
вартістю 2194 грн.; комод, придбаний в 2007
році, вартістю 300 грн., всього загалом на
суму 9 653 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
меблі передпокою, 2009 року, вартістю 1150
грн.; кухонні меблі, придбані в 2009 році,
вартістю 11200 грн.; електрочайник
«Вітек», придбаний в 2009 році, вартістю
436,20 грн.; пральну машину «Індезіт»,
придбану в 2008 році, вартістю 1800 грн.;
мікрохвильову піч «LG», придбану в 2006
році, вартістю 500 грн.; холодильник
«Норд», придбаний в 2003 році, вартістю 1800
грн.; обідній стіл з 4 стільцями,
придбаний в 2006 році, вартістю 500 грн.;
стійку для вазонів, придбану в 2009 році,
вартістю 250 грн.; пилосос «Зелмер»,
придбаний в 2013 році, вартістю 1100 грн.;
диван розкладний, придбаний в 2001 році,
вартістю 1800 грн., загалом на суму 20 536
грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 311,35 гривень
(триста одинадцять гривень 35 копійок)
сплаченого судового збору.

Копію рішення направити сторонам для
відома.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Ірпінський міський суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: О. В. Пархоменко