Справа № 199/519/14-ц
19 березня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Руденко
при секретарі Коломієць Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа: четверта
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визнання свідоцтва про
право на спадщину недійсним, -
Позивачі звернулися до суду з позовом
до відповідача про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом, зазначивши, на підставі ордеру
№ 429, виданого 20.05.1986р. трестом
«Дніпротрансбуд» на ім'я ОСОБА_1 та його
матері - ОСОБА_5, вона зайняли дві
кімнати АДРЕСА_1. Пізніше у вказану
квартиру були прописані - дружина
ОСОБА_1 - позивач ОСОБА_3 та їх син -
позивач ОСОБА_2 Пізніше, без згоди
позивачів та без будь-якого відома, з
15.04.2003р. в даній квартирі були, як
виявилось, зареєстрованими в якості
проживаючої відповідач по справі -
ОСОБА_4, а з 30.09.2003р., - ОСОБА_6 та її
неповнолітні діти ОСОБА_7 і ОСОБА_8. Про
факт реєстрації цих осіб позивачі
дізнались лише в грудні 2003 року.
Пізніше керівництвом ВР ЖЕП виконкому
Амур-Нижньодніпровської райради м.
Дніпропетровська була безпідставно
видана незаконна довідка, згідно з якою
в кв.АДРЕСА_1, наймачем однієї кімнати
площею 11.4 кв.м є ОСОБА_5, а наймачами
іншої кімнати площею 14, 5 кв.м., є позивач
ОСОБА_1 Крім цього, в довідці чомусь
було зазначено осіб, які буцімто мають
право на житло - донька наймача ОСОБА_5 -
ОСОБА_6, та онуки наймача - ОСОБА_4,
ОСОБА_9, ОСОБА_12 Тоді про наявність цієї
довідки позивачі не знали. Отримавши
таку довідку про кількість
зареєстрованих осіб, та про розділ
особових рахунків, ОСОБА_5 з донькою
ОСОБА_6 без їх відома та згоди,
звернулись до житлового управління
міськради щодо приватизації однієї
кімнати квартири позивачів.04.07.2007 року
вказані особи отримали, згідно з
розпорядження житлового органу,
свідоцтво про право власності на житло
- на 41/100 частину квартири АДРЕСА_1.
01.10.2007р. було здійснено реєстрацію
права власності вказаних осіб на
нерухоме майно в КП «ДМБТІ». Однак
26.11.2010 року рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська було визнано
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_4 особами,
що втратили право користування
житловим приміщенням, скасувавши їх
реєстрацію за вказаним місцем
проживання. Крім того, згідно з
рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 11 квітня
2013р., були визнані незаконними
розпорядження управління житлового
господарства Дніпропетровської
міської Ради за № 4/443-07 від 04 липня 2007р.
про передачу квартири АДРЕСА_1 в
спільну часткову власність, та
недійсним свідоцтво про право
власності на житло - 41/100 частини
квартири на ім'я вказаних осіб. ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Відповідач, маючи
заповіт на своє ім'я від імені ОСОБА_5,
про який позивачі також не знали,
встигла отримати 28 березня 2013 р. в
Четвертій Дніпропетровській
нотаріальній конторі свідоцтво про
право власності на 41/500 квартири
АДРЕСА_1. Оскільки існує ніким не
скасоване свідоцтво нотаріуса, то цим
самим суттєвим чином порушуються права
позивачів, як квартиронаймачів на їх
право проживання та право на
приватизацію житлової площі. У зв'язку
з цим, позивачі просять суд визнати
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, після смерті ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, на 41/500 частини
квартири АДРЕСА_1, видане 28 березня 2013
року державним нотаріусом Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. на
ім'я ОСОБА_4, недійсним, та скасувати
відповідну реєстрацію цього свідоцтва
в Державному реєстрі правочинів.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_3,
ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали,
просили суд їх задовольнити, надали
суду пояснення аналогічні викладеним в
змісті позовної заяви.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання
не з'явився, про час, дату та місце
слухання справи повідомлений належним
чином, надав заяву про розгляд справи у
його відсутність.

Відповідач до судового засідання не
з'явилася, про час, дату та місце
слухання справи повідомлені належним
чином, про причини своєї неявки суду не
повідомила. Тому суд вважає можливим зі
згоди позивачів провести заочний
розгляд справ та постановити заочне
рішення.

Представник третьої особи - четвертої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори - до судового
засідання не з'явився, про час, дату та
місце слухання справи повідомлений
належним чином. Надав заяву про розгляд
справи без участі представника третьої
особи

Вислухавши пояснення позивачів ОСОБА_3,
ОСОБА_2, дослідивши докази в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ЖЕК тресту
«Дніпротрансбуд» міністерства
транспортного будівництва 20.05.1986 року
позивачу ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_5,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, був наданий
ордер № 429 на право зайняття двох
кімнат АДРЕСА_1. Згодом у вказаній
квартирі була зареєстрована дружина
ОСОБА_1 - ОСОБА_3, а у 1991 році їх син -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням виконкому Дніпропетровської
міської Ради від 20.02.1997р.за № 252, був
змінений правовий режим цього житла,
яке було введено до складу житлового
фонду для постійного проживання сімей.

Згідно зі списку на видачу ордерів на
квартири у відомчому будинку ВАТ
«Дніпротрансбуд» по АДРЕСА_1, ордер на
кв.АДРЕСА_1 мав бути виданий ОСОБА_5 на
склад сім ї з 4-х осіб, тобто, на неї, а
також на позивачів.

Згідно з рішення виконкому
Дніпропетровської міськради № 1002 від
23.05.2002р., даний будинок передано до
складу комунальної власності
територіальної громади міста на баланс
КВ ЖРЕП АНД району, яке на підставі
наказу № 105 від 27.08.2003 року було
реорганізовано в КЖЕП № 39.

15.04.2003 року у квартирі була
зареєстрована у якості проживаючої
онука квартиронаймача - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, а 30.09.2003 року у вказаній
квартирі були зареєстровані дочка
наймача ОСОБА_6 та її неповнолітні діти
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішенням суду від 10.05.2004 року ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 в позові до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про
зміну умов договору найму житлового
приміщення було відмовлено. Рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду від 26.11.2010 року ОСОБА_6 та її дітей
визнано такими, що втратили право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1 та скасована їх
реєстрація у вказаній квартирі.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 11 квітня
2013 року, яке на разі набрало чинності,
розпорядження управління житлового
господарства Дніпропетровської
міської ради №4/443-07 від 04 липня 2007 року
про передачу квартири в спільну
часткову власність визнано незаконним.
Свідоцтво від 04 липня 2007 року про право
власності на житло - 41/100 частину
вказаної квартири, видане на ім'я
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7
визнано недійсним. Але, як вбачається з
матеріалів спадкової справи № 1271/2011, 28
березня 2013 року відповідачу ОСОБА_4
державним нотаріусом Четвертої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. було
видано свідоцтво про право на спадщину,
яка складається з 41/500 частини квартири
АДРЕСА_1, за заповітом після смерті
ОСОБА_5.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що
позовні вимоги позивачів є законними
та обґрунтованими, оскільки свідоцтво
про право на спадщину за заповітом від
28.03.2013 року на ім'я ОСОБА_4 видане на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, виданого управлінням
житлового господарства
Дніпропетровської міської ради 04 липня
2007 року згідно розпорядження від 04.07.2007
року № №4/443-07, яке рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 11 квітня 2013 року визнано
недійсним.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
позивачів судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп. кожному.

Керуючись ст.ст. 215,216 ЦП України, ст.ст.
10, 60, 130, 214, 215, 224 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
свідоцтва про право на спадщину
недійсним задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину за заповітом після
смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, на
41/500 частини квартири АДРЕСА_1, видане на
ім'я ОСОБА_4 державним нотаріусом
четвертої Дніпропетровської державної
нотаріальної контори Шугаєвою Н.С.,
зареєстроване в реєстрі за № 3-529 та
скасувати його державну реєстрацію.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 судові витрати,
що складаються з судового збору, по 243,60
грн. кожному.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: