Номер провадження № 22-ц/785/3237/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гончаренко В.М.,
Короткова В.Д.

з участю секретаря -
Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів, за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 16 січня 2014
року,

встановила:

У вересні 2013 року позивачка звернулась
до суду з позовом про стягнення
аліментів та аліментів за минулий час
і в обґрунтування своїх позовних вимог
посилалася на те, що з 15 грудня 2001 року
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі.

Приблизно у 2005 році шлюбні відносини
між ними погіршилися, та вони стали
жити окремо, однак підтримували шлюбні
відносини.

Від шлюбу народилася донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її
утриманні та проживає з позивачем,
проте відповідач багато років не надає
матеріальної допомоги на утримання
дитини.

Позивач ОСОБА_2 просила :

- стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій
грошовій сумі в розмірі 1200,0 грн.,
щомісячно, до досягнення нею
повноліття ;

- стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за минулі
три роки тобто за період з 03.09.2010 року по
03.09.2013 року у розмірі 43560 грн.;

- стягнути з відповідача на її користь
судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
підтримала позов ,просила його
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, в судовому
засіданні позов визнав частково
,згоден сплачувати аліменти у розмірі
500 грн. щомісячно , просив у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення
аліментів за минулі три роки відмовити
.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 16.01.2014 року позов ОСОБА_2
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
його неповнолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в
розмірі 600,0 грн., але не менше, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку,
встановленого на відповідний період
законом, щомісячно, починаючи з 03
вересня 2013 року й до досягнення
повноліття дочки ОСОБА_4, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
його неповнолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за минулий період, а саме:
з 01 січня 2012 року по 02 вересня 2013 року в
сумі 11064,25 грн. (одинадцять тисяч
шістдесят чотири грн. 25 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір у розмірі 229,4 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 16 січня 2014
року змінити, яким зменшити розмір
аліментів на утримання доньки до 500 грн.
щомісячно ,в частині задоволених
позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення
аліментів за минулий час відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази у справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню , а рішення суду першої
інстанції скасуванню з ухваленням
нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції задовольняючи
частково позов ОСОБА_2 виходив з
майнового стану сторін , віку та стану
здоров'я дитини та з врахуванням того,
що відповідач працює, має постійний
дохід визначив розмір аліментів саме в
твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн.
,що не перевищує 50 % доходу відповідача.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2 та стягуючи аліменти за минулий
час , суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач з січня 2012 року не
надає матеріальну допомогу на
утримання доньки, тому відповідно до ч.2
ст. 191 СК України позивач набула право
на стягнення аліментів за минулий час
за період з 01.01.2012 року по 02.09.2013 року .

Проте з такими висновками суду першої
інстанції погодитися не можна з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається ,що
сторони з 15 грудня 2001 року по 16.01.2014
року перебували у шлюбі, про що
сторони не заперечують та
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 15
грудня 2001 року, запис № 1209 (а.с.5).

Від цього шлюбу народилась донька
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, виданим 11
грудня 2002 року, актовий запис № 1582
(а.с.5).

Сторони з 2005 року проживають окремо,
неповнолітня донька ОСОБА_4 проживає
разом з позивачем та перебуває на її
утриманні.

Після припинення сторонами спільного
проживання відповідач ухиляється від
утримання дитини, матеріальної
допомоги добровільно не надає.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує :

- Стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

- Стан здоров'я та матеріальне
положення платника аліментів;

- Наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

- Інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно п.17 Постанови ПВСУ «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 ,за
відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона
проживає, вправі звернутися до суду з
відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти
на дитину присуджуються в частці від
заробітку (доходу) її матері, батька (ст.
183 цього Кодексу) або в твердій грошовій
сумі (ст. 184 СК) і виплачуються
щомісячно.

Виходячи з матеріалів справи
вбачається, що відповідач працює в ПП
«ЮЖРЕММОНТАЖ» та отримує середню
заробітну плату у розмірі в середньому
1276 грн. , що підтверджується довідкою
ПП «ЮЖРЕММОНТАЖ» № 34 від 09.10.2013 р. (а.с.15).

Суд першої інстанції невірно
застосував норму матеріального права
та помилково стягнув аліменти у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку ,за винятком
випадків,передбачених ст.184 СК України.

За таких підстав позов ОСОБА_2
підлягає частковому задоволенню та з
відповідача має бути стягнуто аліменти
в частці.

З врахуванням майнового стану сторін
та враховуючи те ,що відповідач
працює, отримує постійний заробіток ,
за станом здоров'я фізичних або
психічних вад не має, з врахуванням
рекомендацій п. 17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства ,материнства та стягнення
аліментів» , колегія суддів вважає
можливим стягнути з відповідача на
користь позивача ,на утримання
малолітньої доньки аліменти у розмірі
1/4 частини усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 03.09.2013
року до досягнення ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття ,тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Колегія суддів погоджується з доводами
апеляційної скарги щодо помилкового
стягнення судом першої інстанції
аліментів за минулий час за період з
01.01.2012 року по 02.09.2013 року ,оскільки
всупереч до вимог ч.2 ст.191 СК України та
ст. 60 ЦПК України позивачем не доведено
те, що позивач вживав заходи щодо
добровільної сплати відповідачем
аліментів ,а відповідач ухилявся від
їх сплати .

Суд першої інстанції не звернув
уваги на вищенаведене та помилково
стягнув аліменти в твердій грошовій
сумі та стягнув аліменти за минулий
час.

За таких підстав , відповідно до п.4 ч.1
ст.309 ЦПК України , апеляційна скарга
ОСОБА_3 підлягає частковому
задоволенню, а рішення Малиновського
районного суду м.Одеси від 16.01.2014 року
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Керуючись ст.ст. 303, п.3 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1
ст. 309, ст.. 316,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 16 січня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх
видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 03.09.2013
року до досягнення ОСОБА_4
повноліття ,тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судові витрати у розмірі 229 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.А.Калараш

В.М. Гончаренко

В.Д. Коротков