Номер провадження 22-ц/775/724/2014
Головуючий в 1 інстанції - Жукова О.Є.
Доповідач - Гапонов А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючого судді Шевченко В.Ю.,

суддів Агєєва О.В., Гапонова А.В.,

при секретарі Стрижак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» на рішення Калінінського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 06 грудня 2013 року у
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Калінінського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 06
грудня 2013 року у позовних вимогах
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приват Банк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
Калінінського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 06
грудня 2013 року та ухвалити нове рішення
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги, апелянт зазначив, що судом
першої інстанції були порушені норми
матеріального та процесуального права.
Між позивачем та відповідачем був
укладений договір на необмежений
період часу, тобто, правовідносини
боржника з банком тривають по
сьогоднішній день. Відповідач
починаючи з 2005 року користується
грошима банку повною мірою. Дані
правовідносини не припинялися, тому що
клієнт не виконав зобов'язання перед
банком. Таким чином, вважаємо, що строк
позовної давності не може бути
пропущений, так як правовідносини між
сторонами тривають до повного
погашення клієнтом кредиту. Суд першої
інстанції не звернув уваги на всі
обставини і застосував при вирішенні
спору позовну давність, яку не мав
права застосувати.

В судовому засіданні Апеляційного суду
представник позивача підтримав доводи
апеляційної скарги.

Відповідачка та її представник, будучи
належним чином повідомлені про день та
час судового розгляду, у судове
засідання не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги в межах
апеляційного оскарження, апеляційний
суд вважає, що скарга задоволенню не
підлягає, а оскаржуване рішення слід
залишити без змін, виходячи з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
між позивачем та відповідачем був
укладений кредитний договір №25138618 від
14.03.2005 року. ОСОБА_1 отримала кредит у
розмірі 5000,00 грн., у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну карту із сплатою відсотків за
користуванням кредитом у розмірі 36% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом на строк по 01/07. Строк дії
карти 2 роки. Даний кредитний договір
підписано саме ОСОБА_1 (а.с.5). З
зазначеними порушеннями зобов'язань за
кредитним договором відповідач, згідно
розрахунку заборгованості за
договором від 14.03.2005 року, утворилась
заборгованість станом на 20.09.2013 року у
сумі 25784,80 грн., що складається з
заборгованості за кредитом у сумі 4201,02
грн., заборгованість по процентам за
користування кредитом у розмірі 21583,78
грн. (а.с.4).

Відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у
розмірі 5000,00 грн., у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну карту із сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Згідно розрахунку позивача,
відповідач зобов'язання щодо погашення
кредиту в повній мірі не виконувала, що
призвело до утворення заборгованості.

Разом з тим, судом першої інстанції
встановлено, що відповідач ОСОБА_1
14.03.2005 року підписала договір, та їй
було відкрито рахунок на кредитний
ліміт у сумі 5000 грн., зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, до 01 січня 2007 року
п.1.1. договору. п.6.2. вказаного договору
передбачено, що відповідач
зобов'язався погасити заборгованість
по кредиту у повному обсязі не пізніше
дати вказаної у п.1.1.

Строк дії картки - 2 роки, а строк дії
кредитного ліміту по січень 2007 року.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ч.1 ЦПК України,
апеляційний суд під час розгляду
справи в апеляційному порядку
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ч. 1 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції з
приводу того, що у ПАТ КБ «ПриватБанк»
виникло право пред'явити позов до суду,
починаючи з 28 березня 2007 року протягом
трьох років, тобто до 28 березня 2010 року,
а ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося за
захистом порушеного права у жовтні 2013
року, тобто з пропуском строку. Позивач
не просив суд поновити строк звернення
до суду і не зазначав причин пропуску
цього строку.

Крім того, у справі не має
меморіального ордеру, чеку з банкомату
та іншого документу, підтверджуючого
що відповідач отримала гроші.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, що призвело або могло призвести
до неправильного вирішення спору.

Ухвалене судом рішення відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК України, підстав для
його скасування за доводами
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 303 - 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» відхилити.

Рішення Калінінського районного суду
м. Горлівки Донецької області від 06
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: