№2/263/1121/2014
№263/1245/14ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 рокуЖовтневий районний
суд м. Маріуполя Донецької області у
складі: головуючого судді Кір'якової
Н.П., при секретарі Сушич Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Маріупольської міської ради до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третя особа: Реєстраційна
служба Маріупольського міського
управління юстиції Донецької області
про визнання договору купівлі-продажу
нежитлового приміщення недійсним,
скасування державної реєстрації права
власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом до відповідачів,
вказавши, що нежитлове приміщення
(сторожка) розташоване за адресою:
АДРЕСА_1 було споруджене на землях, які
перебувають у комунальній власності
територіальної громади Маріупольської
міської ради, без оформлення
правовстановлюючих документів на
землю. Власником зазначеного
приміщення на даний час є ОСОБА_2, який
набув право власності на підставі
договору купівлі-продажу від 22.06.2011р.
укладеного з ОСОБА_1 Право власності за
ОСОБА_1 на спірне нежитлове приміщення
було визнано на підставі договору
купівлі-продажу від 19.01.2011р. Рішенням
Жовтневого районного суду від 28.11.2012р.
по справі №2/0519/4156/12р. позов
Маріупольської міської ради до ОСОБА_2,
ОСОБА_1 третя особа: МКП Маріупольське
бюро технічної інвентаризації» про
визнання договору купівлі - продажу
нежитлової будівлі, зареєстрований за
№99, недійсним та скасування державної
реєстрації права власності було
задоволено в повному обсязі.
Відповідно до вказаного рішення суду
скасовано державну реєстрацію права
власності (реєстраційний номер 28752006)
від 21.01.2011 на нежитлову будівлю літ. А-1
по АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
вищевказаних підстав та просив їх
задовольнити.

Відповідачів судове засідання не
з'явилися по невідомим суду причинам,
про розгляд справи повідомлялися
своєчасно та належним чином.

Від третьої особи надійшла заява про
розгляд справи без її участі.

Суд вважає, що причини неявки
відповідачів, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи, не є поважними, в зв'язку з чим,
зі згоди позивача ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що нежитлове
приміщення (сторожка), літ. А-1, площею 4,2
кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1
було споруджено на землях, які
перебувають у комунальній власності
територіальної громади Маріупольської
міської ради без її згоди. Власником
зазначеногоприміщення на даний час є
ОСОБА_2, який набув право власності на
підставі договору купівлі-продажу від
22.06.2011р. укладеного з ОСОБА_1 (а.с.8) Право
власності за ОСОБА_1 на спірне
нежитлове приміщення було визнано на
підставі договору купівлі-продажу від
19.01.2011 р. укладеного з ОСОБА_2, який 28.11.2012
р. за рішенням Жовтневого районного
суду м. Маріуполя було визнано
недійсним (а.с.13).

Таким чином, ні у ОСОБА_2, ні у будь-якої
іншої особи не виникло право власності
на зазначену сторожку.

Відповідно до ст. 658 ЦПК України право
продажу товару належить власникові
товару. Якщо продавець товару, не є його
власником, покупець набуває право
власності лише у випадку, якщо власник
не має права вимагати його повернення.

Право власності за ОСОБА_2 на спірне
нежитлове приміщення було визнано на
підставі заочного рішення Жовтневого
районного суду м. Маріуполя від 10.12.2010 р.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 12.12.2011р. (а.с.10). Заочне
рішення суду від 10.12.2010р. скасовано за
заявою Маріупольської міської ради
(а.с.10). Ухвалою Жовтневого районного
суду від 25.01.2012р. позов ОСОБА_2 до
виконавчого комітету Маріупольської
міської ради про визнання права
власності

залишено без розгляду (а.с. 11).
Відповідно до акту дотримання вимог
земельного законодавства від 02.11.2011 р.,
складеного відділом регулювання
земельних відносин Маріупольської
міської ради, земельна ділянка, що
розташована по АДРЕСА_1, вільна від
забудови.

Тому, суд вважає, що придбавши спірну
нежитлову будівлю, на яку немає
правовстановлюючих документів, ОСОБА_2
не отримав право власності на неї і
таке положення не утворило юридичних
наслідків для учасників правочину.
Вказані обставини, на думку суду,
свідчать про те, що цей договір є таким,
що не відповідає вимогам закону та на
підставі ст. 203 ЦК України повинен бути
визнаний недійсним.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 203, 215, 216, 658 ЦК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Маріупольської міської ради до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа:
Реєстраційна служба Маріупольського
міського управління юстиції Донецької
області про визнання договору
купівлі-продажу нежитлового
приміщення недійсним, скасування
державної реєстрації права власності
задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу
сторожки літ. А-1, площею 4,2 кв.м.
розташованої по АДРЕСА_1, укладений
22.06.2011р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
посвідчений приватним нотаріусом
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрований у реєстрі за № 2483 -
недійсним.

Скасувати державну реєстрацію права
власності (реєстраційний номер 32478876)
від 23.06.2011 р. на сторожку, літ. А-1, площею
4,2 кв.м., розташовану по АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня проголошення заочного
рішення.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя

Н.П.Кір'якова