Єдиний унікальний номер 270/2008/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/928/2014
Головуючий у 1 інстанції Андрюшина Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого: судді Новосядлої В.М.,

суддів: Алексєєва А.В.,Кішкіної І.В.,

при секретарі Козаку І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1,
подану його представником ОСОБА_2, на
рішення Центрально-міського районного
суду м. Макіївки Донецької області від
17 жовтня 2013 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса
Макіївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк», треті особи:
комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації м. Макіївки»,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсним
іпотечного договору, зобов'язання
нотаріуса вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Центрально-міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 17 жовтня 2013 року було
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1
до приватного нотаріуса Макіївського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк», треті особи: комунальне
підприємство «Бюро технічної
інвентаризації м. Макіївки», ОСОБА_4,
ОСОБА_5, про визнання недійсним
іпотечного договору, зобов*язання
нотаріуса вчинити певні дії.

Не погодившись із рішенням суду,
позивач приніс апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду першої
інстанції скасувати і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги з наступних підстав:

- поза увагою суду першої
інстанції залишились вимоги статті 628
ЦК України щодо обов*язковості вимог,
які повинні бути викладені у договорі,

- суд першої інстанції не дав оцінки
тому, що відповідно до статті 5 Закону
України «Про іпотеку» предметом
іпотеки можуть бути один або декілька
об'єктів нерухомого майна, за таких
умов нерухоме майно може бути
відчужене іпотекодавцем і на нього,
відповідно до законодавства, може бути
звернене стягнення,

- суд першої інстанції не врахував
вимоги пункту 63 Інструкції «Про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України»,

- відмовляючи у задоволенні
позову, суд не врахував, що на момент
укладення договору іпотеки загальна
площа квартири складала 100.3 кв.м., а жила
площа - 49.2 кв.м., в той час як у
правоустановчому документі на
квартиру загальна площа квартири
значиться як 94.5 кв.м. Вказані зміни у
загальній площі квартири не були
зареєстровані у встановленому законом
порядку. А за цих обставин нотаріус не
мав право посвідчувати договір
іпотеки.

Представник позивача і третьої особи
ОСОБА_4, який діє за довіреністю, в
судовому засіданні апеляційної
інстанції підтримав доводи
апеляційної скарги і просив її
задовольнити.

Відповідачі та треті особи у судове
засідання не з*явились, повідомлені
належним чином про час і місце розгляду
справи.

Заслухавши доповідача, представника
позивача і третьої особи ОСОБА_4,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів апеляційного суду вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено:

23 листопада 2007 року між акціонерним
комерційним банком соціального
розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 (нині
ОСОБА_5.) був укладений кредитний
договір, відповідно до якого банк надав
ОСОБА_5 кредит у розмірі 50 000 доларів США
(а.с. 125).

В подальшому між акціонерним
комерційним банком соціального
розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 (нині
ОСОБА_5.) укладались додаткові угоди до
цього договору.

23 листопада 2007 року у забезпечення
зобов*язань за вказаним кредитним
договором приватним нотаріусом
Макіївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 був посвідчений
іпотечний договір №2248666, відповідно до
якого ОСОБА_1 та ОСОБА_4 передали в
іпотеку банку чотирикімнатну квартиру
АДРЕСА_1 (а.с. 8-15).

Вказана квартира належить ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 у рівних частках на підставі
Свідоцтва про право власності на житло,
виданого 27 березня 2002 року (а.с. 16).

Рішенням Центрально-міського
районного суду м. Макіївки від 25 лютого
2013 року, яке набрало чинності 13 березня
2013 року, з ОСОБА_5 на користь публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
була стягнута заборгованість за
кредитним договором у розмірі 977 213
гривень 96 копійок.

Цим же рішенням суду було звернуто
стягнення на предмет іпотеки
чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.
121-128).

27 березня 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом про визнання
недійсним іпотечного договору з тих
підстав, що на час посвідчення цього
договору була збільшена загальна площа
квартири з 94.5 кв.м. до 100.3 кв.м., а тому
нотаріус не мав права посвідчувати цей
договір.

При цьому позивач посилається на пункт
63 Інструкції «Про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
№20/5, затвердженої 03 березня 2004 Наказом
Міністерства юстиції України, яка
діяла на той час, відповідно до якого
крім правовстановлювального документа
на житловий будинок, садибу та інше
нерухоме майно (за винятком земельної
ділянки), якщо воно підлягає
реєстрації, нотаріус вимагає
документи, передбачені наказом
Міністерства юстиції України "Про
надання витягів з Реєстру прав
власності на нерухоме майно та
оформлення свідоцтв про право
власності на нерухоме майно на
спеціальних бланках" від 20 вересня 2002
року №84/5, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 20 вересня
2002 року №773/7061 (із змінами і
доповненнями, унесеними наказом
Міністерства юстиції України від 23
жовтня 2002 року №92/5, а в сільській
місцевості, де інвентаризація не
проведена, - довідку відповідного
органу місцевого самоврядування з
викладенням характеристики
відчужуваного нерухомого майна.

Коли з витягу з Реєстру прав власності
на нерухоме майно видно, що власник,
наприклад, житлового будинку здійснив
або здійснює його перебудову чи
прибудову, у тому числі перепланування
житлового будинку, переобладнання
нежитлового приміщення в житлове і
навпаки, або звів чи зводить
господарські, побутові будівлі та
споруди без установленого дозволу або
без належно затвердженого проекту чи з
істотними відхиленнями від проекту,
або з грубим порушенням основних
будівельних норм і правил, нотаріус
вимагає подання рішення органу
місцевого самоврядування про дозвіл
здійснити перебудову, прибудову,
перепланування чи звести господарські,
побутові будівлі та споруди. При
відсутності такого рішення нотаріус
відмовляє в посвідченні договору
відчуження житлового будинку,
власником якого здійснено таку
перебудову, прибудову, переобладнання
чи зведено господарські побутові
будівлі та споруди.

Однак, згідно із статтею 1 Закону
України іпотека - це вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право, в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання, одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 9 вказаного Закону України
визначені права іпотекодавця щодо
володіння, користування і
розпорядження предметом іпотеки, а
саме: іпотекодавець має право володіти
та користуватись предметом іпотеки
відповідно до його цільового
призначення, якщо інше не встановлено
цим Законом. При користуванні
предметом іпотеки іпотекодавець
повинен не припускати погіршення стану
предмета іпотеки та зменшення його
вартості понад норми його звичайної
амортизації (зносу).

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку»
та пунктом 94 Інструкції «Про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України» №20/5, затвердженої 03 березня
2004 Наказом Міністерства юстиції
України передбачено, що договір
застави має похідний характер від
забезпеченого нею зобов'язання і є
дійсним до припинення основного
зобов'язання або до закінчення строку
дії іпотечного договору.

Згідно із пунктами 4.6- 4.6.2 вказаного
договору, у разі звернення стягнення на
предмет іпотеки на підставі рішення
суду, реалізація предмета іпотеки
здійснюється шляхом продажу згідно із
статтею 38 Закону України «Про іпотеку»
або шляхом продажу на прилюдних торгах.

Аналіз наведених норм права і умов
оспорюваного договору дає підстави
вважати, що договір іпотеки не є
договором відчуження нерухомого майна,
оскільки ним визначена лише процедура
звернення стягнення на предмет іпотеки
та умови його реалізації у разі
невиконання основного зобов*язання.

Виходячи із встановлених фактів,
наданих сторонами доказів та вимог
закону, суд першої інстанції правильно
прийшов до висновку про відмову у
задоволенні позову.

Рішення постановлено у відповідності
до норм матеріального і процесуального
права.

Підстав для скасування рішення суду не
встановлено.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 308 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
постановляє ухвалу про відхилення
апеляційної скарги, якщо встановлює, що
суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Довід апеляційної скарги про те, що суд
першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, не врахував зміну
розміру житлової площі квартири на
момент укладення договору іпотеки з 94.5
кв.м до 100. 3 кв.м., які не були належним
чином зареєстровані, то апеляційний
суд виходить із того, що вказані
позивачем обставини мають значення при
відчуженні квартири, а оспорюваний
договір іпотеки є видом забезпечення
виконання зобов'язання, має похідний
характер від забезпеченого нею
зобов'язання і є дійсним до припинення
основного зобов'язання або до
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його
представником ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Центрально-міського районного
суду м. Макіївки Донецької області від
17 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на неї може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: Судді: