АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2611/14
Категорія: договірні
Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 квітня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Котелевець А.В.,

суддів -
Кіпенка І.С., Шаповал Н.М.,

за участю
секретаря - Варюшичевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Пересади
Наталії Іванівни - представника
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» на рішення
Московського районного суду м.
Харкова від 10 лютого 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором кредиту,

в с т а
н о в и л а:

В липні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
(далі - ПАТ «КБ «Надра») в особі свого
представника Аксьонової Вікторії
Володимирівни звернулося у суд із
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором кредиту.

На обґрунтування представник
позивача вказав, що 26 грудня 2006 року
укладено

договір №6/1/32/2006/840-К/96, відповідно
до умов якого Відкрите акціонерне

товариство «Комерційний банк
«Надра», правонаступником якого є ПАТ
«КБ «Надра»,

надало ОСОБА_2 кредит в розмірі 41 580
доларів США 00 центів зі сплатою 14,49%
річних з кінцевою датою погашення 25
грудня 2009 року, а в заставу передано
автомобіль

«Toyota Land Cruiser Prado».

Цього ж дня для забезпечення
зобов'язань за договором кредиту з
ОСОБА_3

укладено договір поруки № 6/1/32/2006/840-П/98.

Однак умови кредитного договору
виконані не були, у зв'язку з чим станом
на 18 червня 2013 року утворилась
заборгованість в загальному розмірі 123
031 долар США 31 цент, що еквівалентно 983
389 грн. 26 коп.

Посилаючись на вказані обставини,
просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь ПАТ «КБ «Надра»
заборгованість в даному розмірі, а
також 3 441 грн. 00 коп. судового збору в
солідарному порядку .

Рішенням Московського районного
суду м. Харкова від 10 лютого 2014 року в
задоволенні позову ПАТ «КБ «Надра»
відмовлено.

В апеляційній скарзі Пересада Н.І. -
представник позивача, посилаючись на
неправильне застосування норм
процесуального, матеріального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалити нове рішення про
задоволення позову в повному обсязі.
Зокрема, зазначає, що про застосування
строку позовної давності відповідачем
заявлено не було.

Відповідачі рішення суду першої
інстанції не оскаржили, заперечень на
апеляційну скаргу не надали.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції - судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розтроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом (ст. 625 ЦК
України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 554 ЦК
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову

(субсидіарну) відповідальність
поручителя.

Матеріали справи свідчать, що 26
грудня 2006 року укладено договір
№6/1/32/2006/840-К/96, відповідно до умов
якого ПАТ «КБ «Надра» надало ОСОБА_2
кредит в розмірі 41 580 доларів США 00
центів зі сплатою 14,49% річних з кінцевою
датою погашення 25 грудня 2009 року, а в
заставу передано автомобіль «Toyota Land
Cruiser Prado».

Цього ж дня для забезпечення
зобов'язань за договором кредиту з
ОСОБА_3

укладено договір поруки №
6/1/32/2006/840-П/98.

Однак умови кредитного договору
виконані не були, у зв'язку з чим станом
на 18 червня 2013 року утворилась
заборгованість в загальному розмірі 123
031 долар США 31 цент, що еквівалентно 983
389 грн. 26 коп. (а. с. 6-7, 13-14).

Згідно зі ст. 253, 256, 257 ЦК України
загальна позовна давність, у межах якої
особа може звернутися до суду з вимогою
про захист свого цивільного права або
інтересу, встановлюється тривалістю у
три роки. Перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Відповідно до вимог статті 259 ЦК
України позовна давність, встановлена
законом, може бути збільшена за
домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Позовна давність, встановлена
законом, не може бути скорочена за
домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК
України).

Разом з тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Договором кредиту, укладеного між
сторонами, встановлено строку, після
якого він припиняється, до 25 грудня 2009
року. Останній платіж за тілом кредиту
здійснено 21 липня 2008 року в сумі 1500 грн.
00 коп. Ця обставина сторонами не
оспорюється.

Отже, у ПАТ «КБ «Надра» виникло право
пред'явити вимогу до боржника про
виконання порушеного зобов'язання
щодо повернення кредиту, починаючи з 26
грудня 2009 року протягом наступних
трьох років. Проте позов пред'явлено 8
тра15 липня 2013 року, тобто після сплину
строку позовної давності, встановленої
законом.

З огляду на це, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в позові щодо стягнення з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ
«Надра» заборгованості за кредитним
договором № 6/1/32/2006/840-К/96 в розмірі 983 389
грн. 26 коп.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, підстав для
його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги про
непогашення наданого кредиту
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу Пересади Наталії
Іванівни - представника Публічного
акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» відхилити.

Рішення Московського районного суду
м. Харкова від 10 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно
і може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня її
проголошення безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді