Провадження №2/761/987/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

04 березня 2014 року
Шевченківський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого - судді:
Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві в приміщенні
суду цивільну справу за позовом
Державного підприємства «Антонов» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в :

Позивач Державне підприємство
«Антонов» звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1,
в якому просив суд: стягнути з неї на
свою користь суму заборгованості за
житлово-комунальні послуги - 15 636, 15 грн.
та 3,0 % річних в сумі - 915,42 грн., а також
понесені судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що відповідач є
отримувачем послуг і власником
квартири АДРЕСА_1, в якій вона
зареєстрована і проживає, але не в
повному обсязі сплачує плату за
комунальні послуги та послуги за
утримання будинку. Так, за час
проживання у вказаній квартирі
відповідачу надавались комунальні
послуги, а саме холодне водопостачання,
гаряче водопостачання, користування
тепловою енергією, газ, вивезення
побутових відходів, водовідведення,
газ, а також інші послуги з утримання
будинку та прибудинкової території.

До того ж відповідач щомісяця
отримував від позивача рахунки на
оплату квартирної плати та комунальних
послуг, однак платежі здійснював не
регулярно, внаслідок чого утворився
борг, який станом на вересень 2013 року
складає - 15 636,15 грн., а оскільки
відповідач у добровільному порядку
борг не погашає, тому позивач вимушений
був звернутися до суду за його
примусовим стягненням, а також просив
суд стягнути 3,0 % річних.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі, проти винесення
заочного рішення не заперечував.

Відповідач, про час і місце судового
розгляду оповіщався у встановленому
законом порядку, у судове засідання не
з'явився, про поважність причин неявки
суд не повідомив та не просив
розглядати справу у його відсутність,
представника до суду не направив,
заперечення проти позову не подавав.

Оскільки сторона позивача не
заперечувала проти проведення
заочного розгляду справи і відповідно
до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі
доказів.

Суд, розглянувши подані сторонами
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, Державне підприємство «Антонов»
житлово-комунального управління
м.Києва (далі - Позивач) ()
надає житлово-комунальні послуги з
утримання будинку по АДРЕСА_1, а саме
послуги з водопостачання
(водовідведення) та централізованого
опалення до споживачів по внутрішньо
будинкових мережах, енергопостачання
та утримання будинку і прибудинкової
території.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, відповідач ОСОБА_1
є власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 26.03.2004 року,
зареєстрованому Київському бюро
технічної інвентаризації.

Згідно довідки Форми №3 від 17.06.2013 року,
складеної працівниками ДП «Антонов», у
вказаній квартирі зареєстрована
відповідач і ОСОБА_4 - син.

На підставі ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України
плата за користування житлом
/квартирна плата/ обчислюється
виходячи із загальної площі квартири, а
плата за комунальні послуги
/водопостачання, газ, та інші послуги/
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами у відповідності до кількості
проживаючих в квартирі осіб.

Відповідно до п. 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992
р. «Про механізм впровадження Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» власник та наймач
(орендар) квартири, житлового
приміщення у гуртожитку зобов'язаний:
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем відповідно
до типового договору; оплачувати
надані житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом.

Згідно зі ст. 322 ЦК України тягар
утримання майна покладається на
власника, а саме: власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 151, 162 Житлового
кодексу Української РСР громадяни, які
мають у приватній власності жилий
будинок (квартиру), зобов'язані
забезпечувати його схоронність,
провадити за свій рахунок поточний і
капітальний ремонт, утримувати в
порядку придомову територію. Плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін. Плата за комунальні послуги
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник. Одним
із обов'язків споживача є здійснення
оплати за житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом (ч.3 ст.20 Закону). Також,
обов'язком споживача є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору та забезпечення
допуску представника
виконавцявиробника до приміщення для
проведення технічних і профілактичних
оглядів та перевірки показників
засобів обліку.

За змістом ст. 32 зазначеного Закону
плата за житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно, розмір плати
за комунальні послуги розраховується
виходячи з розміру затверджених
цін/тарифів та показань засобів обліку
або за нормами, затвердженими в
установленому порядку.

Відповідно до розрахунку боргу по
квартирній платі та платі за
комунальні послуги, проведеним
працівниками бухгалтерії позивача,
заборгованість відповідача
розрахована за період з січня 2009 року
по вересень 2013 року в сумі - 15636,15 грн. і
за вказаний період відповідач
періодично вносив кошти по сплаті
боргу, що свідчить про визнання ним
боргу.

Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між
виробниками та споживачами, а також
їхні права та обов'язки визначено у
Законі України «Про житлово-комунальні
послуги».

Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 цього Закону
встановлена відповідальність за
несвоєчасне здійснення платежів за
житлово-комунальні послуги у вигляді
пені.

Разом із тим, відповідно до ст. 526 ЦК
України зобов'язання повинно
виконуватись належним чином згідно з
умовами договору та вимогами ЦК
України, інших актів законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну
грошову суму на користь кредитора
відповідно до цивільно-правового
договору або з інших підстав,
визначених законом, є грошовим
зобов'язанням.

З огляду на викладене, правовідносини,
які склалися між сторонами, є грошовим
зобов'язанням, у якому, серед інших прав
і обов'язків сторін на боржника
покладено виключно певний
цивільно-правовий обов'язок з оплати
отриманих житлово-комунальних послуг,
якому кореспондує право вимоги
кредитора вимагати сплату грошей за
надані послуги.

За таких обставин, оцінюючи належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності суд приходить до висновку,
що заявлені позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, з власника квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 підлягає стягненню на
користь ДП «Антонов» заборгованості
за житлово-комунальні послуги в межах
позовних вимог за період з 01 січня 2009
року по 01 жовтня 2013 року в розмірі - 15
636,15 грн. та 3% річних від суми боргу у
розмірі - 915,42 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню
судовий збір у розмірі - 229,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 212 - 215,
217, 218, 223-228, 294 ЦПК України; ст. ст. 257, 264, 267,
322, 509, 525, 526, 610, 612, 625, 815, 901, 903 ЦК України,
ст. ст. 64, 66, 67, 68, 156, 162 ЖК України; ст. 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», суд, -

в и р і ш и в :

Позов Державного підприємства
«Антонов» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Державного підприємства «Антонов»
заборгованость за житлово-комунальні
послуги в розмірі - 15 636 /п»ятнадцять
тисяч шістсот тридцять шість/ гривень 15
коп.; 3% річних від суми боргу у розмірі
- 915 /дев»ятсот п»ятнадцять/ грн. 42 коп.
та судовий збір у розмірі - 229 /двісті
двадцять дев»ять/ грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку. У цьому разі строк,
протягом якого розглядалася заява, не
включається до строку на апеляційне
оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: