Справа №484/5552/13-ц 27.03.2014 27.03.2014 27.03.2014
Провадження №22-ц/784/984/14
інстанції-Мельничук О.В.
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського
І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Бакуті Т.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_3

на рішення Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 15 січня 2014 року у
цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_3

про стягнення боргу за договором
позики

У С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу
за договором позики.

Позивач зазначав, що 7 березня 2013 року
уклав з ОСОБА_3, як позичальником,
договір позики, за умовами якого
відповідач отримав 1 000 євро та
зобов'язався повернути кошти до 1
вересня 2013 року та сплатити 2 відсотки
на місяць за користування грошима.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3
ухиляється від виконання зобов'язання,
ОСОБА_1 просив стягнути 10 940 грн. боргу
та 1 744 грн. відсотків, а всього 12 684 грн.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав,
посилаючись на те, що 17 листопада 2013
року повернув ОСОБА_1 суму,
еквівалентну 1 000 євро, а саме 11070 грн.

Рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 15 січня 2014 року позов
задоволено, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
стягнуто 10 940 грн. боргу, 1 744 грн.
відсотків та судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив
рішення скасувати та відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на те,
що суд безпідставно вважав недоведеним
виконання ним позикових зобов'язань.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів не вбачає підстав для її
задоволення, виходячи з наступного.

Так, правовідносини, що випливають з
договору позики, регулюються статтями
1046-1053 ЦК.

Змістом договору позики є передача
однією стороною (позикодавцем) у
власність другій стороні
(позичальникові) грошових коштів
(речей) та зобов'язання останнього
повернути позикодавцю суму позики на
певних умовах (стаття 1046 ЦК).

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей (частина 2
статті 1047 ЦК).

За правилами статті 545 ЦК України
приймаючи виконання зобов'язання на
вимогу боржника, кредитор має видати
розписку про одержання виконання
частково або в повному обсязі. Якщо
боржник видав кредиторові борговий
документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові.
Підтвердженням виконання зобов'язання
може бути і наявність боргового
документу у боржника.

З матеріалів справи вбачається, що
протягом певного строку між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 мали місце правовідносини, за
якими відповідач отримав грошові кошти
на певних умовах та на відплатній
основі.

7 березня 2013 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_3
в борг 1000 євро. Останній зобов'язався
повернути борг до 1 вересня 2013 року та
сплатити 2 відсотки на місяць ( а.с.6, 13).

Ці обставини підтверджені письмовою
розпискою ОСОБА_3 з його особистим
підписом та не заперечуються
відповідачем.

Розписка знаходиться у позикодавця
ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_3 суду пояснив, що 17
листопада 2013 року повернув грошовий
борг в розмірі 11400 грн. ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 не заперечував факту
отримання зазначеної суми, але
зазначив, що ці кошти не стосуються
позики за договором від 7 березня 2013
року.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
допитані судом першої інстанції,
підтвердили факт передачі грошей
позивачеві. При цьому свідки пояснили,
що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була розмова, що
не всі гроші повернуті, є земельний
спір, а розписка буде повернута після
повного розрахунку (а.с.28-30).

Відповідач ОСОБА_3 не заперечував
наявність між ним та ОСОБА_1 спору щодо
використання земельних ділянок та
компенсації витрат ( а.с.14).

Встановивши ці обставини, суд першої
інстанції дійшов висновку, що факт
отримання ОСОБА_1 у листопаді 2013 року
коштів від відповідача за умови, що
борговий документ залишився у ОСОБА_1,
а між сторонами існували і інші
відносини, не може бути достатньою
підставою вважати позикові
зобов'язання ОСОБА_3 належно
виконаними.

Стягнення на користь ОСОБА_1 боргу за
договором позики на умовах, зазначених
в розписці від 7 березня 2013 року,
відповідає матеріалам справи та
вимогам статті 1049 ЦК.

Посилання апелянта на неналежну оцінку
судом зібраних доказів є
безпідставним.

Доводів, які би стосувались розрахунку
боргу, апеляційна скарга не містить.

Оскільки апеляційна скарга не містить
доводів, які б спростовували висновки
суду чи доводили б порушення ним норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів не вбачає підстав для
скасування судового рішення.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Первомайського міськрайонного
суду Миколаївської області від 15 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді