АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/1444/14
Справа № 638/9239/13-ц
Категорія: надання послуг
Доповідач -Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого-судді:
Гальянової І.Г.

суддів:
Колтунової А.І.

Костенко Т.М.

при секретарі:
Сватенко Н.В..

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в
особі їх представника ОСОБА_3, на
рішення Дзержинського районного суду
м.Харкова від 05 грудня 2013 року у справі
за позовом Комунального підприємства
«Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості по сплаті за
теплопостачання в сумі 9004 грн. 68 коп. за
період з 01.10.2004 року по 30.04.3013 року,
поновлення строку позовної давності,-

ВСТАНОВИЛА :

26 червня 2013 року позивач звернувся у
суд з зазначеним позовом.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що
послуги з теплопостачання надаються
відповідачам централізовано, однак
останні не в повному обсязі їх
сплачують , у зв»язку з чим за період з
01.10.2004 року по 30.04.2013 року виникла
заборгованість в сумі 9004 грн.68 коп.

Як на підставу своїх вимог позивач
також зазначає, що на підставі його
заяви 24.09.2010 року Дзержинським районним
судом м.Харкова 01.10.2010 року було видано
наказ, який було скасовано за заявою
відповідача. Просить поновити строк
звернення до суду з зазначеним позовом.

В судовому засіданні суду першої
інстанції представники позивача
позовні вимоги підтримали з
зазначених підстав та просили їх
задовольнити, при цьому пояснили КП
«ХТМ» послуги з теплопостачання
виконує якісно та доводить тепло до
мережі будинку, в якому відповідачі
проживають.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому
засіданні суду першої інстанції
позовні вимоги не визнали. Свої
заперечення обґрунтовували тим, що
послугами з гарячого водопостачання не
користуються, оскільки в їх квартирі не
має гарячої води, а також пояснили, що
протягом з 2004 року послуги з
теплопостачання їм не надавалися , вони
весь час неодноразово зверталися до КП
«ХТМ» та до КП «Жилкомсервіс»,
Харківської міської ради зі скаргами
на ті обставини, що в квартирах НОМЕР_1
та НОМЕР_2 їхнього під»їзду самочинно
переробили опалення у зв»язку з чим в
їхній квартирі не має теплопостачання .
Як на підставу заперечень також
посилались на відсутність укладеного
між ними та позивачем договору та на
пропуск позивачем строку позовної
давності з 01.10.2004 року і ненадання
доказів поважності причин пропуску
такого строку.

Справу розглянуто судом першої
інстанції за відсутності відповідачів
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, інтереси яких в суді
першої інстанції представляла ОСОБА_3

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 05 грудня 2013 року позовні
вимоги позивача задоволені частково.
Суд відмовив позивачу в частині
позовних вимог про поновлення
пропущеного строку позовної давності
за період з 01.10.2004 року по 19.06.2010 року та
в стягненні заборгованості за
теплопостачання за період з 01.10.2004 року
по 19.06.2010 року в сумі 4639,41 гривень.

Суд стягнув з відповідачів солідарно
на користь позивача заборгованість за
теплопостачання за період з 20.06.2010 року
по 30.04.2013 року в сумі 4 365,27 гривень.
(тисяч чотири триста шістдесят п»ять
гривень 27 копійок) та вирішив питання
щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, яка діє як
в свої інтересах, так і в інтересах.
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 просять
скасувати вказане рішення суду в
частині задоволення позовних вимог
позивача та закрити провадження у
справі.

Доводи апеляційної скарги
обґрунтовують невідповідністю
висновків суду обставинам справи та
наявним у справі доказам. Наводять ті ж
доводи, що і в суді першої інстанції та
зазначають на відсутність укладеного
між ними та позивачем договору про
надання послуг по централізованому
опаленню та гарячому водопостачанню,
ненадання позивачем даних про
фактичних розмірах споживання ними
теплової енергії., відсутність
гарячого водопостачання . Відповідачі
також зазначають, що суд першої
інстанції не надав оцінку наявному у
матеріалах справи акту від 25.10.2013 року.

Справа призначалась до розгляду в
судовому засіданні суду апеляційної
інстанції на 05 лютого, 19 лютого, 05
березня 2014 року та відповідачі
належним чином повідомлялись судом про
час та місце розгляду справи, про що
свідчать їх розписки про вручення
судових повісток (а.с. 136-139, 146-149, 157-160). У
зв»язку з заявами відповідачів, щодо
хвороби ОСОБА_3 розгляд справи
відкладався.

В судове засідання 26 березня 2014 року
відповідачі повторно не з»явились,
будучи належним чином повідомленими
про час та місце розгляду справи, про
що свідчать їх розписки про вручення
судових повісток ( а.с.169-172).

Від відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 надійшла заява щодо відкладення
розгляду справи у зв'язку з хворобою
ОСОБА_3.

Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 305 ЦПК
України, апеляційний суд відкладає
розгляд справи в разі неявки у судове
засідання особи , яка бере участь у
справі, щодо якої немає відомостей про
вручення їй судової повістки, або за її
клопотанням, коли повідомлені нею
причини неявки буде визнано судом
поважними. Неявка сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи не перешкоджає
розглядові справи.

Враховуючи той факт, що відповідачі
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи ,а зазначена вище
заява не містить доказів того, що
ОСОБА_3 , яка представляє також інтереси
ОСОБА_5, ОСОБА_6 за станом здоров»я не
може бути присутньою в судовому
засіданні та не містить доказів щодо
поважності причин неявки в судове
засідання ОСОБА_4, а також враховуючи
той факт, що їх інтереси в суді
апеляційної інстанції представляє
прокурор, судова колегія вважає за
необхідне розглянути справу за
відсутності відповідачів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора , представника позивача,
дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги , судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України,
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в
частині відмови позивачу в задоволенні
позовних вимог щодо стягнення з
відповідачів на його користь
заборгованості за послуги з
теплопостачання за період з 01.10.2004 року
по 19.06.2010 року в сумі 4365. 27 грн. сторонами
в апеляційному порядку не
оскаржується, а тому законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в цій частині у
відповідності до вимог зазначеної
норми ЦПК України, судом апеляційної
інстанції не перевіряється.

Задовольняючи позовні вимоги
позивача в частині стягнення з
відповідачів заборгованості за
послуги з теплопостачання за період з 20
червня 2010 року по 30 квітня 2013 року, суд
виходив з доведеності позивачем
позовних вимог в цій частині.

Вказаний висновок суду відповідає
вимогам закону та наявним у справі
доказам, яким суд першої інстанції дав
належну оцінку.

Так, судом першої інстанції
встановлено та цей факт відповідачами
не заперечується, що вони проживають в
АДРЕСА_1.

Судом першої інстанції також
встановлено , підтверджено наявними у
справі доказами та цей факт
відповідачами не спростовано, що
послуги з теплопостачання надаються
позивачем централізовано, відповідачі
від надання таких послуг не
відмовлялись та відповідно до
наданого позивачем розрахунку , за
період з 20.06.2010 року по 30.04.2013 року
заборгованість за такі послуги складає
4365 грн. 27 коп. ( а.с.3).

Судом першої інстанції також
встановлено , підтверджено наявними у
справі доказами та цей факт позивачем
не заперечується , що послуги з
гарячого постачання відповідачам не
надаються та як свідчить наданий
позивачем розрахунок заборгованості,
оплата таких послуг позивачем не
нараховувалась ( а.с.3).

Статтею 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги №№ 1875 від
24.06.2004 року передбачено право споживача
на несплату вартості
житлово-комунальних послуг за період
фактичної відсутності таких
житлово-комунальних послуг .

Судом першої інстанції також
встановлено, підтверджено наявними у
справі доказами та цей факт
відповідачами не спростовано, що 23
квітня 2013 року комісія у складі
представників КП «Жилкомсервіс», КП
«ХТМ» та КП «Харківводоканал» на
неодноразові звернення відповідачів
провела ретельне обстеження стану
теплових мереж в будинку , цим
обстеженням встановлено будь-яку
відсутність переобладнання системи
теплопостачання в квартирах НОМЕР_1 та
АДРЕСА_2, на які як на причину
відсутності тепла посилаються
відповідачі. Відповідачі членів
комісії до свого помешкання не пустили,
перевірка рамки під»їзду підтвердила
наявність встановленого Законом
обсягу тепломережі.

Комісія прийшла до висновку, що
посилання відповідачів на відсутність
тепла в їх квартирі безпідставне, а
ремонтні роботи внутрішніх квартирних
трубопроводів на підставі вимог ст.20
Закону України «Про житлово-комунальне
господарство» покладені на власників
житла ( а.с.100-102).

Стаття 60 ЦПК України, встановлює
обов»язок кожної сторона довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
а також встановлює , що доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі ,
виникає спір та що доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Доказів, які б свідчили, що
позивач в період з 20 червня 2010 року по 30
квітня 2013 року позивач не надавав
відповідачам послуг з центрального
опалення, відповідачі суду не надали.

За таких обставин, а також
враховуючи той факт, що частиною 3
статті 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
встановлено обов»язок споживача на
укладання договору про надання
житлово- комунальних послуг та від
надання послуг з центрального опалення
відповідачі не відмовлялись, то суд
першої інстанції прийшов до
обгрунтованого висновку про стягнення
з відповідачів на користь позивача
заборгованість по сплаті таких послуг
за період з 20 червня 2010 року по 30 квітня
2013 року.

При цьому суд першої інстанції
обгрунтовано не взяв до уваги акт
-претензію від 25.10 2013 року як доказ
ненадання позивачем послуг з опалення,
оскільки вимог щодо стягнення
заборгованості по сплаті за послуги з
центрального опалення за період після
30 квітня 2013 року позивач не заявляв, а
відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених позивачем вимог. Крім того
вказаний акт свідчить, що послуги з
централізованого опалення позивачем
надаються.

Інші доводи, викладені
відповідачами в апеляційній скарзі,
висновків суду не спростовують , були
предметом їх розгляду судом першої
інстанції , яким суд дав належну оцінку
та не дають підстав для скасування чи
зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на наведене судова
колегія приходить до висновку про
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315,
317, 319, 218 ЦПК України, судова колегія -,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5, ОСОБА_6, в особі їх
представника ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Дзержинського районного
суду м.Харкова від 05 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгулу цивільних і кримінальних справ
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді :