АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/2622/14
Справа № 2-573/10
Категорія: «сімейні правовідносини»
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Піддубного Р.М.,

Даниленка В.М.,

при секретарі - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 14 лютого
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визначення розміру
аліментів на дитину,,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з названим позовом, в
обґрунтування якого зазначав, що 16
червня 1995 року між ним та ОСОБА_3 було
зареєстровано шлюб, який рішенням
Фрунзенського районного суду
розірвано 05 вересня 2008 року. Від шлюбу
сторони мають двох дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. 10
червня 2006 року Фрунзенським районним
судом м. Харкова постановлено рішення
про стягнення з позивача на користь
ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей у
розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 19 жовтня 2005 року
та до досягнення старшою дитиною
повноліття. Місце постійного
проживання старшого сина ОСОБА_2 за
рішенням суду визначено за місцем
проживання позивача - ОСОБА_2. Всі
батьківські обов'язки виховання та
матеріальне забезпечення сина ОСОБА_2
здійснює позивач. У зв'язку з цим ОСОБА_2
просив визначити розмір аліментів,
які стягуються з нього на користь
відповідачки на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у сумі ? частини від його
заробітку з дня пред'явлення позову до
досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 18 січня 2010 року позовні
вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини усіх
видів заробітку щомісячно, але не менш,
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з 21 серпня 2009 року і до
досягнення повноліття найстаршою
дитиною.

05 лютого 2014 року позивач звернувся до
Фрунзенського районного суду м.
Харкова із завою про виправлення
помилки у вказаному рішення суду.

Ухвалою цього ж суду від 14 лютого 2014
року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про
усунення описки - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального
права, просив ухвалу скасувати та
направити справу на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, що випливає з
ч.1 ст.303 ЦПК України.

Виправлення описок та арифметичних
помилок у судовому рішенні
відбувається за правилами ст.219 ЦПК
України.

Відповідно до ч.1 ст.219 ЦПК суд може з
власної ініціативи або за заявою осіб,
які беруть участь у справі, виправити
допущені у судовому рішенні описки чи
арифметичні помилки.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 фактично
не згоден з ухваленим 18 січня 2010 року
Фрунзенським районним судом м. Харкова
рішенням.

Особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не беруть участь у
справі, якщо суд вирішив питання про
їхні права та обов'язки, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судових рішень у випадках та порядку,
встановленим цим Кодексом, що
встановлено ст.13 ЦПК України.

Відмовляючи в задоволенні заяви
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив
саме з цих положень закону та
обґрунтовано зазначив, що не згода
позивача з рішенням суду є підставою
для оскарження його в апеляційному
порядку за правилами ст.292 ЦПК України,
а не подачі заяви про виправлення
описки.

Враховуючи викладене, ухвала судом
першої інстанції постановлена з
додержанням норм процесуального права
і підстав для її скасування судова
колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 14 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає, як
така, що не перешкоджає подальшому
провадженню по справі.

Головуючий

Судді