АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3390/14
Головуючий у 1-й інстанції -
Справа № 186/2184/13
Доповідач - Гайдук В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського
А.Б., Свистунової О.В.,

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк»

на рішення Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 27
січня 2014 року

у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулось до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що 14 лютого 2006 року
між банком та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку із сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 48 %
на суму залишку з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1
зобов'язань за кредитним договором,
станом на 16 жовтня 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 34317,38 грн., яку
банк просив стягнути з відповідача, а
також покласти на нього судові витрати
(а.с. 1-4).

Рішенням Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 27
січня 2014 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено (а.с. 46-49).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» посилається на
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні судового рішення, у
зв'язку з чим ставить питання про його
скасування та ухвалення нового про
задоволення позову (а.с.53-56).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог колегія суддів не знаходить
підстав для задоволення скарги та
скасування або зміни судового рішення,
виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів справи, між
позивачем та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № б/н від 14 лютого 2006
року, за умовами якого позивач
зобов'язався надати відповідачу
платіжну картку з кредитним лімітом на
термін дії такої картки, а відповідач
зобов'язався повернути отриманий
кредит і сплатити відсотки у
встановленому договором розмірі та
строки, що підтверджується копією
зазначеного договору (а.с. 8-9).

При цьому, відсотки за кредитом, строки
та порядок погашення заборгованості
були визначені Умовами та правилами
надання банківських послуг (далі -
Умови).

Зокрема, п. 9.3 Умов визначено, що картка
відкрита на невизначений строк, крім
випадків, установлених пунктами 9.6, 9.7
Умов договору. У цих пунктах, а також у
пунктах 9.1., 9.4. Умов вказано, в яких
випадках дія картки припиняється та з
якого часу у кредитора виникає право на
примусове стягнення заборгованості та
в якому порядку.

Відповідно до п. 9.4. Умов у випадку
наявності перевитрат платіжного
ліміту по карті та непогашення їх
клієнтом протягом 6 місяців, карта
закривається та її наступне
відновлення можливе лише після повного
погашення заборгованості.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості за договором № б/н від 14
лютого 2006 року (а.с. 5-7), відповідач
здійснив останній платіж за кредитом у
липні 2006 року, таким чином, відповідно
до умов укладеного між сторонами
договору платіжна карта відповідача
повинна бути закрита у січні 2007 року.

З матеріалів справи також вбачається,
що 28 лютого 2008 року за заявою позивача
було видано судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
кредитним договором № б/н від 14 лютого
2006 року в сумі 9782,93 грн.

Ухвалою Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 31
березня 2014 року даний наказ було
скасовано та роз'яснено заявнику його
право на звернення до суду у позовному
порядку (а.с. 41).

Однак, позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом у листопаді 2013 року.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання починається зі спливом
строку виконання.

Відповідач заперечуючи проти
заявленого позову подала письмову
заяву про застосування позовної
давності по даним правовідносинам
(а.с.39).

За викладених обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
ухвалюючи рішення про відмову у
задоволені позову, дійшов вірного
висновку про те, що позивачем було
пропущено позовну давність при
зверненні до суду з даним позовом.

Доводи апелянта стосовно того, що
сторони домовились про збільшення
строку позовної давності, шляхом
автоматичної пролонгації дії договору,
не можуть бути прийняті колегією
суддів, оскільки, укладеним між
сторонами договором, зокрема пунктами
9.3, 9.4, 9.6, 9.7 Умов, визначено порядок
припинення дії кредитної карти в
окремих випадках, а саме: у разі
невиконання кредитором зобов'язань
щодо виплати кредиту.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
відтак підстав для його скасування за
доводами апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 27
січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: