Справа № 645/452/14
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року Фрунзенський
районний суд міста Харкова у складі :

головуючого судді - Горпинич О.В.

за участю секретаря судових засідань -
Погрібняк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Кулиничівської селищної ради
Харківської області, Харківської
міської ради, Першої державної
нотаріальної контори Харківського
району Харківської області про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із
вищевказаним позовом, яким просили
визнати за ними право власності по ?
частині земельної ділянки розміром 0,15
га з цільовим призначенням під
будівництво та обслуговування
житлового будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_5 в розмірі ?
частини. В обґрунтування позову
посилалися на те, що ОСОБА_6, яка є
бабусею позивачів, належала земельна
ділянка розміром 0,15 га, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6
померла та її чоловік ОСОБА_7 прийняв
спадщину у вигляді вищевказаної
земельної ділянки. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
ОСОБА_7. Після смерті ОСОБА_7 прийняв
спадщину його син ОСОБА_5 та йому було
видано свідоцтво про право на спадщину
за заповітом у тому числі на ? частину
приватизованої земельної ділянки, що
розташована за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_5
помер ІНФОРМАЦІЯ_3, та позивачі є
єдиними спадкоємцями першої черги за
законом. В квітні 2012 року вони
звернулися до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, в
результаті чого було заведено спадкову
справу та видано свідоцтво про право на
спадщину за законом після смерті
батька на трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1. Що стосується земельної
ділянки, то державним нотаріусом було
відмолено у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом та
рекомендовано звернутися до суду.
Враховуючи той факт, що позивачі є
спадкоємцями першої черги, та інших
спадкоємців не має, просили визнати за
ними право власності на вищевказану
земельну ділянку.

Позивачі у судовому засіданні
підтримали позовні вимоги у повному
обсязі, пояснивши про обставини
викладені вище та просили задовольнити
позов.

Інші учасники судового розгляду в
судове засідання не з'явилися,
повідомлялися про час та місце
судового засідання своєчасно та
належним чином, причини неявки суду не
повідомили.

Суд, вислухавши позивачів,
дослідивши письмові докази у їх
сукупності, вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Судом встановлені наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Основоположні принципи
здійснення правомочностей власника
сформульовані в ст. 1 Першого протоколу
до Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, яка є складовою
правової системи України відповідно
до ст. 9 Конституції України. Ця норма
міжнародної конвенції передбачає
право кожної фізичної чи юридичної
особи безперешкодно користуватися
своїм майном; не допускає позбавлення
тією чи іншою особою свого майна, крім
як в інтересах суспільної
необхідності і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права; визнає право
держави на здійснення контролю за
використанням власності у
відповідності з загальними інтересами
або для забезпечення податків, інших
зборів чи штрафів.

У Конституції України закріплені
основні правові принципи регулювання
відносин власності, головним з яких є
принцип рівного визначення й захисту
рівними чином усіх форм власності
(ст.ст. 13,14,41).

Способи захисту цивільних
прав та інтересів, перелік яких не є
вичерпним, визначений ст. 16 ЦК України.
Перелічені в даній статті способи
захисту можуть застосовуватися окремо
або в сукупності з іншими способами
захисту при судовому захисті як права
власності, так і речових прав на чуже
майно, в тому числі осіб, які не є
власниками.

Судом встановлено, що згідно
державного акту на право приватної
власності на землю серія ХР-25-67-13824
ОСОБА_6 на підставі рішення виконавчого
комітету Кулиничівської Ради народних
депутатів від 10.02.1999 року за № 65 на
праві приватної власності належала
земельна ділянка площею 0,15 га, яка
розташована на території
Кулиничівської селищної Ради народних
депутатів по вул. Хліборобська.
Відповідно до акту, який
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 74, вищевказану
земельну ділянку передано для
будівництва та обслуговування
житлового будинку.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть НОМЕР_1, копія якого знаходиться
в матеріалах справи.

Після смерті ОСОБА_6
відкрилася спадщина.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік
ОСОБА_6 - ОСОБА_7, що підтверджується
свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, копія
якого знаходиться в матеріалах справи,
після смерті якого відкрилася
спадщина.

02.07.2002 року ОСОБА_5, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на спадкове
майно після смерті ОСОБА_7. При цьому
спадкове майно, на яке видано
свідоцтво, складається, у тому числі з
приватизованої земельної ділянки
розміром 0,15 га цільовим призначенням
під будівництво та обслуговування
житлового будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_2 та яка належала ОСОБА_6,
спадщину після якої її чоловік ОСОБА_7
прийняв, але помер, не оформивши своїх
спадкових прав, на підставі державного
акту про право приватної власності на
землю.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, про
що свідчить свідоцтво про смерть
НОМЕР_3, копія якого знаходиться в
матеріалах справи.

З відповіді Першої Державної
нотаріальної контори Харківського
району Харківської області вбачається,
що після смерті ОСОБА_5 в шестимісячний
строк з дня смерті спадкодавця до
нотаріальної контори з заявами про
прийняття спадщини звернулися діти
спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_3. 19.10.2012
року на ім'я дітей спадкодавця ОСОБА_5 в
рівних частинах кожному було видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на ? частину трикімнатної
квартири АДРЕСА_1.

Листом від 19.10.2012 року Перша
державна нотаріальна контора
Харківського району Харківської
області роз'яснила ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
необхідність звернення до суду з
питання оформлення спадщини після
смерті батька ОСОБА_5 на земельну
ділянку площею 0,15 га, так як відсутній
правовстановлювальний документ на
вказане майно - державний акт на
земельну ділянку.

Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

У першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Заповіту ОСОБА_5 не залишив, а тому
право на його спадщину одержують
спадкоємці за законом.

Саме позивачі є спадкоємцем першої
черги, що підтверджується свідоцтвами
про народження, копії яких знаходяться
в матеріалах цивільної справи.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або законом.

Спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи.

Спадкоємець за заповітом чи
за законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

Спадкоємцями за заповітом і за
законом можуть бути фізичні особи, які
є живими на час відкриття спадщини, а
також особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Стаття 1258 ЦК України передбачає, що
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Відповідно до п. „г" ч. 1 ст. 81
Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК
України, право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

З огляду на те, що за життя у ОСОБА_5
виникло відповідне право на спірну
земельну ділянку, ОСОБА_2, ОСОБА_3 як
спадкоємці першої черги спадщину після
смерті батька прийняли, суд вважає, що
останні мають право на спадкування
земельної ділянки площею 0,15 га з
цільовим призначенням під будівництво
та обслуговування житлового будинку,
що знаходиться в АДРЕСА_2.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 10,11,60,61, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Кулиничівської селищної ради
Харківської області, Харківської
міської ради, Першої державної
нотаріальної контори Харківського
району Харківської області про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на ? частину земельної ділянки площею
0,15 га з цільовим призначенням під
будівництво та обслуговування
житлового будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_2, у порядку спадкування за
законом після смерті батька ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_3 право власності
на ? частину земельної ділянки площею
0,15 га з цільовим призначенням під
будівництво та обслуговування
житлового будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_2, у порядку спадкування за
законом після смерті батька ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судові витрати зі сплати судового
збору віднести за рахунок позивачів.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через
Фрунзенський районний суд м. Харкова
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя -