Єдиний унікальний № 371/351/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року м.
Миронівка № 371/ 351 / 14-ц

Миронівський районний суд Київської
області в складі:

головуючого судді
Капшук Л.О.

при секретарі
Січкаренко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О
В И В :

позивач звернулася до суду з позовною
вимогою про розірвання шлюбу з
відповідачем, посилаючись на ті
обставини, що перебуває з ним у шлюбі з
20 квітня 2012 року. Від шлюбу мають доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейні стосунки
не склались через різні погляди на
життя, обов»язки подружжя та втрату
почуття любові та поваги один до
одного. З вересня 2013 року шлюбних
стосунків не підтримують, проживають
окремо. Наміру зберігати сім"ю вона не
має, просила розірвати укладений з
відповідачем шлюб в судовому порядку,
залишити дочку проживати з нею та після
розірвання шлюбу залишити прізвище
«ОСОБА_1».

У судове засідання позивач не
з'явилася, подала до суду заяву, в якій
просить розгляд справи проводити у її
відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, подав до суду заяву, в якій
просить розгляд справи проводити у
його відсутності, позовні вимоги
визнає.

Суд, дослідивши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного
Кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду, відповідно до статті 110 цього
Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони перебувають у шлюбі з 20 квітня
2012 року, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб серії НОМЕР_1, виданим 20 квітня
2012 року відділом реєстрації актів
цивільного стану Святошинського
районного управління юстиції у м.
Києві.

Від шлюбу мають малолітню доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджуються свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, виданим 29
серпня 2012 року відділом реєстрації
актів цивільного стану Святошинського
районного управління юстиції у м.
Києві.

Встановлено, що між подружжям фактично
не існує сімейних стосунків. З вересня
2013 року шлюбних відносин сторони не
підтримують.

Сімейні відносини між подружжям
розладились через відсутність
взаєморозуміння, різні погляди на
життя. Сторони не змогли створити в
сім"ї атмосферу, основану на почуттях
взаємної любові та поваги.

Суд дійшов висновку, що причини розладу
подружніх відносин є справжніми, сім'я
розпалась, шлюб сторін носить
формальний характер.

За таких обставин суд вважає, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін та їх малолітніх дітей, що має
істотне значення. Заходи щодо
примирення подружжя відповідно до ст.
111 Сімейного кодексу України є
непотрібними.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно
до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд
дійшов висновку, що є достатня
кількість підстав для розірвання шлюбу
між позивачем та відповідачем.

Підстав, які виключають можливість
вирішення питання про розірвання шлюбу
відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу
України не має.

Згідно зі ст.ст. 160, 161 Сімейного Кодексу
України місце проживання дитини, яка не
досягла десяти років, визначається за
згодою батьків.

Позивач зазначила, що вони з
відповідачем дійшли згоди про місце
проживання дочки. Заперечень щодо
вказаних обставин відповідач не подав,
а тому суд вважає, що сторони фактично
дійшли згоди про місце проживання
дитини, і вимога позивача про
визначення місця проживання дитини з
нею є обґрунтованою.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу
України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

В поданій до суду заяві позивач
вказала, що після реєстрації
розірвання шлюбу бажає залишити
прізвище «ОСОБА_1».

У відповідності до частини 1 статті 88
ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

При подачі позову позивач сплатила 243
гривні 60 копійок судового збору, що
підтверджується наявною у матеріалах
справи квитанцією № 6971 від 11 березня 2014
року.

Вказані витрати не підлягають
відшкодуванню з відповідача, оскільки
в позовній заяві позивач зазначила, що
витрати по сплаті судовому збору
просить покласти на неї.

На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112,
113 Сімейного Кодексу України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57- 60, 64, 179, 208, 209,
212 - 215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И
В :

позов задоволити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 20
квітня 2012 року відділом реєстрації
актів цивільного стану Святошинського
районного управління юстиції у м.
Києві між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за актовим
записом № 1205.

Визначити місце проживання дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір»ю ОСОБА_1.

Після реєстрації розірвання шлюбу
позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище
«ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Миронівський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя підпис
Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя
Л.О.
Капшук