провадження: 22-ц/796/1147/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Фролов
М.О.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2013 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Антоненко Н.О.,

при секретарі:
Лужецькій І.С.

за участю: представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_4

представника відповідача -
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4, яка на
підставі довіреності в інтересах
особи, яка не брала участі у справі, але
дана справа стосується її інтересів -
ОСОБА_3 на рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 30 жовтня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про визнання права власності та
зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6
про стягнення комісійної винагороди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_7 про визнання
права власності.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 04
лютого 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7
було укладено Договір комісії, за яким
відповідач зобов'язався за рахунок
позивача укласти договір
купівлі-продажу іменних безпроцентних
(цільових) облігацій ТОВ «Екско-Плюс». В
подальшому зазначені облігації мали
бути обміняні на об'єкт інвестування
житлове приміщення квартиру у АДРЕСА_2.
Також 17 серпня 2009 року між сторонами
укладено договір комісії, за яким
відповідач зобов'язався за рахунок
позивача укласти договір
купівлі-продажу іменних безпроцентних
(цільових) облігацій ТОВ «Екско-Плюс». В
подальшому зазначені облігації мали
бути обміняні на об'єкт нерухомості:
машиномісця, які розташовані в м. Києві
в підземному паркінгу по АДРЕСА_2. На
виконання договорів комісії позивач
падав відповідачеві грошові кошти в
повному обсязі. Відповідач придбав за
грошові кошти, надані Позивачем,
відповідні облігації, які в подальшому
обміняв на квартиру АДРЕСА_1 та
машиномісця НОМЕР_1 та НОМЕР_2, які
розташовані в м. Києві в підвалі
дворівневого паркінгу по проспекту
40-річчя Жовтня у будинку № 58. Проте
право власності відповідач
зареєстрував на себе. Вважала такі дії
незаконними, вважає що у відповідності
до закону набула права власності на
зазначені об'єкти нерухомого майна та
просила визнати за нею право власності
на нерухоме майно.

В свою чергу ОСОБА_7 звернувся до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_6 про
стягнення комісійної винагороди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 04
лютого 2008 року та 17 серпня 2009 року між
ним та ОСОБА_6 укладено Договори
комісії, за яким він зобов'язався за
рахунок ОСОБА_6 укласти договір
купівлі-продажу іменних безпроцентних
(цільових) облігацій ТОВ «Екско-Плюс». В
подальшому зазначені облігації були
обміняні на об'єкти нерухомості, а саме:
об'єкт інвестування житлове приміщення
у АДРЕСА_1 та машиномісця НОМЕР_1 та
НОМЕР_2, які розташовані в м. Києві в
підземному паркінгу по пр-ту 40-річчя
Жовтня, б. 58. Проте жодної винагороди за
договорами комісії йому виплачено не
було, а тому просив таку стягнути.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 30 жовтня 2012 року
задоволені позовні вимоги ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про визнання права власності.

Визнано за ОСОБА_6 право власності па
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 123,4
кв.м., житловою площею 67,6 кв.м., яка
складається з трьох житлових кімнат.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на
машиномісця НОМЕР_1 площею 13,8 кв.м. та
НОМЕР_2 площею 13,9 кв.м., що розташовані у
підвалі 2 підземного дворівневого
паркінгу по проспекту 40-річчя Жовтня,
будинок №58 у місті Києві.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог- відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_4, яка на підставі довіреності в
інтересах особи, яка не брала участі у
справі, але дана справа стосується її
інтересів - ОСОБА_3, подала апеляційну
скаргу, в якій просить рішення в
частині задоволених позовних вимог
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позову.

В своїй апеляційній скарзі, посилалась
на порушення та неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, неповне з'ясування обставин
справи, що призвело до неправильного її
вирішення.

В судове засідання ОСОБА_6 не з»явилася.
про день та час розгляду справи
повідомлена у встановленому законом
порядку, а тому колегія суддів,
зважаючи на вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України,
вважала за можливе розглянути справу у
її відсутність.

ОСОБА_4 як представник ОСОБА_3
апеляційну скаргу підтримала і просила
її задовольнити, рішення в частині
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
скасувати, пояснивши, що все нерухоме
майно, право власності на яке визнано
рішенням суду за ОСОБА_8, є спільним
сумісним майном подружжя ОСОБА_7 та
ОСОБА_3

Представник відповідача ОСОБА_5 проти
апеляційної скарги заперечувала і
просила рішення як законне і
обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення, осіб, які з'явилися в судове
засідання, розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги, суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач ОСОБА_7 в порушення умов
Договору комісії № 2 від 17 серпня 2009
року, Договору комісії № 1 від 4 лютого
2008 року, вимог ст.1018 ЦК України
зареєстрував право власності на
об'єкти нерухомості за собою, чим не
визнав права власності позивача на
об'єкти нерухомості, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, будинок НОМЕР_1, машиномісце
НОМЕР_1 площею 13,8 кв.м., яке розташоване
в м.Києві в підвалі 2 підземного
дворівневого паркінгу по проспекту
40-річчя Жовтня, будинок № 58,
машиномісце НОМЕР_2, площею 13,9 кв.м., яке
розташоване в м.Києві в підвалі 2
підземного дворівневого паркінгу по
проспекту 40 - річчя Жовтня, будинок № 58
у м.Києві.

При цьому суд виходив з того, що 4
лютого 2008 року між ОСОБА_6 як комітентом
та ОСОБА_7 як комісіонером укладено
Договір комісії № 1, за умовами якого
останній зобов'язувався від свого
імені за дорученням і за рахунок
комітента за винагороду укласти
договір купівлі-продажу іменних
безпроцентних облігацій емітента ТОВ
«Екско-Плюс» у кількості 11914 штук,
номінальною вартістю 93,73 грн. за
продажною вартістю пакету 1365186,46 грн.
Після чого, укласти договір міни
іменних безпроцентних (цільових)
облігацій на об'єкт нерухомості;
житлове приміщення (квартиру) у АДРЕСА_2
та передати комітенту майно отримане в
результаті укладення договору міни.

Крім того, 17 серпня 2009 року між ОСОБА_6
як комітентом та ОСОБА_7 як
комісіонером укладено Договір комісії
№ 2, за умовами якого останній
зобов'язувався від свого імені за
дорученням і за рахунок комітента за
винагороду укласти договір
купівлі-продажу іменних безпроцентних
облігацій емітента ТОВ «Екско-Плюс» у
кількості 2 штук, номінальною вартістю
88852 грн.. за продажною вартістю пакету
400000 грн. Після чого, укласти договір
міни іменних безпроцентних (цільових)
облігацій на об'єкт нерухомості: два
машиномісця, які розташовані в м.Києві
в підземному паркінгу по АДРЕСА_2 та
передати комітенту майно отримане в
результаті укладення договору міни.

Відповідач ОСОБА_7 за договорами
купівлі-продажу облігацій №№ 1-14-108;
124-12-БД/08 від 7 лютого 2008 року придбав
пакет облігацій іменних безпроцентних
( цільових) без документарної форми у
кількості 11914 штук, номінальною
вартістю 93,73 грн.. Загальна вартість
пакету становить 1365186 грн.46 коп.

За договором купівлі-продажу облігацій
№№ 68/1/-2Р, 313-12 БД/09 від 19 серпня 2009 року
ОСОБА_7 придбав пакет облігацій іменних
безпроцентних (цільових) без
документарної форми у кількості 1
штуки, номінальною вартістю 88852 грн.
Загальна вартість пакету становить 200000
грн.

Крім того, за Договором
купівлі-продажу облігацій №№ 56/1/-2Р,
312-12 БД/09 від 19 серпня 2009 року ОСОБА_7
придбав пакет облігацій іменних
безпроцентних (цільових) без
документарної форми у кількості 1
штуки, номінальною вартістю 88852 грн.
Загальна вартість пакету становить 200000
грн.

15 червня 2010 року ОСОБА_7 уклав три
Договори міни, за якими обміняв пакети
іменних безпроцентних облігацій на
нерухоме майно, яке зареєстрував на
своє ім'я.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Оскаржуючи рішення, ОСОБА_3 посилається
на те, що спірне майно було придбано за
час шлюбу, на придбання нерухомого
майна використовувалися спільні кошти
подружжя і це майно є їх спільним
сумісним майном На підтвердження цих
обставин, зазначила, що надавала згоду
своєму чоловікові ОСОБА_7 на укладення
та підписання договору міни, належних
їм на праві спільної сумісної
власності пакету облігацій.

Разом з тим, вимоги про визнання майна
спільним сумісним майном подружжя не
були предметом розгляду суду першої
інстанції в межах цієї справи.
Обставини, на які ОСОБА_3 посилається в
обґрунтування доводів апеляційної
скарги предметом розгляду суду першої
інстанції також не були. Крім того,
ОСОБА_3 не була залучена судом першої
інстанції до участі у справі як
сторона, або як особа, права якої
зачіпаються, а тому апеляційний суд
позбавлений процесуальної можливості
залучити її до участі у справі та
перевіряти обставини, на які вона
посилається.

Пояснення особи в суді апеляційної
інстанції про обставини, які не були
предметом розгляду суду першої
інстанції, не можуть бути враховані
при апеляційному розгляді та вплинути
на правильність рішення суду.

Крім того, договори комісії, на
підставі яких виникли спірні
правовідносини сторін у справі, є
чинними і у судовому порядку
недійсними не визнані.

За таких обставин, підстави для
скасування оскаржуваного рішення
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка на
підставі довіреності в інтересах
особи, яка не брала участі у справі, але
дана справа стосується її інтересів -
ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 30 жовтня 2012 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: