Провадження № 2/752/1247/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.03.2014 року Голосіївський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді -
Колдіної О.О.

з участю секретаря
- Овдій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Октагон-Аутдор» про стягнення коштів
за договором оренди,-

в с т а н
о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до
ТОВ «Октагон-Аутдор» про стягнення з
відповідача компенсації за проведене
технічне обслуговування автомобіля в
розмірі 9260,22 гривні, компенсацію оплати
за стоянку автомобіля в розмірі 2040
гривень відповідно до Договору оренди
від 16.04.2013 р. та стягнення середнього
заробітку за час затримки належних
виплат при звільнення по день
фактичного розрахунку, виходячи із
середнього заробітку в розмірі 126,44
гривні.

Позовні вимоги обгрунтовані
тим, що він з 17.08.2009 р. по 10.10.2013 р.
працював в ТОВ «Октагон-Аутдор» на
посаді начальника відділу моніторингу.
Оскільки він в роботі використовував
особистий автомобіль «Шкода Октавіа»,
2008 р. випуску, д.н. НОМЕР_1, то 16.04.2013 р. між
ним та відповідачем був укладений
Договір оренди зазначеного автомобіля
ВТЕ № 513172.

Відповідно до умов Договору
оренди відповідач взяв зобов»язання
підтримувати транспортний засіб у
належному технічному стані, а отже і
здійснювати технічне обслуговування
транспортного засобу.

Документами заводу-виробника
на даний транспортний засіб було
встановлено періодичність проведення
технічного обслуговування автомобіля
та перелік виконуваних при цьому робіт.

16.04.2013 р. та 07.10.2013 р. ним було
проведено технічне обслуговування
автомобіля «Шкода», на загальну суму
9260,22 гривні відповідно до
нарядів-замовлення, і зазначені
витрати, на думку позивача, підлягають
стягненню з відповідача.

Крім того, позивач посилається на
те, що відповідно до положень Договору
оренди транспортного засобу
відповідач взяв зобов»язання нести
витрати, пов»язані з охороною (оплатою
за стоянку). Його автомобіль зберігався
на автостоянці № 10 ТОВ «ВНТ-1» з
щомісячною оплатою за зберігання в
розмірі 340 гривень, а тому він має право
на компенсацію понесених витрат,
пов»язаних з оплатою за стоянку
автомобіля.

В обгрунтування свого позову
позивач зазначає, що після подання
заяви на ім»я керівництва ТОВ
«Октагон-Аутдор» про компенсацію йому
витрат по проведенню технічного
обслуговування автомобіля та за
стоянку автомобіля, йому було обіцяно,
що дані виплати будуть виплачені в день
його звільнення.

З 10.10.2013 р. він був звільнений
за згодою сторін, а Договір оренди
автомобіля був достроково розірваний.

Будь-яких виплат, передбачених
Договором оренди, в день звільнення
проведено не було, а тому позивач на
підставі ст.117 КЗпП України просить
стягнути з відповідача середній
заробіток за час затримки виплат по
день фактичного розрахунку.

В ході судового розгляду
позивачем була подана заява про
збільшення розміру позовних вимог,
відповідно до якої позивач просить
стягнути з відповідача вартість робіт
по заміні шин автомобіля в розмірі 2167,73
гривні в зв»язку з їх зносом відповідно
до наданих рекомендацій при проведенні
технічного обслуговування автомобіля.

В ході судового розгляду позивач
підтримав позовні вимоги і
обгрунтування позову в повному обсязі
та просив суд позов задовольнити, з
підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача
заперечувала проти заявленого позову і
просила у його задоволенні відмовити,
обгрунтовуючи тим, що надані позивачем
наряди-замовлення свідчать про
необхідність проведення ремонту
автомобіля, що відповідно до положень
Договору оренди повинен проводити
Орендодавець за власні кошти. Також
представник відповідача звернула
увагу суду, що надані наряди замовлення
не свідчать про оплату зазначених
робіт. Технічне обслуговування
автомобіля умовами Договору оренди не
визначено та не входить в обов»язки
Орендаря відповідно до положень
Договору. Крім того, представник
відповідача заперечувала проти
задоволення вимог щодо стягнення
витрат на охорону автомобіля, оскільки
відповідно до умов Договору оренди
місце паркування транспортного засобу
на період дії Договору повинно було
бути визначено на розсуд Орендаря,
однак стоянка автомобіля за адресою:
м.Київ, вул.Бальзака, 53-а не
погоджувалась Товариством, а тому
зазначені вимоги, на думку
представника відповідача, є
безпідставними. Щодо компенсації
витрат на проведення заміни шин
автомобіля представник відповідача
зазначила, що Договір оренди
автомобіля був розірваний між
сторонами 10.10.2013 р., а тому
правовідносини за даним договором
припинились. Наряди замовлення, надані
позивачем, де міститься перелік
ремонтних робіт по заміні шин, датовані
25.11.2013 р. Крім того, при укладені
договору оренди автомобіля ні в
договорі, ні в акті прийому-передачі не
було зафіксовано, які саме шини та в
якому стані були передані Орендарю. За
час оренди автомобіля його пробіг
склав 13694 км, що не могло призвести до
повного зносу шин, оскільки для
нормальних умом експлуатації для
автомобіля «Шкода» норми середнього
ресурсу шин становлять від 45 до 75 тис.
км.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
з 17.08.2009 р. по 10.10.2013 р. працював в ТОВ
«Октагон-Аутдор» на посаді начальника
відділу моніторингу.

16.04.2013 р. між ОСОБА_1 та ТОВ
«Октагон-Аутдор» був укладений Договір
оренди ВТЕ № 513172 автомобіля «Шкода
Октавіа», 2008 р. випуску, д.н. НОМЕР_1.

Сторони домовились, що орендар
самостійно здійснює використання
транспортного засобу у своїй
діяльності, без права здачі
транспортного засобу в суборенду та за
умови особистого керування
транспортним засобом орендодавцем.

Згідно з п.4.2 Договору Орендар
зобов»язався нести витрати, пов»язані
з охороною (оплата за стоянку) та
використання транспортного засобу, в
тому числі зі сплатою податків та інших
платежів.

Відповідно до п.1.5 Договору оренди
транспортний засіб на період дії цього
договору визначається на розсуд
орендаря.

Звертаючись до суду з позовом
позивач просить стягнути з відповідача
компенсацію вартості паркування
автомобіля на платній стоянці за
адресою: м.Київ, вул.Бальзака 53-а, що
обслуговувалась ТОВ «ВНТ-1», в розмірі
2040 гривень.

Однак суду не надано доказів,
що дане місце паркування відповідно до
умов Договору оренди було визначено
Орендарем або погоджено з ним.

Позивач в ході судового
розгляду посилався на те, що відповідач
усно дав згоду на паркування
автомобіля за даною адресою.

Представник відповідача
заперечувала зазначену обставину.

Відповідно до положень ст..60
ЦПК України кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватись
на припущеннях.

Оскільки з боку позивача суду не
надано належних доказів на
підтвердження того, що місце
паркування, вартість послуг за
паркування було погоджено Орендарем
відповідно до вимог Договору оренди,
витрати, понесені ОСОБА_1, за оплату
стоянки компенсації не підлягають, в
зв»язку з чим позов в даній частині
вимог не підлягає задоволенню.

Підлягають задоволенню, на думку
суду, вимоги позивача щодо стягнення з
відповідача компенсації витрат на
проведення технічного обслуговування
автомобіля з наступних підстав.

Відповідно до п.п.4.1, 4.2 Договору
оренди Орендар взяв зобов»язання нести
звичайні витрати щодо підтримання
належного стану транспортного засобу,
переданого йому в оренду, і
підтримувати транспортний засіб у
належному технічному стані.

Зазначені положення Договору
оренди кореспондуються з положеннями
ст.801 ЦК України, відповідно до якої
наймач зобов»язаний підтримувати
транспортний засіб у належному
технічному стані і нести витрати,
пов»язані з використанням
транспортного засобу, в тому числі зі
сплатою податків та інших платежів.

Сторони Договору оренди в
тексті договору не надали «тлумачення
терміну належний технічний стан
транспортного засобу» та не
конкретизували, які саме витрати
повинен нести Орендар для підтримання
належного стану технічного засобу.

Однак, нормами чинного
законодавства визначені вимоги щодо
технічного стану транспортного засобу
для можливості його експлуатації.

Згідно з ст.29 Закону України «Про
дорожній рух» до участі у дорожньому
русі допускаються транспортні засоби,
конструкція і технічний стан яких
відповідають вимогам діючих в Україні
правил, нормативів і стандартів, що
мають сертифікат на відповідність цим
вимогам, укомплектовані у
встановленому порядку, а у разі, якщо
транспортний засіб згідно з цим
Законом підлягає обов'язковому
технічному контролю, пройшов такий
контроль.

Відповідно до п.31.1 Правил
дорожнього руху, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (із змінами і
доповненнями) технічний стан
транспортних засобів та їх обладнання
повинні відповідати вимогам
стандартів, що стосуються безпеки
дорожнього руху та охорони
навколишнього середовища, а також
правил технічної експлуатації,
інструкцій підприємств-виробників та
іншої нормативно-технічної
документації.

Тобто, під належним технічним
станом транспортного засобу слід
розуміти стан виробу, який відповідає
усім вимогам нормативно-технічної і
(або) конструкторської документації.

Підтримання транспортних
засобів у справному стані здійснюється
шляхом проведення технічного
обслуговування автомобіля.

Положенням про технічне
обслуговування і ремонт дорожніх
транспортних засобів автомобільного
транспорту, затвердженим наказом
Мінтрансу України від 30.03.98 N 102,
визначено термін технічного
обслуговування, його періодичність та
види робіт.

Технічне обслуговування (ТО)
- комплекс операцій чи операція щодо
підтримки роботоздатності або
справності виробу під час
використання за призначенням,
зберігання та транспортування

З матеріалів справи
вбачається, що ТОВ «Автосоюз», яка є
станцією технічного обслуговування
автомобілів «Шкода», за рахунок
позивача 16.04.2013 р. та 07.10.2013 р. було
проведено сервісне технічне
обслуговування транспортного засобу
«Шкода Октавіа», 2008 р. випуску, д.н.
НОМЕР_1 та виконані відповідні роботи,
які відображені у сервісній книзі.

Вартість зазначених робіт
становить 9260,22 гривні, що
підтверджується актами виконаних
робіт (а.с.27, 28).

Оскільки саме відповідач
відповідно до положень Договору оренди
взяв на себе зобов»язання підтримання
належного стану транспортного засобу,
що відповідно до наведених вище норм
чинного законодавства включає в себе і
технічне обслуговування автомобіля,
то суд приходить до висновку, що вимоги
ОСОБА_1 про стягнення з відповідача
компенсації вартості технічного
обслуговування автомобіля «Шкода» є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Суд не може прийняти до уваги
посилання представника відповідача на
те, що в ході технічного огляду були
проведені певні роботи, вартість
проведення яких відповідно до Договору
оренди повинен компенсувати позивач,
оскільки відповідно до п.5.1 Договору
оренди Орендодавець зобов»язаний
нести витрати за проведення поточного
і капітального ремонту.

Поняття технічного
обслуговування та проведення в ході
нього відповідних робіт і поточний
(капітальний) ремонт автомобіля не є
тотожними поняттями, а тому
заперечення відповідача в цій частині
не ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства.

Не можуть бути задоволені
вимоги позивача про відшкодування йому
вартості заміни колісних шин в розмірі
2167,73 гривні.

Судом встановлено, що 10.10.2013 р.
Договір оренди між сторонами було
достроково розірвано шляхом укладення
Договору про розірвання Договору
оренди автомобіля, посвідченого 16
квітня 2013 року за № 2933 ОСОБА_2 приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу.

Сторони домовились, що
претензій одна до одної не мають та
після підписання цього Договору
зобов»язання за Договором оренди
автомобіля від 16.04.2013 р. припиняються з
10.10.2013 р.

Сторонами був підписаний Акт
прийому-передачі предмета оренди -
автомобіля «Шкода» д.н. НОМЕР_1, де
сторони засвідчили, що предмет оренди
передано без пошкоджень в технічно
справному стані і сторони претензій не
мають.

Позивач просить стягнути
компенсацію вартості заміни колісних
шин на підставі рахунку від 25.11.2013 р.,
оскільки зазначену заміну було
рекомендовано провести під час
технічного обслуговування
транспортного засобу, що проводився
10.10.2013 р.

Однак, починаючи з 10.10.2013 р.
зобов»язання сторін за Договором
оренди автомобіля від 16.04.2013 р.
припинились і на момент розірвання
Договору позивач жодних претензій до
відповідача з приводу технічного стану
автомобіля не мав.

З огляду на викладене, суд
вважає вимоги позивача щодо
компенсації вартості заміни колісних
шин необгрунтованими, а тому вони не
підлягають задоволенню.

Не є обґрунтованими також вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
середнього заробітку за час затримки
проведення виплат при звільнення на
підставі ст..117 КЗпП України.

Відповідно до положень ст..116
КЗпП України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації.
Провадиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред»явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок

Згідно ст.117 КЗпПУ, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в стати 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організацій
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Зазначені норми трудового
законодавства регулюють порядок
виплати працівникові сум грошових
коштів при звільненні, що пов»язані з
виконанням трудового договору, тобто
регламентують трудові правовідносини
між сторонами.

Сторони не оспорювали, що при
звільненні позивача за згодою сторін
на підставі п.1 ст.36 КЗпП України йому
були виплачені всі суми, передбачені
умовами трудового договору.

Пред»являючи зазначені
вимоги позивач ототожнює поняття
виплати сум при звільненні з роботи з
виплатою сум за умовами Договору
оренди від 16.04.2013 р., які йому було
обіцяно сплатити при звільненні.

Однак, правовідносини між
сторонами щодо проведення розрахунків
на підставі Договору оренди від 16.04.2013
р. регламентуються положення
безпосередньо даного Договору та
положеннями Цивільного кодексу
України про Договір найму
транспортного засобу, а тому норми ст.117
КЗпП України не можуть бути
застосовані до даних правовідносин.

Враховуючи викладене, оцінюючи
всі зібрані у справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню лише в частині
компенсації витрат на проведення
технічного обслуговування автомобіля.

Питання щодо судових витрат
суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК
України і вважає за необхідне стягнути
з відповідача судові витрати у справі
пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст..ст.3, 10, 60, 88, 209-215
ЦПК України. суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Октагон-Аутдор» про
стягнення коштів за договором оренди
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Октагон-Аутдор» на користь ОСОБА_1
компенсацію за проведення технічного
обслуговування автомобіля в розмірі 9260
гривень 22 копійки, судовий збір в сумі
113 гривень.

Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Октагон-Аутдор» в дохід держави
судовий збір в розмірі 74 гривні 88
копійок.

В іншій частині позовних
вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на
рішення суду може бути подана протягом
10 днів з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя