Справа № 200/2735/14-ц
Провадження № 2/200/1596/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2014 року
Бабушкінський
районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді - Циганкова В.О.

при секретарі - Сабій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Державна
міграційна служба в
Красногвардійському районі
м.Дніпропетровська про усунення
перешкод в користуванні власністю,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до Відповідача
з позовом про визнання таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1 та усунути перешкоди у
користуванні та розпорядженні майном,
шляхом зняття з реєстраційного обліку
Відповідача. В обґрунтування своїх
позовних вимог зазначив, що є власником
даної квартири. За вказаною адресою
зареєстрований Відповідач, який там не
проживає, речей його не має, комунальні
послуги не сплачує. На підставі
викладеного Позивач просить усунути
перешкоди у користуванні зазначеною
квартирою шляхом зняття Відповідача з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

В судове засідання Позивач не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи у їх відсутність, позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила їх
задовольнити.

Відповідач та Третя особа в
судове засідання не з'явилися, про час
слухання справи були повідомлені
належним чином, причину неявки суду не
повідомили.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення Позивача, суд
вважає за необхідне позовні вимоги
Позивача до Відповідача, задовольнити.

ОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва від
13.03.2013 року, посвідченого ОСОБА_3,
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу, зареєстровано в
реєстрі за №400. Право власності на дану
квартиру зареєстровано 13.03.2013 року в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно.

Відповідно до довідки №24798 від
27.08.2013року, виданої ЄАВ №2 КП «Міські
комунальні платежі» в даній квартирі
прописаний ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Був складений акт приймання-передачі
квартири АДРЕСА_1, відповідно до якого
встановлено, що дана квартира порожня,
ніхто там не проживає, жодних речей не
має.

Згідно ст.41 Конституції України,
ст. ст. 317, 319 ЦК України власник на свій
розсуд здійснює право власності шляхом
володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Власник
має право робити відносно свого майна
будь-які дії, що не суперечать закону.

Згідно зі ст. 386 ЦК України, держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою
про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню

Подальше збереження реєстрації
ОСОБА_2 обмежує права Позивача в повній
мірі володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном, як того
гарантують норми діючого
законодавства України.

Ст.321 ЦК України передбачено, що
право власності є непорушним, ніхто
не може бути протиправно
позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.109 ЖУ УРСР
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку. Звернення стягнення на
передане в іпотеку жиле приміщення є
підставою для виселення всіх громадян,
що мешкають у ньому. Якщо громадяни не
звільняють жиле приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду. Виселення
громадян при зверненні стягнення
на жилі приміщення, що були придбані
ними за рахунок кредиту (позики) банку
чи іншої особи, повернення якого
забезпечене іпотекою відповідного
жилого приміщення, є підставою для
надання цим громадянам жилих
приміщень з фондів житла для
тимчасового проживання.

Відповідно до ст.132-2 ЖУ УРСР Жилі
приміщення з фондів житла для
тимчасового проживання надаються
громадянам за умови, що для них таке
житло є єдиним місцем проживання і
їх сукупний доход недостатній для
придбання або найму іншого жилого
приміщення.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», Зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі: заяви особи
або її законного представника;
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
тощо.

У відповідності до Постанови
Верховного Суду України від 16 січня 2012
року, зняття з реєстрації місця
проживання може бути здійснено на
підставі рішення суду виключно про: 1)
позбавлення права власності на житлове
приміщення; 2) позбавлення права
користування житловим приміщенням; 3)
визнання особи безвісно відсутньою; 4)
оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Закон України від 11
грудня 2003 року «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» є спеціальним
нормативно - правовим актом, який
регулює правовідносини, пов'язані із
зняттям з реєстрації місця проживання,
вбачається, що положення ст. 7 цього
Закону підлягають застосуванню до усіх
правовідносин, виникнення, зміна чи
припинення яких пов'язані з юридичним
фактом зняття з реєстрації місця
проживання. Отже, у разі будь - яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном, власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод,
зокрема, шляхом зняття особи з
реєстрації місця проживання,
пред'явивши разом з тим одну із таких
вимог: 1) про позбавлення права
власності на житлове приміщення; 2) про
позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи жилим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК
України; ст. 405 ЦК України).

З вищенаведеного випливає, що
Відповідач втративши право власності
на квартиру втратив право користування
нею. Крім того, комунальні платежі не
сплачуються, речей в даній квартирі
Відповідача відсутні, а тому не має
жодних підстав для подальшого
збереження реєстрації за Відповідачем.

За таких обставин суд прийшов до
висновку, що подальше збереження
реєстрації Відповідача в
вищезазначеній квартирі порушує
законні права та інтереси Позивача, як
власника даної квартири.

Враховуючи зазначене та оцінюючи
усі докази по справі у їх сукупності,
суд вважає за можливе зняти ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстраційного обліку за
адресою: АДРЕСА_1.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст. 16, 317, 321, 391, ЦК України, ст.
ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Державна міграційна служба
в Красногвардійському районі
м.Дніпропетровська про усунення
перешкод в користуванні власністю -
задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
таким, що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у
володінні, користуванні та
розпорядженні квартирою АДРЕСА_1
шляхом зняття з реєстраційного обліку
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою:
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-ти денний строк
з дня проголошення рішення.

Суддя
В.О. Циганков