Провадження: 2/643/2274/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2014 року суддя Московського
районного суду м. Харкова Крівцов Д.А.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - ОСОБА_3, про визнання договору
позики недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом,
в якому просить визнати недійсним
договір позики, укладений 05.04.2010 року
між ним та відповідачем на суму 98000 грн.

В обґрунтування позову зазначив,
що в 2010 році під час ревізії на фірмі, де
він працював менеджером, була виявлена
недостача в розмірі 98000 грн., яка
утворилась внаслідок поставки ним
товарів контрагентам на умовах
відстрочки платежу. Оскільки поставка
товару на таких умовах ним
здійснювалась за вказівкою
відповідача, який був його керівником
по роботі, останній повідомив йому, що
віддасть власні кошти за товар в сумі
98000 грн., а його попросив написати
розписку на вказану суму як гарантію
повернення вказаних грошових коштів
від контрагентів. Він погодився
написати розписку на вказану суму,
оскільки довіряв відповідачу. Вказана
розписка на суму 98000 грн. була оформлена
05.04.2010 року. В подальшому його було
звільнено відповідачем. Таким чином,
грошові кошти за розпискою ним від
відповідача фактично отримано не було,
розписка була ним написана під впливом
обману з боку відповідача. В кінці
травня 2010 року він від Жовтневого ВДВС
Харківського міського управління
юстиції дізнався про відкриття
відносно нього виконавчого
провадження по стягненню 98000 грн. на
корить ОСОБА_3 на підставі рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова.
Як з'ясувалось, відповідач відступив
ОСОБА_3 право вимоги за вказаною вище
розпискою. В зв'язку з наведеними
обставинами він звернувся до суду з
дійсним позовом.

Ухвалою Московського районного суду м.
Харкова від 28.03.2014 року провадження у
справі відкрито.

Також позивач подав до суду заяву, в
якій просить забезпечити позов шляхом
заборони Жовтневому відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції проводити
виконавчі дії по виконавчому
провадженню ВП № 42288614 по стягненню з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу в
розмірі 98000 грн., судового збору в
розмірі 980 грн., витрат на ІТЗ розгляду
справи в розмірі 120 грн. на підставі
виконавчого листа № 2012/9950/2010, виданого
27.07.2013 року.

В обґрунтування заяви позивачем
зазначено, що Жовтневим ВДВС
Харківського міського управління
юстиції винесено нову постанову про
відкриття виконавчого провадження №
42288614 по стягненню з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 98000 грн.,
судового збору в розмірі 980 грн., витрат
на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 грн.
на підставі ухвали апеляційного суду
Харківської області від 19.06.2013 року.
Невжиття заходів забезпечення позову
шляхом зупинення проведення
виконавчих дій Жовтневим відділом
державної виконавчої служби ХМУЮ буде
перешкодою у виконанні рішення суду в
разі задоволення позову, оскільки
державною виконавчою службою
арештована квартира позивача та
вживаються заходи для її реалізації з
метою продажу на публічних торгах. В
разі реалізації квартири позивач
втратить своє житло та єдине місце
проживання, а ОСОБА_3 отримає
розрахунок за рішенням суду, чим
закінчить виконавче провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку щодо відсутності
підстав для забезпечення позову з
огляду на наступне.

Як вбачається з постанови про
відкриття виконавчого провадження №
42288614 від 21.02.2014 року, яке просить
зупинити позивач, вказане виконавче
провадження відкрито на виконання
виконавчого листа № 2012/9950/2012, виданого
29.07.2013 року Жовтневим районним судом м.
Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 суми боргу за договором
позики від 05.04.2010 року у розмірі 98000 грн.,
судового збору в розмірі 9810 грн. та
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
120 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 12.03.2013 року позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про
стягнення боргу за договором позики -
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 суму боргу з договором
позики від 05.04.2010 року у розмірі 98000 грн.,
судовий збір у розмірі 980 грн. та
витрати на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
120 грн. Як вбачається з мотивувальної
частини вказаного рішення, в ході
розгляду вказаної цивільної справи
відповідач ОСОБА_1 в обґрунтування
заперечень проти позову посилався на
безгрошовість розписки та зазначені
доводи були визнані судом
необґрунтованими.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської
області від 19.06.2013 року рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 12.03.2013 року залишено без змін.

Таким чином, вказане вище рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова
набрало законної сили.

Згідно ст. 124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Відповідно до ст. 129 Конституції
України до основних засад судочинства
віднесено також обов'язковість рішень
суду. Статтею 8 Конституції України
також передбачено, що норми
Конституції України є нормами прямої
дії.

Аналогічні положення містить ст. 14 ЦПК
України, згідно якої судові рішення, що
набрали законної сили, обов'язкові для
всіх органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.

Відповідно до роз'яснень, викладених в
п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 22.12.2006 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», вирішуючи питання щодо
застосування певного виду
забезпечення позову, суди повинні
виходити з того, що недопустимо
забезпечувати позов шляхом зупинення
виконання судових рішень, що набрали
законної сили.

Таким чином, в разі задоволення заяви
про забезпечення позову та зупинення
виконавчого провадження буде зупинено
виконання рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 12.03.2013
року, яке набрало законної сили, що є
недопустимим.

За таких обставин підстави для
задоволення клопотання про
забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1
про забезпечення позову у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - ОСОБА_3, про визнання
договору позики недійсним - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Д.А. Крівцов