АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/368/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Болдирєва У.М. Доповідач -
Кіктенко Л.М.Категорія 20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

2 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

Головуючого судді: Кіктенко Л.М.

Суддів: Глущенко Н.Г.,Осіяна О.М.

при секретарі: Нікуліній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Павлоградського
міськрайонного суду,
Дніпропетровської області від 28 січня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Комунального підприємства
«Павлоградське міжміське бюро
технічної інвентаризації», Закритого
акціонерного товариства
«Павлоградбуд», треті особи:
Придніпровська товарна біржа, Державна
виконавча служба Павлоградського
міськрайонного управління юстиції про
визнання дійсним договору
купівлі-продажу, визнання права
власності на квартиру, -

ВСТАНОВИЛА:

29 січня 2013 року рішенням
Павлоградського місьрайонного суду,
Дніпропетровської області в позовних
вимогах ОСОБА_2 до Комунального
підприємства «Павлоградське міжміське
бюро технічної інвентаризації»,
Закритого акціонерного товариства
«Павлоградбуд», треті особи:
Придніпровська товарна біржа, Державна
виконавча служба Павлоградського
міськрайонного управління юстиції про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу, визнання права
власності на квартиру відмовлено.

З таким рішенням не погодився ОСОБА_2,
звернувся з апеляційною скаргою, в
якій просить рішення суду скасувати та
постановити нове,яким задовольнити
позовні вимоги, посилаючись на неповне
з*ясування судом обставин справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з ухваленням нового рішення з
наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що 17
грудня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду
з позовом до Комунального підприємства
«Павлоградське міжміське бюро
технічної інвентаризації», Закритого
акціонерного товариства
«Павлоградбуд», треті особи:
Придніпровська товарна біржа, Державна
виконавча служба Павлоградського
міськрайонного управління юстиції про
визнання дійсним договору
купівлі-продажу, визнання права
власності на квартиру(а.с.3-4).

Встановлено , що 30 березня 1995 року
Павлоградським філіалом
Придніпровської товарної біржі був
зареєстрований договір № 88-НД, згідно
якого, ОСОБА_2 купив у фірми
«Павлоградбуд» двокімнатну квартиру
за адресою м. Павлоград, вул. 35-ої
Дивізії, 6/39 (а.с.5).

Відмовляючи позивачеві у задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції у
рішенні правильно посилався на те, що
відповідно до діючого на час укладення
договору законодавства, зокрема ст.15
Закону України «Про товарну біржу»,
даний договір не підлягав
нотаріальному посвідченню. Разом з тим,
суд вказав, що на цей час можливість
нотаріального посвідчення даного
договору не втрачено та на цей час на
квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт
Відділом Державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції.

Погодитися з цим висновком суду
неможливо, враховуючи наступне.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що зазначеним вимогам рішення
суду першої інстанції не відповідає з
наступних підстав.

Положеннями ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963
року) передбачено, що нотаріальне
посвідчення угод обов'язкове лише у
випадках, зазначених у законі.
Недодержання в цих випадках
нотаріальної форми тягне за собою
недійсність угоди з наслідками,
передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.

Якщо одна із сторін повністю або
частково виконала угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, а друга
сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою
сторони, яка виконувала угоду, визнати
угоду дійсною. В цьому разі наступне
нотаріальне оформлення угоди не
вимагається.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦК УРСР
(в редакції 1963 року) за договором
купівлі-продажу продавець
зобов'язується передати майно у
власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.,п.1,4 Договору
купівлі-продажу нерухомого майна,
укладеного на Придніпровській
товарній біржі(а.с.5), Продавець фірма
«Павлоградбуд» продала, а ОСОБА_2 30
березня 1995 року купив двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1 у фірми
«Павлоградбуд» за 465509000 карбованців,
пунктом 4 вказаного договору
підтверджується, що гроші Продавцем
отримані від Покупця до підписання
цього договору. Пунктом 5 даного
договору засвідчено, що дана квартира
до цього часу нікому не продана, не
подарована, в спорі та під забороною не
знаходиться.

Таким чином, сторони відповідно до
вимог ст.224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року),
яка діяла на час укладення вказаного
договору, виконали вказану норму
матеріального права та вимоги ч.2 ст.47
ЦК УРСР(в редакції 1963 року), яка діяла на
час укладення договору, сторони
повністю виконали угоду і в цьому
випадку суд вправі за вимогою сторони,
яка виконувала угоду, визнати угоду
дійсною. В цьому разі наступне
нотаріальне оформлення угоди не
вимагається.

Відповідно до вимог ч.2 ст.15 Закону
України «Про товарну біржу»від 10
грудня 1991 року, який діяв на час
виникнення спірних правовідносин - на 30
березня 1995 року, угоди, зареєстровані
на біржі, не підлягають нотаріальному
посвідченню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.48 Закону
України «Про власність» від 7 лютого 1991
року, який діяв на час виникнення
спірних правовідносин, власник може
вимагати усунення будь-яких порушень
його права, хоч би ці порушення і не
були поєднані з позбавленням
володіння, і відшкодування завданих
цим збитків.

Статтею 49 вказаного закону
передбачено, що володіння майном
вважається правомірним, якщо інше не
буде встановлено судом.

Згідно вимог ч.1 ст.50 даного закону
власник має право вимагати повернення
(віндикації) свого майна з чужого
незаконного володіння.

При розгляді справи суд першої
інстанції на вказані вимоги законів,
які діяли на час виникнення спірних
правовідносин, належної уваги не
звернув, порушивши норми матеріального
права.

Суду апеляційної інстанції надана
довідка фірми «Павлоградбуд»(а.с.118),
згідно якої, фірма не заперечує проти
задоволення позовних вимог позивача,
вказує, що спірне майно під арештом не
перебуває(а.с.118).

Актом від 12 лютого 2014 року
підтверджується факт реєстрації та
постійного проживання позивача у
спірній квартирі(а.с.119).

За таких обставин колегія суддів
вважає за необхідне оскаржуване
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_2 до Комунального
підприємства «Павлоградське міжміське
бюро технічної інвентаризації»,
Закритого акціонерного товариства
«Павлоградбуд», треті особи:
Придніпровська товарна біржа, Державна
виконавча служба Павлоградського
міськрайонного управління юстиції про
визнання дійсним договору
купівлі-продажу нерухомого майна,
укладеного 30 березня 1995 року на
Придніпровській товарній біржі,
реєстраційний номер 88, згідно якого,
ОСОБА_2 придбав у продавця - Фірми
«Павлоградбуд» квартиру АДРЕСА_1 та
визнання права власності на квартиру »
квартиру АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 209,303,307,309,316 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду,
Дніпропетровської області від 28 січня
2013 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Комунального
підприємства «Павлоградське міжміське
бюро технічної інвентаризації»,
Закритого акціонерного товариства
«Павлоградбуд», треті особи:
Придніпровська товарна біржа, Державна
виконавча служба Павлоградського
міськрайонного управління юстиції про
визнання дійсним договору
купівлі-продажу, визнання права
власності на квартиру задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу нерухомого майна,
укладеного 30 березня 1995 року на
Придніпровській товарній біржі,
реєстраційний номер 88, згідно якого,
ОСОБА_2 придбав у продавця - Фірми
«Павлоградбуд» квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: