АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/5897/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/916/14
Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.
Доповідач Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі: головуючого судді:
Карпушина Г.Л.; суддів: Винниченка Ю.М.,
Абрамова П.С., при секретарі: Коротун
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 29 січня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, приведення самовільно
зведеної споруди до розмірів
попередньої, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
Октябрського районного суду з позовом
до ОСОБА_2, та просив зобов'язати
відповідача привести нову самовільно
зведену господарську споруду до
розмірів попередньої, а саме: 1 м. 90 см.
на 2 м. 26 см. та забезпечити відтік
дощових та снігових вод з дахів будинку
«А-1» та цеху фірми «Світанок» на
територію городу садиби по АДРЕСА_1 як
було раніше. Стягнути з ОСОБА_2
заподіяні ОСОБА_1 матеріальні збитки,
сума яких за позовом складає 274 грн. 05
коп. та 10 000 грн. за нанесення ОСОБА_3
моральної шкоди.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 29 січня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, приведення
самовільно зведеної споруди до
розмірів попередньої відмовлено за
безпідставністю.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_1 та
подав на нього апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду першої
інстанції скасувати та постановити
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі. Апелянт
вважає, що рішення суду прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи а
висновки суду не відповідають дійсним
обставинам справи.

Судове засідання проведено за
відсутності сторін по справі, які
будучи належним чином та завчасно
повідомленими про час та місце
слухання справи в судове засідання не
з'явилися.

Відповідач та його представник подали
до суду заяву про розгляд справи за їх
відсутності. Позивач подав до суду
заяву про відкладення розгляду справи,
при цьому не надавши підтверджуючих
документів, виходячи з даних обставин
та положень ст. 305 ЦПК України, колегією
суддів дане клопотання було відхилене.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів, приходить до висновку, що
скарга не підлягає до задоволення за
наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог стосовно зобов'язання
відповідача привести самовільно
зведену споруду до розмірів
попередньої, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем не надано
доказів того, що дана споруда якимось
чином порушує його житлові права чи
права як співвласника домоволодіння. У
частинах вимог щодо стягнення
матеріальної шкоди позивачем також не
було надано суду доказів, що речі
позивача були пошкоджені внаслідок дій
ОСОБА_2 Таким чином, оскільки
достовірно факти протиправних дій з
боку відповідача не встановлені, то і
моральна шкода не підлягає
відшкодуванню.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є
співвласником домоволодіння
розташованого по АДРЕСА_2.
Співвласником іншої частини є ОСОБА_4
Між чоловіком ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та
позивачем по справі ОСОБА_1 постійно
виникають сварки на побутовому ґрунті.
З матеріалів справи вбачається, що
згідно постанови старшого слідчого СВ
Октябрського РВ ПМУ УМВС України в
Полтавській області старшого
лейтенанта міліції Моргун А.Г.
кримінальне провадження з приводу
побиття ОСОБА_2 та ОСОБА_1 закрито у
зв'язку з відсутністю в діянні
кримінального правопорушення. Інших
даних, які мають відповідне
документальне підтвердження, якими
позивач обґрунтовує свої доводи
незаконних дій відповідача щодо
вчинення самовільного будівництва,
заподіяння матеріальної шкоди здоров'ю
позивача та його майну, матеріали
справи не містять.

Відповідно до ч.ч.1.7 ст. 376 ЦК
України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Якщо власник
(користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Статтею 1666 ЦК України передбачено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті. Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки; 2) якщо шкоди завдано
фізичній особі внаслідок її
незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування запобіжного заходу,
незаконного затримання, незаконного
накладення адміністративного
стягнення у вигляді арешту або
виправних робіт; 3) в інших випадках,
встановлених законом.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Виходячи з встановлених обставин
справи та положень закону, суд першої
інстанції, прийшов до правильного
висновку щодо відмови у задоволення
позовних вимог в частині проведення
перебудови самочинного будівництва,
оскільки позивачем не надано доказів
того, що дана споруда є самочинним
будівництвом, та якимось чином порушує
його права чи права інших осіб. Крім
того, відповідних експертиз з цього
приводу не заявлялось та не
проводилось.

Колегія суддів, погоджується також з
висновком місцевого суду про
відсутність підстав для стягнення з
відповідача матеріальної та моральної
шкоди, оскільки позивачем не надано
доказів того, що відповідачем завдано
шкоди здоров'ю та майну позивача та
його сім'ї.

Доводи апелянта в апеляційній скарги,
які є фактично повторним викладенням
доводів зазначеним останнім в позовній
заяві, не містять конкретних вказівок
на порушення допущені судом першої
інстанції, не спростовують висновків
суду, а тому не можуть бути підставою
для скасування правильного по суті і
справедливого рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи, тому
задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 29 січня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Г.Л.
Карпушин

Судді: /підпис/ Ю.М. Винниченко
/підпис/П.С. Абрамов

КОПІЯ ВІРНО: Суддя апеляційного суду

Полтавської області
_______ Г.Л. Карпушин