overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

"24" березня 2014 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді
Кіпчарського М.О.,

при секретарі
Микитів Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Пустомити
Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

16.10.2013 р. позивач звернувся з даним позовом у Галицький районний суд м.
Львова.

Ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 18.10.2014 р. відкрито провадження у справі, а ухвалою від 25.11.2013 р. справа передана у
Пустомитівський районний суд
Львівської області для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.12.2013 р. справа призначена до судового розгляду у Пустомитівському районному суді.

Згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС у
Львівській області від 20.03.2014 р. та відповіді Пустомитівського РС ГУ ДМС
України у Львівській області від 04.02.2014 р., відповідач по справі -ОСОБА_2 була зареєстрованою у АДРЕСА_1, та 21.12.2012 вибула у м. Пустомити, звідки цього ж дня була знята з реєстрації, та зареєстрованою у Пустомитівському районі не значиться.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або місцем її перебування.

Згідно ч. 9 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме , пред'являються за місцем знаходження майна відповідача чи останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що дана справа не підсудна
Пустомитівському районному суду
Львівської області, оскільки відповідач по справі у
Пустомитівському районі не значиться, а останнім відомим місцем його перебування є м. Львів, вул. Самчука, що належить до територіальної підсудності Галицького районного суду м. Львова.

Згідно п.2.ч.1 ст.116 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявиться, що заву було прийнято з порушенням правил підсудності.

На підставі викладеного та керуючись 109, 110, 116, 293, 294 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Цивільну справу № 461/12481/13-ц, за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,- передати на розгляд у
Галицький районний суд м. Львова.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду
Львівської області через
Пустомитівський районний суд протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяМ. О. Кіпчарський
Дата документу 28.03.2014
Справа № 334/1633/14-ц
Провадження № 2-н/334/237/14
СУДОВИЙ НАКАЗ 21 березня 2014 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Махіборода
Н.О. розглянувши матеріали заяви
Концерн „МТМ" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
Концерн „МТМ" звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за послуги опалення та постачання гарячої води з
В своїй заяві Концерн „МТМ" посилається на те, що у зв'язку з невиконання відповідачами своїх зобов'язань по сплаті послуг за період з січня 2009 р. по грудень 2013 року, у них утворилась заборгованість у розмірі 7105,43 грн. з урахуванням зроблених оплат.
Відповідно до ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви по видачу судового наказу, у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається
З наданої суду заяви вбачається, що
Концерн „МТМ" просить суд стягнути з відповідача заборгованість за період з січня 2009 р. по серпень 2013 р., що вбачається з позовної заяви та наданого розрахунку, тобто з порушенням загального строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК
Наказне провадження, як спрощена форма судочинства, не позбавляє заявника обов'язку доказування та обґрунтування заявлених вимог, оскільки заявник тільки на підставі безспірних письмових доказів зобов'язаний довести суду наявність підстав для постановлення судового наказу.
Як роз'яснив Пленум ВССУ в постанові № 14 від 23.12.2011 року наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.
Враховуючи, що зазначені вимоги заявника потребують аналізу та перевірки доказів щодо можливості поновлення строку позовної давності за період з січня 2009 р. по грудень 2013 р., правильності нарахування заявлених сум, суд вважає, що зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що із заяви та поданих документів вбачається спір про право.
Відповідно до ст. 101 ч. 2 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Керуючись ст. ст. 100, 101 ЦПК України,
В прийнятті заяви Концерну „МТМ" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя:
Махіборода Н. О.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13.02.2014р. Франківський районний суд м.
Львова в складі:

головуючої-судді
Мартинишин М.О.

при секретарі
Гимон І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном та визнання право приватної(особистої) власності на квартиру,-

встановив:

26.02.2010 року ухвалою Франківського районного суду м. Львова було в порядку забезпечення позову накладено арешт на 2/6 частини будівель, загальною площею 2843,3 кв.м., які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1 як належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності.

ОСОБА_2 подав заяву, в якій просить скасувати ухвали Франківського районного суду м. Львова від 26.02.2010 року про забезпечення позову, оскільки арештоване майно залишено у його власності. Також вважає, що забезпечення позову на даний час носить безпідставний характер і перешкоджає йому вільно користуватись та розпоряджатись даним майном.

Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.154 ч.3 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Частиною 6 Статті 154 ЦПК України передбачено, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи

забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підставна, а тому ухвалу від 26.02.2010 року про забезпечення позову по вказаній справі підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 4, 154, 208-210 ЦПК
України, суд, -

ухвалив:

Скасувати ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 26.02.2010 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном та визнання право приватної(особистої) власності на квартиру, якою скасувати арешт на 2/6 частини будівель, загальною площею 2843,3 кв.м., які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1 як належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі, Франківському відділу ДВС
Львівського міського управління юстиції та ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» - для відома та виконання

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, або протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Мартинишин М.О.
Долинський районний суд
Кіровоградської області 110 м. м. Долинська Долинський район
Справа № 388/237/14-ц
У Х В А Л А

28.02.2014 м. Долинська

Долинський районний суду
Кіровоградської області у складі головуючого судді -
Степанов С.В.

при секретарі - Буйновська
О.Ю.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Долинська цивільний позов ОСОБА_1 до ФГ
«Володимирське», треті особи ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на частку фермерського господарства,-

В С Т А Н О В И В :

До підготовчого судового засідання, представник позивача подав через канцелярію заяву про відвід головуючому, посилаючись на те, що суддею Степановим С.В. , по іншій справі, учасниками якої є тіж сторони без достатніх підстав винесено рішення про забезпечення позову, яке скасовано апеляційною інстанцією, а тому вважають, що дії судді з огляду на скасування його ухвали можуть бути упередженими та він не може об'єктивно розглядати дану справу.

Крім того, головуючий по справі 5 грудня 2013 року виніс ухвалу як слідчий суддя, якою задовольнив подання слідчого Долинського РВ УМВС про вчинення слідчо процесуальних дій у кримінальному провадженні щодо підробки підпису на протоколі загальних зборів СФО
«Володимирівське» про обрання ОСОБА_4 директором СФО «Володимирівське», здійснюючи у ході розгляду відповідне дослідження доказів якими обґрунтовувалось подання. Вказане свідчить про наявність у головуючого сформованої позиції з приводу певних аспектів взаємовідносин між сторонами даного провадження, що може викликати сумнів у неупередженості головуючого, з огляду на що наявні підстави для заявлення самовідводу по даному провадженню.

Керуючись ст. 23 ЦПК України головуючий заявляє самовідвід по даному провадженню.

Зваживши на клопотання позивача, позицію третьої особи ОСОБА_2 який відвід не заперечував, з метою забезпечення найбільш об'єктивного та неупередженого розгляду справи, суд вважає за доцільне задовольнити заявлений відвід та самовідвід.

Керуючись ст.ст.20, 23, 24 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

По справі за позовом ОСОБА_1 до
ФГ «Володимирське», треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку фермерського господарства заяву представника позивача про відвід судді Степанова С.В та самовідвід - задовольнити.

Справу передати в канцелярію суду для визначення іншого складу суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до вимог ст. 294 ЦПК України .

Копію даної ухвали направити сторонам .

Суддя
С.В. Степанов

Суддя П. М. Бойко
Справа № 462/355/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 березня 2014 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді -
Гедз Б.М.

при секретарі -
Рущак Т.О.

за участю позивачки - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2006 року, від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, з яким сімейне життя не склалося. Свої позовні вимоги мотивує тим, що через різні погляди на сімейне життя у них часто виникали сварки, скандали, відповідач матеріально сім'ю не підтримує та не бажає працевлаштуватись. Відносини між ними набули стійкого конфліктного характеру, тому з листопада 2012 року проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Почуття любові, поваги та взаємодопомоги втрачені. Переконана, що подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу та примирення є неможливим та недоцільним, оскільки сім'я фактично розпалася.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви аналогічні викладеним у фабулі позовної заяви, заперечила проти надання строку для примирення. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, підтвердив, що з листопада 2012 року з позивачкою проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Перспектив до збереження шлюбу не вбачає, згідний на розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши дійсні обставини справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, подружжя з листопада 2012 року не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, сім"я сторін розпалася остаточно, шлюб існує формально, сторони не бажають поновлювати шлюбні стосунки, втратили почуття любові та взаємодопомоги, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 60, 88, 212, 215
ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, 1981 р.н. та ОСОБА_3, 1980 р.н., зареєстрований 21 січня 2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану
Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 50.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області.

Суддя: (підпис)

Б.М.Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя:
Б.М.Гедз
Справа № 523/4299/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2014 р.

м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м.
Одеси Виноградова Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли за заявою комунального підприємства
«Теплопостачання м. Одеси» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана заява, яка підлягає розгляду в Суворовському районному суді м. Одеси.

Заява подана з додержання вимог статей 96-98 ЦПК України.

Підстав для відмови у прийнятті заяви чи її повернення не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 102 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відкрити наказне провадження за заявою комунального підприємства
«Теплопостачання м. Одеси» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

Видати судовий наказ по суті заявлених вимог у триденний строк з моменту постановлення ухвали про відкриття наказного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Справа № 456/1385/14-ц
Провадження № 2-н/456/138/2014
УХВАЛА

про відкриття наказного провадження

28 березня 2014 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н. М. , розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 до приватного підприємства
«СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості не виплаченої заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ :

Заява відповідає вимогам, викладеним в ст.ст. 98, 121 ЦПК України, підлягає розглядові в судах загальної юрисдикції та підсудна Стрийському міськрайонному суду Львівської області, а тому керуючись ч. 7 ст. 100 ЦПК
України,-

УХВАЛИВ:

Відкрити наказне провадження у справі за заявою ОСОБА_1 до приватного підприємства «СЦ-Сервіс-Центр-Стрий» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості не виплаченої заробітної плати.

.

Суддя Н. М. Янів
Справа № 675/416/14-ц
Провадження № 2/675/202/2014
У Х В А Л А

27 березня 2014 року Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області
Пашкевич Р.В., перевіривши виконання вимог ст.ст.118-120 ЦПК України по цивільній справі за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Ізяславського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа на стороні відповідача ПАТ КБ
«ПриватБанк» про розподіл сумісної власності подружжя.

До початку судового розгляду по суті через канцелярію суду відповідачкою подано зустрічну позовну заяву до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Зазначена зустрічна позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.119 та ст.120 ЦПК
України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви; до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Всупереч вищезазначеним вимогам процесуального закону, позивач у повній мірі не сплатив судовий збір, а саме 91,10 грн. Позивачем лише сплаченого судовий збір в сумі 152,50 грн.

Хоча, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 4
Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відповідному співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 % ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 243 грн. 60 коп.

Згідно ст.121 ЦПК України, вказані обставини є підставою залишення заяви без руху.

А тому, внаслідок допущення недоліків суд надає ОСОБА_1 строк для їх усунення строком п'ять днів з дня отримання даної ухвали. Інакше заява буде вважатись неподаною і її слід буде повернути.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків терміном п'ять днів з дня отримання ухвали.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання розпорядження суду у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Суддя: /підпис/

Вірно: Суддя
Р.В. Пашкевич
Справа № 686/4718/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі Данькова І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в шлюбі з 9 червня 2001 року. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася донька ОСОБА_4, а
ІНФОРМАЦІЯ_4 - син ОСОБА_3. 6 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі по 50 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 180 СК
України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК
України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК
України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, на даний час має нерегулярний, мінливий дохід.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з 6 березня 2014 року і до повноліття доньки ОСОБА_4, а потім на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_3 в розмірі 50 грн. щомісячно і до його повноліття.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 212-215, 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України, ст. ст. 180-184, 191 СК
України, суд

вирішив:

Позов задовольнити .

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Хмельницького, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з 6 березня 2014 року і до повноліття доньки ОСОБА_4, а потім на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_3 в розмірі 50 грн. щомісячно і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду
Хмельницької області через
Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: