Єдиний унікальний номер 253/4666/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1482/2014
Апеляційний суд Донецької області в
Головуючої судді Краснощокової Н.С.
Суддів Могутової Н.Г.
При секретарі Папченко М.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 02
грудня 2013 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2,
третя особа - фізична особа-підприємець
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
ОСОБА_2 звернулась до
апеляційного суду із апеляційною
скаргою на рішення Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 02 грудня 2013 року, яким
позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» до ОСОБА_2, третя особа - фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором поруки
задоволені: стягнуто з ОСОБА_2 на
користь позивача суму заборгованості
за договором поруки в розмірі 648 020 грн.
06 коп., з яких заборгованість за
кредитом - 559 212 грн. 88 коп.,
заборгованість за відсотками - 81 503 грн.
72 коп., пеня за порушення строків
погашення кредиту - 1 993 грн. 27 коп., пеня
за порушення строків погашення
процентів за кредитом - 5 310 грн. 19 коп.;
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у
ОСОБА_2 просить просить скасувати
рішення суду, оскільки рішення
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким закрити
провадження по справі. Вважає, що суд не
врахував той факт, що на момент
винесення рішення грошові вимоги ПАТ
«Райффайзен банк Аваль» за кредитним
договором №014/07-166/19-98/1 від 30 липня 2007
року задоволені в повному обсязі
Господарським судом Донецької області
в рамках справи про банкрутство
№905/1559/13-г. Для уникнення повторного
стягнення боргу місцевий суд не мав
права вирішувати спір за правилами
позовного провадження, а повинен був
закрити провадження у справі в порядку
п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, оскільки
питання про стягнення заборгованості
за вказаним кредитним договором вже
вирішено по суті Господарським судом
Донецької області. Крім того, суд
розглянув справу у відсутність ОСОБА_4,
який внаслідок тяжкої хвороби та
обмеженого пересування не мав
можливості бути присутнім у судовому
засіданні та давати пояснення по
справі.

Представник відповідача в
судовому засіданні доводи апеляційної
скарги підтримав.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги, вважає
рішення суду законним і обгрунтованим.

Інші особи в судовому засіданні не
приймали участі, про час та місце
слухання справи повідомлений належним
чином.

Суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги, виходив
з наступного.

30 серпня 2007 року між ПАТ
«Райффайзен банк Аваль» та ФОП ОСОБА_4
був укладений Кредитний договір
№014/07-166/19-98/1 із змінами та доповненнями,
відповідно до якого банк зобов»язався
надати ОСОБА_4 грошові коти в сумі 94 000
доларів США зі строком остаточного
повернення кредиту 28 серпня 2017 року зі
сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 12,5% річних. Згідно
додатку №1 до Кредитного договору
позичальнику встановлений графік
погашення платежів.

В забезпечення зобов»язань
позичальника за вказаним кредитним
договором між ПАТ «Райффайзен банк
Аваль» та ОСОБА_2 укладено договір
поруки №12/06/0043 від 19 лютого 2010 року,
відповідно до п.2.2 якого відповідач
взяла на себе зобов»язання перед
позивачем відповідати по борговим
зобов»язанням позичальника в повному
обсязі цих зобов»язань.

В порушення ст. 526 ЦК України та п.
1.5.1 кредитного договору позичальник
платежі в погашення кредиту та сплати
відсотків за його користування
здійснював з порушенням графіку, що
призвело до виникнення простроченої
заборгованості, яка станом на 12 лютого
2013 року становить 648 020 грн. 06 коп., з яких
заборгованість за кредитом - 559 212 грн. 88
коп., заборгованість за відсотками - 81 503
грн. 72 коп., пеня за порушення строків
погашення кредиту - 1 993 грн. 27 коп., пеня
за порушення строків погашення
процентів за кредитом - 5 310 грн. 19 коп.

Відповідно до п.3.1 договору поруки
поручитель несе солідарну
відповідальність перед позивачем за
виконання боргових зобов»язань у тому
ж обсязі, що і позичальник, включаючи
сплату основного боргу за Кредитним
договором, нарахованих відсотків за
користування кредитом та неустойки.

Відповідно до п.3.4 договору поруки у
випадку невиконання боржником
повністю або частково всіх або окремих
боргових зобов»язань перед банком за
кредитним договром банк має право
звернутись до поручителя з письмовою
вимогою про виконання боргових
зобов»язань у повному обсязі чи в
частині. Поручитель здійснює погашення
боргових зобов»язань за кредитним
договором у валюті кредиту на рахунок,
зазначений банком в письмовій вимозі.
Погашення поручителем боргових
зобов»язань за кредитним договором в
іншій валюті ніж валюта кредиту,
здійснюється лише за згодою сторін, що
оформлюється додатковою угодою до
цього договору.

18 квітня 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернувся до
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки з позовом до ОСОБА_2, третя
особа - фізична особа-підприємець
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
договором поруки.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від від 02 грудня 2013 року
позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» до ОСОБА_2, третя особа - фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором поруки
задоволені: стягнуто з ОСОБА_2 на
користь позивача суму заборгованості
за договором поруки в розмірі 648 020 грн.
06 коп., з яких заборгованість за
кредитом - 559 212 грн. 88 коп.,
заборгованість за відсотками - 81 503 грн.
72 коп., пеня за порушення строків
погашення кредиту - 1 993 грн. 27 коп., пеня
за порушення строків погашення
процентів за кредитом - 5 310 грн. 19 коп.
Суд при ухваленні рішення виходив з
того, що позичальник - ФОП ОСОБА_4 не
виконав свої зобов'язання перед
кредитором - позивачем, внаслідок чого
утворилась заборгованість за
кредитним договором, який був
забезпечений договором поруки,
поручителем за яким виступила ОСОБА_2,
тому ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є солідарними
боржниками. Посилання відповідача на
Ухвалу Господарського суду Донецької
області від 24 жовтня 2013 року у справі
про банкрутство №905/1559/13-г, якою
задоволені кредиторські вимоги
«Райффайзен банк Аваль» на всю
заявлену ним суму, як на доказ
припинення обов'язку солідарного
боржника, що є на його думку підставою
для відмови в задоволенні позовних
вимог позивача, є хибними, оскільки
наявність вищевказаної ухвали не
свідчить про виконання обов'язку
позичальника перед позивачем, як перед
кредитором. Інших доказів того, що на
момент розгляду даної справи
зобов'язання відповідача перед
позивачем виконані в повному обсязі,
суду не надані.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представників позивача та
відповідача, перевіривши матеріали
справи та обговоривши наведені у
скарзі доводи, апеляційний суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30
серпня 2007 року між ПАТ «Райффайзен банк
Аваль» та ФОП ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір №014/07-166/19-98/1 із
змінами та доповненнями, відповідно до
якого банк зобов»язався надати ОСОБА_4
грошові коти в сумі 94 000 доларів США зі
строком остаточного повернення
кредиту 28 серпня 2017 року зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 12,5% річних. Згідно додатку №1 до
Кредитного договору встановлений
графік погашення платежів.

В забезпечення зобов»язань
позичальника за вказаним кредитним
договором між ПАТ «Райффайзен банк
Аваль» та ОСОБА_2 укладено договір
поруки №12/06/0043 від 19 лютого 2010 року,
відповідно до п.2.2 якого відповідач
взяла на себе зобов»язання перед
позивачем відповідати по борговим
зобов»язанням позичальника в повному
обсязі цих зобов»язань.

Згідно до п.2.3.1 Кредитного
договору Позичальник зобов»язався
забезпечити повернення позивачу
одержаного кредиту та сплату
нарахованих відсотків, передбачених
договором комісій, неустойок,
відшкодування витрат та збитків,
викликаних неналежним виконанням
цього договору.

Відповідно до п.3.4 Договору поруки у
випадку невиконання Боржником
повністю або частково всіх або окремих
Боргових Зобов»язань перед Банком за
Кредитним Договором Банк має право
звернутись до Поручителя з письмовою
вимогою про виконання Боргових
Зобов»язань у повному обсязі чи в
частині. Поручитель здійснює погашення
Боргових зобов»язань за Кредитним
договором у валюті кредиту на рахунок,
зазначений Банком в письмовій вимозі.
Погашення Поручителем Боргових
зобов»язань за Кредитним договором в
іншій валюті ніж валюта кредиту,
здійснюється лише за згодою Сторін, що
оформлюється додатковою Угодою до
цього Договору.

Згідно до ст. 1048 ч.1 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Згідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 625 ч.1 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з вимогами ст. 527 ч.1 ЦК України
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 541 ЦК України
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено,
що за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Відповідно до положень ст. 543 ЦК
України у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Кредитор, який
одержав виконання обов'язку не в
повному обсязі від одного із
солідарних боржників, має право
вимагати недоодержане від решти
солідарних боржників. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі. Солідарний
боржник не має права висувати проти
вимоги кредитора заперечення, що
ґрунтуються на таких відносинах решти
солідарних боржників з кредитором, у
яких цей боржник не бере участі.
Виконання солідарного обов'язку у
повному обсязі одним із боржників
припиняє обов'язок решти солідарних
боржників перед кредитором.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку про те, що поручитель
несе солідарну відпові

дальність перед банком за виконання
боргових зобов»язань у тому ж обсязі,
що і позичальник.

Оскільки на час ухвалення
рішення по справі сума заборгованості
за кредитним договором не сплачена
боржником, суд першої інстанції
обгрунтовано стягнув з поручителя за
вказаним договором суму
заборгованості.

Доводи апеляцйної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Згідно із статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляцйіну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді цієї справи
вимог матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення
не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Горлівки Донецької області від
02 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпеосередньо
до Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: