Номер провадження 22-ц/775/998/2014
Номер провадження: 22ц-775/998/14
Головуючий 1 інстанції - Орєхов
Доповідач - Супрун М.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2014 року Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого судді
Шевченко В.Ю.,

суддів
Супрун М.Ю., Жарової Ю.І.,

при секретарі
Внуковій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про визнання
недійсним збільшення в
односторонньому порядку процентної
ставки за кредитним договором

за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 10 грудня 2013 року,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 10 грудня 2013 року
вищезазначений позов ОСОБА_1
задоволено. Визнано недійсною
збільшення в односторонньому порядку
відсоткової ставки за кредитним
договором №DOXCGK40000044 від 05.03.2007 року.
Зобов'язано публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк»)
здійснити перерахунок заборгованості
відповідно до редакції договору
№DOXCGK40000044 від 05.03.2007 року.

З вказаним рішенням не погодилось ПАТ
КБ «ПриватБанк» та подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просило рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог. При цьому
зазначило, що суд першої інстанції не
прийняв до уваги те, що договір кредиту,
укладений між сторонами, містить умови
згідно яких банк мав право в
односторонньому порядку підвищувати
розмір процентної ставки і цей договір
погоджено між сторонами. Крім того, суд
не врахував, що позивач сплачував
кредит по підвищеній процентній
ставці, що свідчить про те що він
погодився з підвищенням відсотків.
Також, послався на те, що суд
безпідставно не застосував до позовних
вимог ОСОБА_1 строки позовної давності.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Чумак
С.О., діючий за довіреністю, в судовому
засіданні апеляційного суду
апеляційну скаргу підтримав, просив її
задовольнити.

Позивач та його представник адвокат
ОСОБА_3 в судовому засіданні
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги, просили її
відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції при розгляді
справи встановлено, що 05 березня 2007
року між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» було
укладено кредитний договір №DOXCGK40000044,
згідно умов якого, банк зобов'язується
надати позичальникові кредитні кошти
шляхом: надання готівкою через касу на
строк з 05 березня 2007 року по 06 березня
2027 року включно, у вигляді поновлюваної
кредитної лінії у розмірі 55 000,00 гривень
на наступні цілі: житло в кредит, а
також у розмірі 11 000,00 гривень на сплату
страхових платежів, із сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 1,34% на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом, щомісяця в
період сплати у розмірі 0,20% від суми
виданого кредиту.(а.с.7)

Згідно абз. 2 п. 7.1 кредитного договору,
погашення заборгованості за цим
договором здійснюється в наступному
порядку: щомісяця в період сплати
позичальник повинен надавати банку
кошти у сумі 887,37 гривень для погашення
заборгованості за кредитним договором,
що складається із заборгованості по
кредиту, відсоткам, винагороди,
комісії.(а.с.7)

Задовольняючи позов ОСОБА_1 та визнаючи
незаконним підвищення процентної
ставки, суд першої інстанції виходив з
того, що в порушення умов п.2.3.1.
кредитного договору, банк в
односторонньому порядку збільшив
розмір процентної ставки за
користування кредитом без належного
повідомлення про це позичальника.

Зазначені висновки суду відповідають
обставинам справи, які судом
установлені відповідно до вимог
процесуального закону, а також
узгоджуються з нормами матеріального
права, які судом правильно застосовані.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк, або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином згідно з умовами
договору та вимогами ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.4 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів» у
договорі про надання споживчого
кредиту може зазначатися, що
відсоткова ставка за кредитом може
змінюватися залежно від облікової
ставки Національного Банку України або
в інших випадках. Про зміну відсоткової
ставки за споживчим кредитом споживач
повідомляється кредитодавцем протягом
семи календарних днів з дня її зміни.
Без такого повідомлення будь-яка зміна
відсоткової ставки є недійсною.

Судом встановлено, що згідно
п. 7.1 кредитного договору, сторони
погодили сплату позичальником за
користування кредитом 1,34% на місяць на
суму залишку заборгованості за
кредитом ( 16,08 % річних). Позичальник
повинен надавати банку щомісячній
платіж в сумі 887,73 грн.

Згідно п. 2.3.1 кредитного договору банк
має право в односторонньому порядку
збільшувати розмір процентної ставки
за користування кредитом, при зміні
кон'юктури ринку грошових ресурсів в
Україні, а саме: зміні курсу долара США
до гривні більше ніж на 10% у порівнянні
з курсом долара США до гривні,
встановленого НБУ на момент укладання
даного договору; зміні облікової
ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у
страховий ( резервний ) фонд або зміні
середньозваженої ставки по кредитах
банків України у відповідній валюті (по
статистиці НБУ).

При цьому банк надсилає позичальникові
письмове повідомлення про зміну
процентної ставки протягом 7
календарних днів з дати вступу в
чинність зміненої процентної ставки
НБУ, розмір відрахувань у страховий
фонд, середньозважена ставка по
кредитах або пропорційно збільшенню
курсу долара США.

З 01 лютого 2009 року відсоткова
ставка за кредитним договором,
укладеним між сторонами, була
збільшена в односторонньому порядку,
про що банк направив повідомлення на
ім'я позивача рекомендованим листом
від 31 грудня 2008 року на початку січня 2009
року.

Разом з тим, встановлено, що це
повідомлення було здійснене банком не
за адресою проживання та реєстрації
позивача.

Так, з листа відповідача від 31 грудня
2008 року, адресованого позивачу ОСОБА_1.
та реєстру № 229 ір від 09 січня 2009 року
про відправлення рекомендованих
листів вбачається, що вказаний лист
було направлено за адресою:
АДРЕСА_4.(а.с.10-102)

З листа відповідача від 31 грудня 2008
року № 20.1.3.2/6-39964 в примітках зазначено,
що цей лист надіслано за адресою
позичальника, вказаною в
анкеті/кредитному договорі. У разі
неповідомлення банку про зміну адреси
відповідальність за неотримання листа
покладається на позичальника.

Згідно анкети-заяви та кредитного
договору вбачається, що позичальник
ОСОБА_1 зазначав, що його місце
реєстрації: АДРЕСА_1, а місце
проживання: АДРЕСА_2.(а.с.99, 5-7)

Згідно паспортних даних позивача
вбачається, що у
Великоновосілківському районі по
АДРЕСА_3 він був зареєстрований з 10
грудня 1991 року по 20 січня 2004 року, а з 03
лютого 2004 року позивач зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1 і остання адреса
зазначалася позивачем у анкеті та у
кредитному договорі (а.с.103-104)

Таким чином судом першої
інстанції правильно встановлено, що
ОСОБА_1 не був належним чином
повідомлений про підвищення
процентної ставки, оскільки лист від 31
грудня 2008 року з повідомленням про
зміну кон'юнктури ринку грошових
ресурсів та про підвищення з 01 лютого
2009 року процентної ставки, що
складатиме 27,42 % на рік, надсилався не за
адресою позивача.

Отже, суд дійшов правильного
висновку про визнання незаконними дій
ПАТ КБ «ПриватБанк » з підвищення
процентної ставки за кредитним
договором.

Апеляційний суд не приймає до
уваги доводи апелянта про те, що після
прийняття рішення банком щодо зміни
відсоткової ставки позивач сплачував
проценти за цією новою ставкою, що
свідчить про прийняття ним пропозиції
банку.

Встановлено, що розмір
щомісячного платежу за кредитним
договором, укладеним між сторонами, з
урахуванням відсоткової ставки 16,08 %
річних складатиме 887,73 грн, а за
підвищеною відсотковою ставкою - 1091, 53
грн.

Апелянт послався на те, що 13 січня
2011 року позичальник сплатив 2443, 63 грн, 24
березня 2011 року - 1400 грн, 26 та 27 березня
2012 року - 900,00 грн та 500,00 грн.

Апеляційним судом встановлено, що
відповідно до умов кредитного договору
ОСОБА_1 укладав договори страхування
майна та договори особистого
страхування і страхові платежі в
розмірі по 275 грн. здійснював в березні
кожного року, з чого можна зробити
висновок, що платіж в розмірі 1400,00 грн
складався з щомісячного платежу за
відсотковою ставкою 16,08 % річних та
двох страхових платежів за договорами
страхування. Платіж в сумі 2243, 63 грн, на
які посилався відповідач, не
вбачається з виписки про погашення
кредиту (а.с.17-18), тому апеляційний суд
не приймає його до уваги.

Таким чином підстав вважати, що
позичальник погодився з пропозицією
банку по підвищенню відсотковою ставки
не можна.

Крім того, не заслуговують на
уваги доводи банку про безпідставне
незастосування судом першої інстанції
до вимог ОСОБА_1 строку позовної
давності, оскільки така заява до
винесення судом рішення, у
відповідності до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК
України, відповідачем не була зроблена.
Крім того, апеляційним судом
встановлено, що про порушення свого
права позивач дізнався 24 березня 2011
року, коли отримав від банку чек з сумою
заборгованості за кредитним договором
з урахуванням підвищеної відсоткової
ставки (а.с.34), тому вважати, що він
пропустив строк позовної давності не
можна.

Таким чином, суд вважає, що
рішення суду першої інстанції у
відповідності до ст.308 ЦПК України
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга відповідача
відхиленню, оскільки суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В
:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 10 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді