Справа №2-1107/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 червня 2014 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Г.О. Козленко

за участю секретаря - С.О. Губерначук

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві, ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просить звільнити з-під арешту автомобіль марки SUBARU, модель LEGACY, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.06.2008 між ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитно-заставний договір №К2НСА800000423, відповідно до умов якого, позичальник отримав в кредит грошові кошти в сумі 17599,59 доларів США.

Відповідно до п.2.2 кредитно-заставного договору для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобов'язань за договором, позичальник надає банку предмет застави: автомобіль марки Subaru Legacy, НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1.

17.042012 державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві при примусовому виконанні постанови ВП №30698735 накладено арешт на автомобіль марки Subaru Legacy, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Позивач вважає, що на вказане майно не може бути накладено арешт у зв'язку з тим, що вказаний автомобіль знаходиться в заставі банку.

У випадку невиконання відповідачкою ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки чи застави для погашення суми заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків, пені та штрафу.

Отже, у випадку звернення стягнення на предмет застави за будь-якою іншою вимогою, крім банку, ПАТ КБ «Приват Банк» понесе значні збитки, не отримає доходу, які мав намір отримувати, не буде мати можливість повернути суму кредиту, за рахунок предмету іпотеки чи предмету застави, у випадку несплати боргу, не поверне штрафи та пеню.

Вважає, що жодний документ, постанова або ж рішення суду не можуть порушувати прав інших сторін, враховуючи першочерговість права на погашення заборгованості та відповідно до ч.3 ст.588 ЦК України банк має переважне право на задоволення вимог із заставленого рухомого майна, крім того заставлене майно не може бути повторно предметом застави за іншими договорами відповідно до умов договору застави підписаного між сторонами.

На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи.

Згідно зі ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, врахувавши письмову заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Відповідно до ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третьої особі. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюється законом.

Згідно ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

У відповідності до положень ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих простроченою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойкою), необхідні витрати за утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Судом встановлено, 04.06.2008 між ЗАТ КБ «Приват Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитно-заставний договір №К2НСА800000423, відповідно до умов якого, позичальник отримав в кредит грошові кошти в сумі 17599,59 доларів США.

Відповідно до п.2.2 кредитно-заставного договору для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобов'язань за договором, позичальник надає банку предмет застави: автомобіль марки Subaru Legacy, НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи те, що 04.06.2008 між ЗАТ КБ «ПРИВАБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитно-заставний договір, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даних договорів.

Встановлено, що ОСОБА_1 зобов'язання перед ПАТ «Приват Банк» за кредитно-заставним договором №К2НСА800000423 від 04.06.2008 не виконані.

Відповідно до умов договору застави, у разі не повернення суми кредиту в повному обсязі, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави для задоволення вимог у повному обсязі.

Встановлено, що на виконанні у ДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м.Києва №11/299 від 09.12.2011. В рамках даного виконавчого провадження було накладено арешт на майно боржника в тому числі автомобіль марки Subaru Legacy, НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч.3, 4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Відповідно до ч. 7 цієї ж статті спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

З кредитно-заставного договору №К2НСА800000423 від 04.06.2008 вбачається обтяження банком автомобіля Subaru Legacy, НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - вид забезпечення виконання зобов'язання майном, що залишається у володінні і користуванні застовадавця, згідно з яким заставодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Таким чином, жодний документ, постанова або ж рішення суду не можуть порушувати прав інших сторін, враховуючи першочерговість права на погашення заборгованості.

Відповідно до ч.3 ст.588 ЦК України ПАТ «Приват Банк» має переважне право на задоволення вимог із заставленого рухомого майна.

Крім того, заставлене майно не може бути повторно предметом застави за іншими договорами відповідно до умов договору застави підписаного між сторонами.

Оскільки, постанова старшого державного виконавця Євдокімової К.М. від 17.04.2012 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження унеможливлює виконання умов договору кредитно-заставним договором №К2НСА800000423 від 04.06.2008 шляхом звернення стягнення на рухоме майно та позбавляє можливості скористатись своїм правом ПАТ КБ «Приват Банк» на продаж заставленого майна у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про задоволення вищевказаних позовних вимог.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Частина 4 цієї ж статті передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача суми сплаченого судового збору 114,70 грн.

Керуючись Законом України «Про заставу», Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.509, 525, 526, 530, 546, 575, 588,589, 638 ЦК України, ст.ст.3-4, 10-11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства КБ «Приват Банк» до ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві, ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Звільнити транспортний засіб, а саме автомобіль марки Subaru Legacy, 2002 року випуску, НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, з-під арешту накладеного 17.04.2012 на підставі постанови ВП №30698735 старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2

Стягнути з ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві, місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 40 та ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 солідарно на користь ПАТ КБ «Приват Банк», , рахунок №3111, місцезнаходження якого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50 судовий збір в сумі 114,70 грн.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - Г.О. Козленко