Номер провадження 2/521/719/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року Малиновський районний
суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Лічмана Л.Г.

при секретарі - Тимофієнко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на частину домоволодіння за
заповітом, поділ домоволодіння у
натурі та визначення порядку
користування земельною ділянкою, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про встановлення факту родинних
відносин, визнання права на обов'язкову
частку у спадщині, поділ домоволодіння
у натурі та визначення порядку
користування земельною ділянкою,-

В СТ А Н О В И В:

04.11.2013 р. ОСОБА_1 звернулася до
Малиновського районного суду м. Одеси з
вказаною позовною заявою, яку було
уточнено та відповідно до якої вона
просила визнати за нею право власності
на гараж літ. «З» у житловому будинку з
надвірними спорудами АДРЕСА_1 та
визнати право власності на спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/2 частки
житлового будинку з надвірними
спорудами, який розташований за
зазначеною адресою, а також виділити їй
у власність частку зазначеного
житлового будинку та визначити порядок
користування земельною ділянкою
відповідно до висновку № 196/2013 від 04
березня 2014 року судової
будівельно-технічної експертизи.

Відповідач ОСОБА_2 пред'явила
зустрічний позов до ОСОБА_1, який було
уточнено та у якому просила встановити
факт родинних відносин між нею та
ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2, як
відповідно рідними дочкою та матір'ю,
визнати за нею право на обов'язкову
частку у праві власності на спадщину
після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/6 частку житлового
будинку з надвірними спорудами, за
адресою: АДРЕСА_1, а також виділити їй у
власність частку зазначеного
житлового будинку та визначити порядок
користування земельною ділянкою
відповідно до висновку № 196/2013 від 04
березня 2014 року судової
будівельно-технічної експертизи.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1
позовні вимоги ОСОБА_2 визнала
повністю, просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
ОСОБА_1 визнала повністю, просила їх
задовольнити.

Таким чином, відповідач визнала позов,
а позивач за первісним позовом -
визнала зустрічні позовні вимоги, а
тому згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України
зазначені обставини є підставою для
ухвалення судом рішення про
задоволення зустрічного та первісного
позовів.

На підставі пояснень сторін, наданих
ними доказів, судом встановлені
наступні фактичні обставини і
відповідні до них правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що
батьки позивача та відповідача - ОСОБА_4
та ОСОБА_2 одружилися 19.02.1947 р., про що
Іллічівським райбюро РАГС м. Одеси
видано посвідку про шлюб. (а.с. 48)

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_2, на
підставі чого 12.09.1947 р. Іллічівським
РАГС м. Одеси видано свідоцтво про
народження серії НОМЕР_1 (запис № 647), в
якому її батьками було записано ОСОБА_4
і ОСОБА_5 та 20.07.2001 р. Малиновським РВ
УМВС України в Одеській області видано
паспорт серії НОМЕР_2. (а.с.47, 50, 119)

ОСОБА_1, яка є рідною сестрою ОСОБА_2,
народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_4, виданим
Іллічівським відділом РАГС м. Одеси
(актовий запис № 297) та паспортом серії
НОМЕР_3, виданим Іллічівським РВ ОМУ
УМВС України в Одеській області 01.12.1997
р. (а.с. 22, 118 звор., 126 звор., 127)

Після укладення шлюбу з ОСОБА_6 дружині
присвоєно прізвище «ОСОБА_1» та Палацом
одруження м. Іваново видано свідоцтво
про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від
14.11.1987 р. та в книзі реєстрації актів про
укладення шлюбу зроблено запис за № 3970
(а.с.4)

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 29.04.2011 р. визнано за ОСОБА_2
право власності на 1/6 частину житлового
будинку з надвірними спорудами під
АДРЕСА_1, розташованих на земельній
ділянці площею 596 кв.м. в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
(а.с. 5-10)

04.12.2010 р. ОСОБА_3, мати позивача та
відповідача, склала заповіт, у якому на
випадок своєї смерті зробила
розпорядження: усе майно, яке на день її
смерті буде їй належати, де б воно не
знаходилось та з чого б воно не
складалось, взагалі усе те, що вона за
законом матиме право заповіла ОСОБА_1
Зазначений заповіт було посвідчено
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
та зареєстровано в реєстрі № 6310, що
підтверджується Витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі № 25534291
від 04.12.2010 р., номер у спадковому реєстрі
50414707 бланк серії ВРД № 614324.(а.с.20-21, 117, 117
звор.)

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 21.06.2012 р. визнано за ОСОБА_3
та ОСОБА_1 право власності по 1/6 частці
за кожною на домоволодіння з
надвірними спорудами АДРЕСА_1,
розташоване на земельній ділянці
площею 596 кв.м., в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка та
батька відповідно - ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4 Крім того, задоволено
позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання
права власності на частку у спільному
майні подружжя та визнано за нею право
власності на ? частку зазначеного
житлового будинку, як на частину
спільного подружнього майна за період
шлюбу після смерті її чоловіка - ОСОБА_4
(а.с. 11-13)

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, на
підставі чого Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану у
місті Одесі реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції
видано свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_6 та складено відповідний актовий
запис № 7174. (а.с. 14, 116 звор.)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в
частині встановлення факту родинних
відносин суд виходить з наступних
міркувань.

Факт, про встановлення якого просить
ОСОБА_2, має для неї юридичне значення,
оскільки від нього залежить реалізація
нею права на спадщину після смерті
своєї матері - ОСОБА_3

На підставі наданих документів
вбачається неправильність зазначення
прізвища матері ОСОБА_2, а саме в
свідоцтві про народження від 12.09.1947 р.
позивача за зустрічним позовом
прізвище матері вказано «ОСОБА_2», а в
посвідці про шлюб від 19.02.1947 р. прізвище
дружини після укладення шлюбу
значиться «ОСОБА_2». (а.с. 48)

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

На підставі пояснень сторін з
врахуванням визнання та підтвердження
зазначеного факту ОСОБА_1, обставин
встановлених вказаними вище рішеннями
судів, суд вважає, що була допущена
помилка у зазначенні прізвища матері, і
тому встановлює факт родинних відносин
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як рідними донькою
та матір'ю.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3
відкрилася спадщина на належне їй
майно, а саме на 2/3 частки зазначеного
житлового будинку.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК
спадкоємець за законом чи за заповітом
має право прийняти спадщину.

Ч. 1 ст. 1270 ЦК України наголошує, що для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму
ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову
практику у справах про спадкування»
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку установленому цивільним
законодавством. До складу спадщини, як
встановлено ч. 1 ст. 1218 ЦК України,
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

З такими заявами після смерті ОСОБА_3,
звернулись її доньки - ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_1 на підставі залишеного на її
ім'я заповіту та 01.11.2013 р. ОСОБА_2, яка має
право на обов'язкову частку в спадщині
на підставі ст. 1241 ЦК України (а.с. 115-116)

У відповіді П'ятої одеської державної
нотаріальної контори зазначено, що з
наданих документів та довідки № 428308.69.13
від 04.10.2013 р., виданої КП «БТІ» ОМР,
відсутня державна реєстрація на 1/6
частки домоволодіння під АДРЕСА_1, яке
належало ОСОБА_3 та відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
зазначену частку домоволодіння та
проведення державної реєстрації. (а.с.
125 звор.,126)

Зважаючи на обставину, що ОСОБА_3 на ім'я
ОСОБА_1 було складено заповіт,
спадкоємство її майна ОСОБА_1 має
здійснюватися за заповітом.

Відповідно до ст. 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК
України, заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті. Заповідач може
призначити своїми спадкоємцями одну
або кілька фізичних осіб, незалежно від
наявності у нього з цими особами
сімейних, родинних відносин, а також
інших учасників цивільних відносин.
Заповідач має право охопити заповітом
права та обов'язки, які йому належать на
момент складення заповіту, а також ті
права та обов'язки, які можуть йому
належати у майбутньому. Заповідач має
право скласти заповіт щодо усієї
спадщини або її частини.

Статтею 1241 ЦК України передбачено, що
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

ОСОБА_2 являється повнолітньою
непрацездатною за віком донькою
спадкодавця, а тому має право на
обов'язкову частку у праві власності на
спадщину після смерті ОСОБА_3, тобто на
1/6 частку житлового будинку.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право
власності набувається в порядку,
визначеному законом, та на підставах не
заборонених законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Таким чином, з урахуванням рішень
апеляційного суду Одеської області від
29.04.2011 р. та Малиновського районного
суду м. Одеси від 21.06.2012 р. та визнання
права власності за ОСОБА_2 на 1/6 частку в
житловому будинку, як на обов'язкову
частку, частка ОСОБА_2 складає 1/3 (1/6+1/6), а
за ОСОБА_1 суд визнає право власності на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_3 на 1/2 частки житлового будинку.
Крім того, ОСОБА_1 має право на 1/6 частки
у праві власності на вищевказаний
житловий будинок як на спадщину після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 батька - ОСОБА_4,
а отже частка ОСОБА_1 у праві власності
становить 2/3 частини (1/2+1/6).

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно,
що є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Право
спільної власності виникає з підстав,
не заборонених законом. Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 356 ЦК України,
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю. Суб'єктами права спільної
часткової власності можуть бути
фізичні особи, юридичні особи, держава,
територіальні громади.

Положення ч. 3 ст. 358 ЦК України визначає,
що співвласник має право на відповідне
збільшення своєї частки у праві
спільної часткової власності, якщо
поліпшення спільного майна, які не
можна відокремити, зроблені ним своїм
коштом за згодою всіх співвласників, з
додержанням встановленого порядку
використання спільного майна. Таким
чином, передбачений правовий механізм
зміни часток у праві спільної
часткової власності. Така зміна у праві
спільної часткової власності в
житловому будинку АДРЕСА_1 відбулася
шляхом здійснення побудови позивачем
ОСОБА_1 гаражу літ. «З», вона неоспорена.
Тому суд визнає за ОСОБА_1 право
власності на гараж літ. «З» у житловому
будинку з надвірними спорудами
АДРЕСА_1.

Відповідно до змісту ст. 179, ч. 2 ст. 1278,
ст. 183 і ч. 1 ст. 367 ЦК України кожен із
спадкоємців має право на виділ його
частки в натурі, а річ, що є у спільній
частковій власності, може бути
поділена в натурі між співвласниками
за домовленістю між ними, якщо вона є
подільною, тобто є річчю, яку можна
поділити без втрати її цільового
призначення.

Поділ між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлового
будинку з надвірними спорудами, який
розташований на земельній ділянці
площею 597,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 суд
здійснює з урахуванням належності
ОСОБА_1 права власності на гараж літ.
«З», відповідно до першого варіанту
висновку № 196/2013 від 04 березня 2014 року
судової будівельно-технічної
експертизи. (а.с.64-91)

Суд виділяє ОСОБА_1 в натурі частку, яка
складається у літ. «А» з приміщень: 1-1
кухня площею 11,6 кв.м., 1-2 ванна площею 7,2
кв.м., 1-3 веранда площею 9,8 кв.м., 1-4
веранда площею 8,4 кв.м., 1-7 житлова
площею 15,9 кв.м., 1-8 вбудована шафа площею
0,2 кв.м., сарай літ. «Г», вбиральня літ.
«Е», душова літ. «Ж», гараж літ. «З», що
складає 71/100 часток житлового будинку з
надвірними спорудами з визнанням права
приватної власності на цю частину. Суд
виділяє ОСОБА_2 в натурі частку, яка
складається у літ. «А» з приміщень: 1-5
житлова кімната площею 13,9 кв.м., 1-6
житлова кімната площею 11,6 кв., гараж
літ. «Б», сарай літ. «І», частину
мостіння та огорожі, що складає 29/100
часток житлового будинку з надвірними
спорудами з визнанням права приватної
власності на цю частину. Роботи з
перепланування житлового будинку
ОСОБА_2 має здійснити з дотриманням
чинного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2. і 4 ст. 120 ЗК
України у разі набуття права власності
на жилий будинок, будівлю або споруду,
що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.
Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача. У разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства

при розгляді цивільних справ»
передбачено, що у справах за позовом
учасників спільної власності на землю
про встановлення порядку володіння й
користування спільною земельною
ділянкою, на якій розташовані належні
їм жилий будинок, господарські будівлі
та споруди, суд з'ясовує і враховує
можливість нормального користування
будинком і здійснення догляду за ним,
розташування господарських будівель,
споруд, необхідність зведення
будівель, розташування плодово-ягідних
насаджень співвласників, можливість
проходу з вулиці на подвір'я тощо.
Враховуються також вимоги санітарних
правил і правил протипожежної безпеки.
В разі неможливості перенесення
співвласником господарських будівель
і насаджень на надану в його
користування частину ділянки суд має
обговорити питання про відповідну
грошову компенсацію.

Виходячи з вказаних приписів, суд
відповідно до до першого варіанту
висновку № 196/2013 від 04 березня 2014 року
судової будівельно-технічної
експертизи визначає між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 порядок користування земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_1

Суд стягує з ОСОБА_2 недоплачений нею
судовий збір в розмірі 164 гривні.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 209, 215, 218 ЦПК
України, -

С У Д

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 -
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
гараж літ. «З» у житловому будинку з
надвірними спорудами АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/2
частки житлового будинку з надвірними
спорудами, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 -
задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3,
померлою ІНФОРМАЦІЯ_2, як рідними
дочкою та матір'ю.

Визнати за ОСОБА_2 право на обов'язкову
частку у праві власності на спадщину
після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/6 частку житлового
будинку з надвірними спорудами, за
адресою: АДРЕСА_1.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий
будинок з надвірними спорудами, який
розташований на земельній ділянці
площею 597,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 і з
урахуванням належності ОСОБА_1 права
власності на гараж літ. «З», виділити
ОСОБА_1 в натурі частку, яка складається
у літ. «А» з приміщень: 1-1 кухня площею
11,6 кв.м., 1-2 ванна площею 7,2 кв.м., 1-3
веранда площею 9,8 кв.м., 1-4 веранда
площею 8,4 кв.м., 1-7 житлова площею 15,9
кв.м., 1-8 вбудована шафа площею 0,2 кв.м.,
сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Е»,
душова літ. «Ж», гараж літ. «З», що
складає 71/100 часток житлового будинку з
надвірними спорудами з визнанням права
приватної власності на цю частину;
виділити ОСОБА_2 в натурі частку, яка
складається у літ. «А» з приміщень: 1-5
житлова кімната площею 13,9 кв.м., 1-6
житлова кімната площею 11,6 кв., гараж
літ. «Б», сарай літ. «І», частину
мостіння та огорожі, що складає 29/100
часток житлового будинку з надвірними
спорудами з визнанням права приватної
власності на цю частину.

Визначити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порядок
користування земельною ділянкою за
адресою: АДРЕСА_1 відповідно до першого
варіанту висновку № 196/2013 від 04 березня
2014 року судової будівельно-технічної
експертизи.

Виділити ОСОБА_1 у користування
земельну ділянку площею 398,2 кв.м. з
розподільною лінією та наступними
межами: від точки 1 по прямій лінії на
відстані 9,10 м. до точки 14; з наступним
поворотом вправо по прямій лінії на
відстані 0,85 м. до точки 13; з наступним
поворотом вліво по прямій лінії на
відстані 6,67 м. до точки 12; з наступним
поворотом вправо по прямій лінії на
відстані 1,70 м. до точки 11; з наступним
поворотом вліво по прямій лінії на
відстані 2,86 м. до точки 10; далі в тому ж
напрямку по прямій лінії на відстані 0,30
м. до точки 9; з наступним поворотом
вправо по прямій лінії на відстані 3,70 м.
до точки 8; з наступним поворотом вліво
по прямій лінії на відстані 4,54 до точки
7; далі в тому ж напрямку по прямій лінії
на відстані 4,98 м. до точки 6; з наступним
поворотом вправо по прямій лінії на
відстані 10,47 м. до точки 16; з наступним
поворотом вправо по прямій лінії на
відстані 29,08 м. до точки 15; з наступним
поворотом вправо по прямій лінії на
відстані 15,99 м. до первинної точки
відліку до точки 1.

Виділити ОСОБА_2 у користування
земельну ділянку площею 199,1 кв.м. з
розподільною лінією та наступними
межами: від точки 1 по прямій лінії на
відстані - 4,53 м. до точки 2; з наступним
поворотом вправо по прямій лінії на
відстані 10 м. до точки 3; далі у тому ж
напрямку по прямій лінії на відстані 5,68
м. до точки 4; далі у тому ж напрямку по
прямій лінії на відстані 12,89 м. до точки
5; з наступним поворотом вправо по
прямій лінії на відстані 10,46 м. до точки
6; з наступним поворотом вправо по
прямій лінії на відстані 4,98 м. до точки
7; далі у тому ж напрямку по прямій лінії
на відстані 4,54 м. до точки 8; з наступним
поворотом вправо по прямій лінії на
відстані 3,70 м. до точки 9; з наступним
поворотом вліво по прямій лінії на
відстані 0,30 м. до точки 10; далі у тому ж
напрямку по прямій лінії на відстані 2,86
м. до точки 11; з наступним поворотом
вправо по прямій лінії на відстані 1,70 м.
до точки 12; з наступним поворотом вліво
по прямій лінії на відстані 6,67 м. до
точки 13; з наступним поворотом вправо
по прямій лінії на відстані 0,85 м. до
точки 14; з наступним поворотом вліво по
прямій лінії на відстані 9,10 до
первинної точки відліку до точки 1.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 164 гривні.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційної скарги через
Малиновський районний суд м. Одеси до
апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

С У Д Д Я: