Справа № 683/3737/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді
Завадської О.П.

при секретарі
Васічевій О.В.

з участю

представника позивачки - адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинові
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення
юридичного факту та про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування,

встановив:

В грудні 2013 року ОСОБА_2 пред'явила
позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
встановлення юридичного факту та про
визнання права власності в порядку
спадкування на земельну ділянку. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що являється
спадкоємцем по закону після смерті
свого чоловіка ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Осташки
Старокостянтинівського району. За
даними по господарської книги по
Губчанській сільській раді
Старокостянтинівського району на день
смерті чоловіка крім неї
зареєстрованими являються їхні діти -
співвідповідачі. Однак це не
відповідає дійсності, оскільки діти
фактично проживають в інших місцях.
Так, з різних життєвих причин ОСОБА_3 з
2008 року, ОСОБА_4 з 2009 року постійно
проживають в Росії, а ОСОБА_5 з 2010 в
АДРЕСА_3. За таких обставин та за згоди
дітей вона являється єдиним
спадкоємцем до майна померлого, а вже
згодом всю батьківщину розділить між
всіма дітьми. Після смерті ОСОБА_6
залишилась земельна ділянка площею 2,84
га, в межах згідно з планом для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що розташована АДРЕСА_1 на
території Губчанської сільської ради
Старокостянтинівського району
Хмельницької області, що належала йому
на підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ХМ
№ 001678, виданого Старокостянтинівською
районною державною адміністрацією
Хмельницької області 05 вересня 2005 року.
З цих причин державним нотаріусом
винесено постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії - в
оформленні спадщини на земельну
ділянку.

Представник позивачки - адвокат в
судовому засіданні підтримала
обставини, викладені в позовній заяві,
в обґрунтування заявлених позовних
вимог, та просила задовольнити позов.
Крім того пояснила, що спору в родині
ОСОБА_6 щодо спадкування матір'ю всього
майна після смерті чоловіка і
відповідно їхнього батька немає.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виїхали на постійне
проживання в Росію, де одружились,
мають сім'ї, дітей, працюють там.
Залишились зареєстрованими в
батьківській хаті, так як ще не
отримали російське громадянство.
Стосовно ОСОБА_5 - не виписувався, тому
що не виникало в цьому необхідності,
хоча також одружився в АДРЕСА_3, там
проживає з сім'єю і працює. Батьки
співвідповідачів проживали самі. Всі
діти приїхали на похорони батька. Була
згода всіх рідних на те, що все батькове
майно буде успадковувати мати. Однак в
сільській раді їх невірно
проконсультували, що для цього
достатньо буде матері подати до шести
місяців заяву до нотаріуса, а їм
відмовлятись не потрібно. Коли дійшло
до оформлення спадщини, то виявилось,
що нібито співвідповідачі також
прийняли спадщину, шляхом постійного
проживання з померлим, хоча це не
відповідає дійсності та їхній волі.
Тому просять встановити факт, що
співвідповідачі постійно не проживали
на день смерті із батьком ОСОБА_6 в с.
Осташки Старокостянтинівського району
Хмельницької області та визнати право
власності по спадщині на заявлену
земельну ділянку за матір'ю.

Співвідповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
хоч про час і місце розгляду справи
повідомлялись у встановленому законом
порядку, в судове засідання не
з'явились. Проте подали нотаріально
посвідчені заяви про розгляд справи
без їхньої участі, при цьому визнали
позов та не заперечили проти
задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника
позивачки - адвоката, показання свідків
та дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновків про наступне.

Згідно положень ст. ст. 1216 - 1218 ЦК
України спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, хто його пережив та батьки.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Осташки
Старокостянтинівського району
Хмельницької області, про що складено
відповідний запис № 11 згідно даних
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1,
виданого виконавчим комітетом
Губчанської сільської ради
Старокостянтинівського району
Хмельницької області 14 травня 2013 року.

Відповідно до змісту довідки
виконавчого комітету Губчанської
сільської Старокостянтинівського
району від 20 листопада 2013 року за № 874
ОСОБА_6 на день смерті був прописаний та
проживав по АДРЕСА_2. На день смерті
померлого в склад його сім'ї входили
його дружина ОСОБА_2, син ОСОБА_3, дочка
ОСОБА_4, син ОСОБА_5

За даними довідки виконавчого комітету
Губчанської сільської
Старокостянтинівського району від 27
листопада 2013 року за № 882 вбачається, що
ОСОБА_3 зареєстрований по АДРЕСА_2,
однак з 2008 року там не проживає,
аналогічно стосовно ОСОБА_5
зареєстрований, але не проживає з 2010
року та ОСОБА_4 зареєстрована, проте не
проживає з 2009 року.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду дали показання
про те, що являються родичами сторін,
зокрема, ОСОБА_9 є дочкою позивачки та
сестрою співвідповідачів. Підтвердили,
що ОСОБА_3 з 2008 року, ОСОБА_4 з 2009 року
постійно проживають в Росії, де
поодружувались, проживають та
працюють, так само і ОСОБА_5 з 2010
проживає в АДРЕСА_3, там має сім'ю і
працює. Спору щодо спадкування матір'ю
майна батька немає. Подружжя ОСОБА_5
самі проживали по АДРЕСА_2,
співвідповідачі лише були там
прописані.

У відповідності до запису посвідки на
проживання іноземного громадянина
ОСОБА_3, виданого 13 серпня 2013 року,
останній до 13 серпня 2018 року тимчасово
зареєстрований по АДРЕСА_4.

Ця ж адреса проживання
співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
зазначена при посвідченні
правильності підписів на заявах про
визнання позову та розгляд судової
справи без їхньої участі нотаріусом
ОСОБА_10 Волховського нотаріального
округу Ленінградської області
Російської Федерації 07 лютого 2014 року
відповідно за р. № 266 та за р. № 265.

Також при засвідченні секретарем
Самчиківської сільської ради
Старокостянтинівського району
правильності підпису співвідповідача
ОСОБА_5 на заяві від 07 лютого 2014 року за
р. № 8 про визнання позову та розгляд
справи без його участі, його місце
проживання вказано АДРЕСА_3.

За даними свідоцтва про укладення
шлюбу серії НОМЕР_2, виданого відділом
ЗАГС адміністрації Волховського
муніципального району Ленінградської
області сектор № 2 30 квітня 2010 року
ОСОБА_3 одружився з громадянкою Росії
ОСОБА_11

Відповідно положень ч. 2 ст. 256 ЦПК
України у судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, ніж ті, що
передбачені частиною першою цієї
статті, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

За змістом п. 2 Постанови Племуну
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
та спору між ними.

Проаналізувавши всі докази по справі в
їх сукупності, суд приходить до
переконання, що заявлена вимога про
встановлення факту, що співвідповідачі
постійно не проживали із ОСОБА_6 в с.
Осташки Старокостянтинівського району
Хмельницької області на час відкриття
спадщини підлягає задоволенню, а отже
вони не являються спадкоємцями до
майна померлого.

Факт перебування подружжя ОСОБА_6 в
зареєстрованому шлюбі підтверджується
даними свідоцтва про одруження серії
НОМЕР_3, виданого виконавчим комітетом
Губчанської сільської ради
Старокостянтинівського району
Хмельницької області 28 січня 1973 року,
про що в книзі записів актів
громадянського стану про одруження
зроблено відповідний запис за № 2 від 28
січня 1973 року.

Позивачка фактично прийняла спадщину
після смерті чоловіка ОСОБА_6 в порядку
ч. 3 ст. 1268 ЦК України, шляхом постійного
проживання разом із спадкодавцем на
час відкриття спадщини, що слідує із
змісту вищевказаної довідки
виконавчого комітету Губчанської
сільської Старокостянтинівського
району від 20 листопада 2013 року за № 874

Позивачка також в межах строку,
передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України,
юридично прийняла спадщину, шляхом
подання відповідної заяви до
Старокостянтинівської державної
нотаріальної контори, де вона була
зареєстрована 13 червня 2013 року за р. №
1092 в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України. На
підставі її заяви була заведена
спадкова справа № 402/2013 року до майна
померлого (інформаційна довідка зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) № 36645826, виданий
Старокостянтинівською державною
нотаріальною конторою 17 лютого 2014
року). Зі змісту копій матеріалів даної
спадкової справи, направлених
Старокостянтинівською державною
нотаріальною конторою 17 лютого 2014 року
за № 646/01-16, вбачається, що позивачка
являється єдиним спадкоємцем до майна
померлого, який подав заяву про
прийняття спадщини. Інших спадкоємців,
а також передбачених законом та ст. 1241
ЦК України, малолітніх, неповнолітніх,
недієздатних осіб та осіб, цивільна
дієздатність яких обмежена немає.

За інформацією Старокостянтинівської
державної нотаріальної контори від 17
лютого 2014 року за № 645/01-16 за даними
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) відомості про наявність
заповіту, посвідченого від імені
ОСОБА_6 відсутні. На підтвердження
цього направлено інформаційну довідку
зі Спадкового реєстру
(заповіти/спадкові договори) № 36645819 від
17 лютого 2014 року.

До складу спадкового майна після
смерті ОСОБА_6 увійшла земельна ділянка
площею 2,84 га, в межах згідно з планом
(опис меж: від А до Б землі ОСОБА_2; від Б
до В землі Губчанської сільської ради
Старокостянтинівського району; від В
до Г землі ОСОБА_5; від Г до А
Губчанської сільської ради
Старокостянтинівського району) для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована АДРЕСА_1 на території
Губчанської сільської ради
Старокостянтинівського району
Хмельницької області, що належала
ОСОБА_6 на підставі Державного акту на
право приватної власності на землю
серії ХМ № 001678, виданого
Старокостянтинівською районною
державною адміністрацією Хмельницької
області 05 вересня 2005 року на підставі
розпорядження Старокостянтинівської
районної державної адміністрації
Хмельницької області за № 197/2005-р від 05
серпня 2005 року. Акт зареєстровано в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 72.

Постановою державного нотаріуса
Старокостянтинівської державної
нотаріальної контори Заваротної Т.В.
від 26 листопада 2013 року за № 4176/02-31
позивачці відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на дану земельну ділянку після
смерті ОСОБА_6 в зв'язку з тим, що в склад
сім'ї померлого на день його смерті
входили, крім позивачки, також і
співвідповідачі.

Відповідно до роз'ясень в п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30 травня 2008 року „Про судову практику у
справах про спадкування" за наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права
на спадщину судовому розглядові не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Крім того в Державному акті на право
приватної власності на землю серії ХМ
№ 001678, виданого Старокостянтинівською
районною державною адміністрацією
Хмельницької області 05 вересня 2005 року,
місце розташування даної земельної
ділянки помилково зазначено: АДРЕСА_1
Старокостянтинівського району
Хмельницької області.

Фактичне та юридичне місце
розташування спадкової земельної
ділянки: АДРЕСА_1 Губчанської сільської
ради Старокостянтинівського району
Хмельницької області, тобто за межами
населеного пункту, що визнається
сторонами та ними не оспорюється, а
також підтверджується даними
інформаційної довідки про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки,
виданої управлінням Держземагенства у
Старокостянтинівському районі 21
листопада 2013 року.

Зі змісту п. п. 4.1, 4.2, 4.4 Інструкції про
заповнення бланків державних актів на
право власності на земельну ділянку і
на право постійного користування
земельною ділянкою, затвердженої
наказом Державного комітету України із
земельних ресурсів за № 325 від 22 червня
2009 року слідує, що виправлення
орфографічних або технічних помилок у
бланку та державному акті не
допускається. У разі виявлення
орфографічних або технічних помилок на
стадії заповнення, підписання та
реєстрації бланка такий комплект
бланків вважається зіпсованим і
землевласнику (землекористувачу) за
його заявою (клопотанням) видається
новий державний акт.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Згідно з п.
1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути, зокрема, визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

У відповідності до даних інформаційної
довідки з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, щодо заявленої
позивачкою земельної ділянки за № 17879876
від 17 лютого 2014 року відсутні відомості
про обмеження в її використанні.

За змістом інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо спадкодавця
ОСОБА_6 за № 17878466 від 17 лютого 2014 року
також відсутні відомості про
обмеження.

Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Проаналізувавши зібрані у судовому
засіданні докази у їх сукупності, суд
приходить до переконання, що
спадкодавець ОСОБА_6 за свого життя
набув право власності на вищевказану
земельну ділянку відповідно до закону
і зареєструвала своє право власності у
встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право
власності чи право постійного
користування земельною ділянкою
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою та його державної реєстрації.

Приймаючи до уваги те, що позивачка є
його спадкоємцем за законом та
прийняла спадщину, однак не може
оформити право власності на вказане
спадкове майно у зв'язку з невірним
зазначенням місця розташування
земельної ділянки в
правовстановлюючому документі, а також
не може в адміністративному порядку
звернутися для усунення даної помилки,
так як не являється ні власником, ні
законним користувачем земельної
ділянки в розумінні ст. 125 ЗК України,
тому права позивачки ОСОБА_2 підлягають
захисту, а наявність помилки не може
бути підставою відмови у захисті права
позивачки.

З огляду на вищевикладене позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 53, 59, 60, 209, 212, 214-215,
256 ЦПК України, на підставі ч. 1 ст. 15, п. 1
ч. 2 ст. 16, ст. 316, ст. 321, ст. 328, ст. 1216, ст. 1217,
ст. 1218, ч. 1 ст. 1225, ст. 1241, ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст.
1269 , ч. 1 ст. 1270, ст. 1276, ст. ст. 125, 126
Земельного кодексу України, п. п. 2, 23
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30 травня 2008 року „Про
судову практику у справах про
спадкування", п. п. 4.1, 4.2, 4.4 Інструкції
про заповнення бланків державних актів
на право власності на земельну ділянку
і на право постійного користування
земельною ділянкою, затвердженої
наказом Державного комітету України із
земельних ресурсів за № 325 від 22 червня
2009 року,

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, постійно не
проживали із ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Осташки
Старокостянтинівського району
Хмельницької області, на час відкриття
спадщини.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, в
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Осташки
Старокостянтинівського району
Хмельницької області, право власності
на земельну ділянку площею 2,84 га, в
межах згідно з планом (опис меж: від А до
Б землі ОСОБА_2; від Б до В землі
Губчанської сільської ради
Старокостянтинівського району; від В
до Г землі ОСОБА_5; від Г до А
Губчанської сільської ради
Старокостянтинівського району) для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована АДРЕСА_1 на території
Губчанської сільської ради
Старокостянтинівського району
Хмельницької області, що належала
ОСОБА_6 на підставі Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ХМ № 001678, виданого
Старокостянтинівською районною
державною адміністрацією Хмельницької
області 05 вересня 2005 року на підставі
розпорядження Старокостянтинівської
районної державної адміністрації
Хмельницької області за № 197/2005-р від 05
серпня 2005 року. Акт зареєстровано в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 72.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь в
судовому засіданні, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя ___________