Справа № 529/198/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року Диканський районний
суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Ропотило М. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Диканька цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що їй та відповідачу на
праві спільної сумісної власності
належать два домоволодіння, одне з яких
знаходиться в АДРЕСА_1 а інше - в
АДРЕСА_2, однак після розірвання шлюбу
вони з відповідачем не дійшли згоди
щодо порядку поділу вище вказаного
майна, позивач звернулась до суду з
позовом про поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, і після уточнення позовних
вимог просила виділити їй в натурі
житловий будинок, розташований у
АДРЕСА_2, а відповідачу - житловий
будинок, розташований у АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач та її
представник змінені позовні вимоги
підтримали та просили виділити їй в
натурі житловий будинок, розташований
в АДРЕСА_2, посилаючись на те, що право
власності на це житло оформлене на ім'я
позивача. Відповідачу позивач просила
виділити в натурі житловий будинок,
розташований в АДРЕСА_1, вказуючи, що
документація про право власності на це
майно оформлена на ім'я відповідача.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні заперечували проти
такого розподілу майна та просили
виділити позивачу та відповідачу по 1/2
частині кожного домоволодіння, надавши
відповідачу можливість проживати в
АДРЕСА_2.

Вислухавши пояснення сторін та їхніх
представників, дослідивши докази по
справі та оцінивши їх у сукупності, суд
приходить до висновку, що змінені
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 травня 1981 року
сторони зареєстрували шлюб у
Майстрівській сільській раді
Новоград-Волинського району
Житомирської області. Рішенням
Диканського районного суду від 28
листопада 2013 року шлюб між сторонами
був розірваний через спричинення
відповідачем позивачу тілесних
ушкоджень.

За час перебування в шлюбі сторонами
був побудований житловий будинок в
АДРЕСА_1, який, згідно технічного
паспорта складається з житлового
будинку з прибудовою - літ. А, ганка - №
1, сарая - літ. Б, вбиральні - літ. В,
огорожі № 3, колодязя № 2, вартість
якого, згідно звіту про оцінку майна
від 25.12.2013 року, складає 157 135 грн.
Свідоцтво про право власності на цей
житловий будинок видане Наталівською
сільською радою Новоград-Волинського
району Житомирської області 29 квітня
1999 року на ім'я відповідача ОСОБА_2, що
підтверджується і Витягом з реєстру
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно.

Під час шлюбу сторони також придбали
домоволодіння АДРЕСА_2, яке, згідно
технічного паспорта, складається
житлового будинку - літ. А-1, сараїв - літ.
Б, б, вбиральні - літ. В, огорожі № 1 та
воріт огорожі №2, вартість якого,
відповідно до звіту про незалежну
оцінку майна від 29 жовтня 2013 року,
складає 47 516 грн. Свідоцтво про право
власності на це нерухоме майно видане
21.12.2005 року виконавчим комітетом
Байрацької сільської ради Диканського
району Полтавської області на ім'я
позивача ОСОБА_1 взамін договору
купівлі-продажу, посвідченого
виконавчим комітетом Байрацької
сільської ради 17.08.1992 року за № 63.

У відповідності до ч. 2 ст. 60 СК України
кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. Положення ст. 68 СК
України визначає, що розірвання шлюбу
не припиняє права спільної сумісної
власності на майно, набуте за час шлюбу.
Розпоряджання майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності,
після розірвання шлюбу здійснюється
співвласниками виключно за взаємною
згодою, відповідно до Цивільного
кодексу України. Згідно ст. 70 та 71 СК
України у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частка майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором. При цьому
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини справи, що мають істотне
значення.

Як встановлено в суді, позивач в даний
час є інвалідом 2 групи, має тяжкі
розлади здоров'я, до моменту
спричинення їй відповідачем тілесних
ушкоджень постійно проживала в
житловому будинку АДРЕСА_2 з дочкою,
онукою та зятем, які можуть надавати їй
необхідну допомогу та здійснювати
догляд за нею. Свідоцтво про право
власності на це нерухоме майно видане
на ім'я позивача, в той час як
документація на інше домоволодіння,
розташоване в АДРЕСА_1 видане на ім'я
відповідача.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що погіршення стану
здоров'я позивача та розірвання шлюбу з
відповідачем мало місце через
неправомірні дії відповідача до
відношенню до позивача, в результаті
яких позивач отримала тяжкі тілесні
ушкодження. Твердження відповідача в
суді про можливість його подальшого
добросусідського проживання з
позивачем в одному житловому будинку в
АДРЕСА_2 викликає сумнів через
наявність вказаних вище фактів. Із
наданих суду технічних паспортів на
вказане нерухоме майно вбачається, що
кожен житловий будинок має по три
житлові кімнати, кухню, оснащені
необхідним опалювальним приладдям.
Твердження відповідача в суді про те,
що житловий будинок, розташований у
АДРЕСА_1, непридатний до житла, так як
кілька років стоїть пустий,
спростовується звітом про його оцінку,
згідно якого технічний стан вказаного
будинку добрий.

За вказаних обставин, враховуючи те, що
спірні житлові будинки належать
сторонам на праві спільної сумісної
власності подружжя, обставини та
підстави розірвання шлюбу між
сторонами, стан здоров'я позивача, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для задоволення позову.

Враховуючи те, що при зверненні до суду
позивач, як інвалід 2 групи, звільнена
від спрали судового збору, вказані
витрати підлягають стягненню з
відповідача в користь держави,
виходячи з вартості домоволодіння, яке
підлягає виділенню позивачу в натурі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 60, 61, 65, 68, 70, ч. 1 ст. 71 СК України, ст.
ст. 10, 88 ч. 3, 208, 209, 214, 215, 218, 224 ЦПК України,
ст.ст. 4-5 Закону України "Про судовий
збір", суд -

ВИРІШИВ:

Змінені позовні вимоги задоволити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі житловий
будинок, розташований по АДРЕСА_2, який
в цілому складається з житлового
будинку літ. А-1, сараїв - літ. Б, б,
вбиральні - літ. В, огорожі № 1 та воріт
огорожі № 2, вартістю 47 516 /сорок сім
тисяч п'ятсот шістнадцять/ грн., та
належить їй на підставі Свідоцтва на
право власності на нерухоме майно
серії ЯЯЯ № 766275, виданого 21.12.2005 року
виконавчим комітетом Байрацької
сільської ради Диканського району
Полтавської області.

Виділити ОСОБА_2 в натурі житловий
будинок, розташований по АДРЕСА_1, який
в цілому складається з житлового
будинку з прибудовою - літ. А, ганка № 1,
сарая - літ. Б, вбиральні - літ. В, огорожі
№ 3, колодязя № 2, загальною вартістю 157
135 /сто п'ятдесят сім тисяч сто тридцять
п'ять/ грн., та належить йому на підставі
Свідоцтва про право власності на
житловий будинок серії ЯЯЯ № 936934,
виданого 29 квітня 1999 року виконкомом
Наталівської сільської ради
Новоград-Волинського району
Житомирської області.

Стягти з ОСОБА_2 в користь держави
судовий збір в сумі 475 /чотириста
п'ятдесят сім/ грн. 16 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Диканський районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні під час проголошення судового
рішення, протягом 10 днів з дня
одержання копії цього рішення.

Головуючий: