АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1117/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 645/8820/13ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

5 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Івах
А.П.,

суддів - Ізмайлової
Г.Н., Пшенічної Л.В.,

при секретарі -
Курносовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
на рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 27 листопада 2013 року
по справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія» Вектор Плюс»
до Фрунзенського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції,
Харківської філії Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрспецторг Груп», треті особи:
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним
прилюдних торгів з реалізації майна,-

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду із
позовом про визнання недійсним
прилюдних торгів з реалізації майна.

В обґрунтування позову зазначено, що 28
листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та
ТОВ ФК «Вектор Плюс» було укладено
Договір факторингу №15, згідно до умов
якого банк відступив фактору свої
права вимоги заборгованості по
кредитних договорах, укладених
боржниками, зазначеними у реєстрі
заборгованості боржників, серед яких
була і ОСОБА_2 03 червня 2013 року між
стягувачем ТОВ «Факторингова компанія
«Вектор Плюс» та боржником ОСОБА_2 було
укладено Договір № 2007/1207/45-005/06 про
припинення зобов'язання переданням
відступного, згідно до умов якого
сторони дійшли згоди про припинення
зобов'язань ОСОБА_2, які виникли на
підставі кредитного договору №
2007/1207/45-005 від 28 грудня 2007 року, шляхом
передачі боржником кредитору суми
відступного не пізніше 30 червня 2014
року. У Фрунзенському ВДВС ХМУЮ
знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-п-ЗІ/П, виданого 24 листопада 2011
року Фрунзенським районним судом м.
Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Сведбанк» боргу у сумі 397
783, 48 грн. Відступним за цим договором є
грошові кошти, отримані від реалізації
квартири АДРЕСА_1, для чого ТОВ ФК
«Вектор Плюс» прийняло на добровільну
реалізацію зазначену квартиру. 18
червня 2013 року ТОВ ФК «Вектор Плюс»
було подано заяву до Фрунзенського
відділу ДВС Харківського МУЮ про
повернення виконавчого листа
стягувачеві.

Незважаючи на дану заяву, 21 червня 2013
року о 9 год. 00 хв. були проведені
прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна, а саме
квартири АДРЕСА_1. Позивач вважає, що
дані прилюдні торги буди проведені з
порушенням діючого законодавства.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 27 листопада 2013 року в
задоволені позовних вимог ТОВ
«Факторингова компанія» Вектор Плюс»
відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції ТОВ «Факторингова компанія»
Вектор Плюс» подало апеляційну скаргу ,
в якій просить рішення скасувати і
ухвалити нове яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, що були
заявлені сторонами у суді першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, судова колегія приходить до
наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
питання:

- чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та яким доказами вони підтверджуються;

- чи є інші фактичні дані
(пропущення строку позовної давності
тощо), які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;

- які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення
суду першої інстанції відповідає не у
повній мірі.

За положеннями ст.. 303 ЦПК України
під час розгляду під час розгляду
справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої

інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в

дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові

докази, неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено

поважними причинами.

Відмовляючи у задоволені
позовних вимог ТОВ «Факторингова
компанія» «Вектор Плюс» про визнання
недійсними прилюдних торгів з
реалізації майна, суд першої інстанції
виходив із того, що позовні вимоги
належним чином не вмотивовані та не
підтверджуються матеріалами справи:

Погодитися з висновком суду
першої інстанції не можна, виходячи з
наступного:

Розглядом справи встановлено, та
це підтверджується наявними у справі
письмовими матеріалами, що між ВАТ
«Сведбанк», як правонаступником
Акціонерного комерційного банку «ТАС-
Комерцбанк» та ОСОБА_2 28 грудня 2007 року
було укладено кредитний договір, за
умовами якого остання отримала від
банку суму в розмірі 49500 доларів США.

Тоді ж, 28 грудня 2007 року між Банком
та ОСОБА_2 був укладений іпотечний
договір №2007/1207/45-005-7-2 (на купівлю
житлової нерухомості), яким
забезпечено належне виконання цим
Договором забезпечується належне
виконання Іпотекодавцем вимог
Іпотекодержателя, що випливають (та/або
випливатимуть з Кредитного договору №
2007/1207/45-005 від 28 грудня 2007 року
укладеного між Іпотекодавцем та
Іпотекодержателем, а також всіх
додаткових угод, що будуть укладені до
нього, в тому числі щодо суми
зобов'язань, строків їх виконання,
розміру процентів та інших умов (надалі
- «Кредитний договір»), у тому числі
щодо:

Повернення Іпотекодавцем
Іпотекодержателю кредиту у сумі 49 590
доларів США (Сорок дев'ять тисяч п'ятсот
дев'яносто доларів 00 центів), (надалі -
кредит) в строк до 28 грудня 2027 року ;

- сплати Іпотекодавцем процентів за
користування кредитом у порядку та
строки, визначені Кредитним договором;

- виконання Іпотекодавцем інших
зобов'язань, передбачених Кредитним
договором в повному обсязі на умовах і
в строки визначені в Кредитному
договорі (у тому числі при зміні
строків виконання зобов'язань);

На забезпечення виконання
основного зобов'язання передана
квартира АДРЕСА_1, що складається з двох
житлових кімнат, загальною площею 41,6
кв.м..

На підставі рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова з ОСОБА_2. на
користь Пат «Сведбанк» в особі ХВ ПАТ
«Сведбанк» стягнуто суму
заборгованості за договором про
надання кредиту в загальній сумі
397783грн., а також витрати по сплаті
судового збору в сумі 1700грн. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення
у сумі 120грн.

На підставі вказаного рішення
суду 24 листопада 2011 року були видані
виконавчі листи.

19 червня 2012 року державним виконавцем
Фрунзенського відділу державної
виконавчої служби на підставі заяви
Пат «Сведбанк» від 15 червня 2012 року про
здійснення примусового стягнення
заборгованості з ОСОБА_2 на користь
банку шляхом примусової реалізації
нерухомого майна і квартири АДРЕСА_1
(а.с.58) було відкрите виконавче
провадження за двома виконавчими
листами (а.с. 56,57).

Між ПАТ «Сбербанк» та ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
був укладений договір про відступлення
прав за іпотечними договорами, який
посвідчений 28 листопада 2012 приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу (а.с.12-13). За
умовами вказаного договору сторони
відповідно до ст.. 24 Закону «Про
іпотеку» від 5 червня 2003 року №898-VI
домовилися, що разом з відступленням
прав вимоги заборгованостей по
кредитних договорах від боржників, що
здійснюється на підставі договору
факторингу від 28 листопада 2012 року № 15,
укладеного між сторонами, одночасно
відступаються права вимоги за
іпотечними договорами, які визначені
цим договором. Первісний
іпотекодержатель відступає новому
іпотекодержателю права за Іпотечними
договорами, перелік яких наведено у
Додатку № 1 до цього Договору. Сторони
домовились, що заміна сторони, яка
іменується "Іпотекодержатель" у
зобов'язаннях, що виникли на підставі
Іпотечних договорів, вважається такою,
що відбулася, а права вимоги за
Іпотечними договорами вважаються
відступленими новому іпотекодержателю
з моменту набуття чинності цим
Договором, а також до нового
іпотекодержателя переходять усі права
і зобов'язання первісного
іпотекодержателя як сторони, що
іменується "Іпотекодержатель" в
зобов'язаннях, які виникли на підставі
Іпотечних договорів, в обсязі і на
умовах, що існують на момент набрання
чинності цим Договором.

18 червня 2013 року ТОВ «Векторплюс»
звернулося до ВДВС Фрунзенського МУЮ у
місті Харкові з заявою про повернення
виконавчого листа « 2-п-31/11 від 24
листопада 2011 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сведбанк» боргу
у розмірі 397783 грн. 48 коп.

До вказаної заяви долучена ухвала суду
від 27 травня 2013 року (а.с.16, 19-20), згідно
якої замінено сторону виконавчого
провадження №33115215 щодо примусового
виконання вимог по виконавчому листу
№2п-31/11, виданому 24.11.2011 року
Фрунзенським районним судом м. Харкова
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Сведбанк» в особі ХВ ПАТ «Сведбанк»
суми заборгованості за договором
кредиту у розмірі 397783,48 - ПАТ «Сведбанк»
в особі ХВ ПАТ «Сведбанк» на Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс».

Однак, не дивлячись на той факт, що
стягувач, про що ВДВС Фрунзенського
району було відомо 18 червня 2013 року
(а.с.16), просив повернути виконавчий
лист, прилюдні торги з реалізації майна
- квартири АДРЕСА_1 були проведені.

Переможцем торгів став ОСОБА_1

27 червня 2013 року на підставі акта
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки, затвердженого
начальником Фрунзенського ВДВС
Харківського МУЮ приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу відповідно до ст.. 66 Закону
України «Про виконавче провадження»
посвідчено право власності ОСОБА_1 на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
житловою площею 24,4 кв.м., загальною
площею 41,6 кв.м. вартістю 144 150,00 (сто
сорок чотири тисячі сто п'ятдесят)
гривень, на житловому будинку є
заборона на нерухоме майно за
реєстраційним № 6351567, зареєстрована на
підставі іпотечного договору,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 28.12.2007 року за реєстровим
№ 3227, та іпотека за реєстраційним №
6351642, зареєстрована на підставі
Договору про відступлення права за
іпотечним договором, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
28.11.2012 року за реєстровим № 6970, яка
придбана ОСОБА_1 за 144 150,00 (сто сорок
чотири тисячі сто п'ятдесят) гривень, що
раніше належала ОСОБА_2 на підставі
Договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
28.12.2007 року за реєстровим № 3225,
зареєстрованого у Комунальному
підприємстві Харківське міське бюро
технічної інвентаризації" згідно
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно, виданого
Комунальним підприємством "Харківське
міське бюро технічної інвентаризації"
12.01.2008 року, реєстраційний № 2516817.

Відповідно Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 27
червня 2013 року право власності на
вказану квартиру зареєстровано в
Державному реєстрі за номером запису
1449383 та реєстраційним номером об'єкта
нерухомого майна №1.

Вирішуючи питання про визнання
прилюдних торгів недійсними, на
підставі яких ОСОБА_1 став власником
спірної квартири, фактично суд мав
вирішити питання про права і обов'язки
останнього.

За вимогами ст.. 30 ЦПК України
сторонами в цивільному процесі є
позивач і відповідач. Позивачем і
відповідачем можуть бути фізичні і
юридичні особи, а також держава.

Сторони мають рівні процесуальні
права і обов'язки, можуть укласти
мирову угоду на будь-якій стадії
цивільного процесу і кожна із сторін
має право вимагати виконання судового
рішення в частині, що стосується цієї
сторони.

ОСОБА_1, який є повноправним на цей
час власником квартири, яка як предмет
іпотеки останнім придбана в ході
прилюдних торгів, щодо яких позивач
ставить питання про визнання їх
недійсними, до участі у справі
залучений у якості 3-ї особи, що не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору.

Процесуальні права третьої особи
значно вужчі чим права сторони у
справі.

На зазначені обставини суд
першої інстанції не звернув уваги, не
визначився з суб'єктним складом осіб,
які беруть участь у справі.

За вимогами ст.. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом. Суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
не вчинення

процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

В порушення вимог ст. ст. 10, 26, 213
ЦПК України суд ухвалив рішення, яке є
предметом перегляду в апеляційному
порядку, без повного і всебічного
з'ясування обставин справи.

Приймаючи до уваги викладене,
судова колегія вважає, що при вирішені
справи судом першої інстанції з
порушенням норм матеріального і
процесуального права позбавляє
можливості апеляційну інстанцію
вирішити питання щодо ухвалення нового
рішення, оскільки діюче
цивільно-процесуальне законодавство
не передбачає можливості замінити
статус особи з 3-ї особи на відповідача.

Неповне з'ясування судом обставин
що мають значення для справи як і
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права у відповідності
до вимог п. п. 1, 4 ст. 309 ЦПК України є
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції з ухваленням нового
рішення.

За таких обставин судова колегія
находить за недоцільне перевіряти
доводи апеляційної скарги та
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції.

Отже, позивачем невірно
визначений суб'єктний склад осіб, які
беруть участь у справі, у зв'язку з чим
неправильно визначено спосіб захисту
своїх інтересів.

Рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню у відповідності до
положень ст.. 309 ЦПК України з
ухваленням нового рішення, яким у
задоволені позову слід відмовити з
інших причин.

Вирішення справи у такий спосіб
не позбавляє позивача можливості на
звернення до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних чи оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Керуючись ст.. ст.. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс» -
задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 27 листопада 2013 року -
скасувати.

У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія» Вектор Плюс» до
Фрунзенського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції,
Харківської філії Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрспецторг Груп», треті особи:
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним
прилюдних торгів з реалізації майна -
відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і протягом двадцяти днів
може бути оскаржене в касаційному
порядку шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді-