Єдиний унікальний номер 267/2723/13-ц
Справа №2-др/267/9/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2014 року Гірницький
районний суд міста Макіївки Донецької
області

у складі :
головуючого - судді Алексєєнко І.П.

при
секретарі _ Хорхордіної О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду міста Макіївки
заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового
рішення по справі за його позовом до
Держави Україна в особі Кабінету
Міністрів України, де треті особи:
Державна Казначейська служба України
та прокуратура Донецької області, про
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої незаконними діями органів
досудового розслідування, прокуратури
та суду, в тому числі пошкодженням
здоров'я,

в с т а н о в
и в :

24 грудня 2013 року по
вказаній цивільній справі судом було
прийнято рішення, яким у задоволенні
позову ОСОБА_2 до Держави Україна в
особі Кабінету Міністрів України, де
треті особи: Державна Казначейська
служба України та прокуратура
Донецької області, про відшкодування
моральної шкоди у розмірі 55 000 000
гривень, спричиненої незаконними діями
органів досудового розслідування,
прокуратури та суду, в тому числі
пошкодженням здоров'я, було відмовлено.

В порядку ст. 209 ч.3 ЦПК
України, по справі було проголошено
вступну та резолютивну частину
рішення, а складання повного рішення
було відкладено на строк п'ять днів та 30
грудня 2014 року повний текст судового
рішення було вручено сторонам по
справі, у тому числі і позивачу ОСОБА_2

08 січня 2014 року від
ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга на
вищезазначене рішення суду.

17 січня 2014 року
Гірницьким районним судом м. Макіївки
було виправлено описку в рішенні суду в
описовій частині щодо дати звернення
позивача до суду із зазначеним позовом.

24 лютого 2014 року
справу було надіслано на розгляд до
Апеляційного суду Донецької області
після розгляду Гірницьким районним
судом міста Макіївки заяв, які
надходили від ОСОБА_2 20 січня 2014 року
про виправлення описки у судовому
рішенні, по якій 25 січня 2014 року судом
постановлено ухвалу про відмову у
виправленні описки і 27 січня 2014 року
від ОСОБА_2 надійшла заява про
ухвалення додаткового рішення, по якій
08 лютого 2014 року судом прийнята ухвала
про відмову у винесенні додаткового
рішення у справі.

В період коли справа
знаходилась в Апеляційному суді
Донецької області на розгляді за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
суду від 24 грудня 2013 року, від позивача
ОСОБА_2 знову 27 лютого 2014 року до
Гірницького районного суду м. Макіївки
надійшла заява про ухвалення
додаткового рішення в порядку ст. 220 ЦПК
України, в якій він посилається на те,
що судом при винесенні рішення 24 грудня
2013 року по зазначеній справі не
вирішені питання про судові витрати.

Належним чином
повідомлені сторони по цій справі про
час і місце судового засіданні по
розгляду заяви ОСОБА_2 від 27 лютого 2014
року про ухвалення додаткового
рішення, в судове засідання не
з'явились, що не перешкоджає розгляду
питання щодо підстав ухвалення
додаткового рішення у справі.

Представник Державної
казначейської служби України Крюк Л.В.
надіслала до суду заяву про розгляд
вказаного питання у їх відсутності.

Дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
заява ОСОБА_2 від 27 лютого 2014 року про
ухвалення додаткового рішення у
вказаній справі задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів
ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив
рішення, може за заявою осіб, які
беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо, зокрема : 4) судом не вирішено
питання про судові витрати.

Як вбачається з
матеріалів справи 12 жовтня 2012 року
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Держави Україна в особі Кабінету
Міністрів України, де треті особи:
Державна Казначейська служба України
та прокуратура Донецької області, про
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої незаконними діями органів
досудового розслідування, прокуратури
та суду, в тому числі пошкодженням
здоров'я.

Згідно ст. 79 ЦПК
України, судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи. Розмір судового
збору, порядок його сплати, повернення
і звільнення від сплати встановлюється
законом.

До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать: 2)
витрати на правову допомогу; 3) витрати
сторін та їх представників, що
пов'язані з явкою до суду;

4) витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;5)
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи; 6 ) витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача.

В своїй заяві про
ухвалення додаткового рішення позивач
ОСОБА_2 не конкретизує , які саме судові
витрати суд мав розподілити, приймаючи
рішення у справі.

Так, відповідно до
пункту 13 статті 2 Закону України «Про
судовий збір», судовий збір не
справляється за подання позовної заяви
про відшкодування шкоди, заподіяної
особі незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування,їх посадовою або
службовою особою, а так само
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури або суду.

Отже, за подання
вказаного позову ОСОБА_2 звільнений по
закону від сплати судового збору, а
також, сам ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи і
він користується пільгами щодо сплати
судового збору відповідно до статі 5
частина 1 пункт 9 Закону України «Про
судовий збір».

Таким чином, позивач
ОСОБА_2 не ніс ніяких витрат по сплаті
судового збору. В матеріалах справи
також відсутні будь-які докази
понесених сторонами, у тому числі і
позивачем ОСОБА_2, витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи.

За приписами ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Рішенням Гірницького
районного суду міста Макіївки від 24
грудня 2013 року відмовлено ОСОБА_2 у
задоволенні його позову.

Ухвалою Апеляційного
суду Донецької області від 05 березня 2014
року вказане рішення суду залишено без
змін.

Частиною 4 статті 88 ЦПК
України передбачено, що уразі
залишення позову без задоволення,
закриття провадження у справі або
залишення без розгляду позову
позивача, звільненого від сплати
судових витрат, судові витрати,
понесені відповідачем, компенсуються
за рахунок держави.

З матеріалів
зазначеної цивільної справи
вбачається, що ані позивачем ОСОБА_2М,
ані відповідачами ( їх представниками )
не були понесені судові витрати, тому
вирішувати питання про розподіл
судових витрат між сторонами не має
жодних підстав.

З огляду на викладене,
заява ОСОБА_2 від 27 лютого 2014 року про
ухвалення додаткового рішення у справі
щодо вирішення питання про судові
витрати, задоволенню не підлягає.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 220 ЦПК
України, суд

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 в
ухваленні додаткового рішення у справі
за його позовом до Держави Україна в
особі Кабінету Міністрів України, де
треті особи: Державна Казначейська
служба України та прокуратура
Донецької області, про відшкодування
моральної шкоди, спричиненої
незаконними діями органів досудового
розслідування, прокуратури та суду, в
тому числі пошкодженням здоров'я, щодо
вирішення питання про судові витрати.

На ухвалу може
бути подано апеляційну скаргу до
Апеляційного суду Донецької області
через Гірницький районний суд міста
Макіївки протягом п'яти днів з дня її
проголошення або з дня отримання копії
цієї ухвали.

Суддя: