Номер провадження № 22-ц/785/3531/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Кварталової А.М.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Київського районного суду м. Одеси від
24 січня 2014 року по цивільній справі за
об'єднаними позовними вимогами ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк», треті особи:
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню та позовними
вимогами Публічного акціонерного
товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа -
Київська районна адміністрація
Одеської міської ради, як орган опіки
та піклування про визнання особи такою,
що втратила право на житло та
виселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Київського районного суду м. Одеси з
позовом до публічного акціонерного
товариства «ПроКредитБанк», треті
особи: приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
ОСОБА_4 з вимогами визнати виконавчий
напис приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
вчинений 08 липня 2011 року,
зареєстрований в реєстрі за № 2729 таким,
що не підлягає виконанню, мотивуючи це
тим, що між сторонами виник спір з
приводу кредитних договірних
зобов'язань, який на час вчинення
нотаріального напису розглядався
судом. Нотаріус при вчиненні напису
порушив встановлений для цього
порядок, не з'ясував суть спірних
відносин, не дослідив необхідні
документи, що призвело до незаконного
відчуження квартири, в якій на цей час
проживає позивач із своєю дружиною та
дітьми, 1993 та 1997 року народження.

У квітні 2013 року представник ПАТ
„ПроКредит Банк" звернувся до
Київського районного суду м. Одеси з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_2 про виселення із квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 без надання іншого
приміщення та визнати вищенаведених
осіб такими, що втратили право
користування даним приміщенням,
мотивуючи це тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4
заборгували Банку значну суму коштів,
розмір якої перевищував шістсот
вісімдесят тисяч гривень. Борг не
повертали, у зв'язку із чим і було
вчинено виконавчий напис про звернення
стягнення на нерухоме майно в рахунок
виконання зобов'язання, що в свою чергу
відповідає умовам угоди, укладеної між
сторонами. А вимоги про виселення
родини ОСОБА_4 із квартири спрямовані
на забезпечення Банком виконання
зобов'язань перед новим власником
квартири, який придбав її на прилюдних
торгах, але не може реалізувати своє
право власності.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 19.06.2013 року цивільна справа №
520/1728/13-ц обидва позови об'єднані та
розгляд справ продовжений в єдиному
провадженні.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 09.07.2013 року накладено арешт на
нерухоме майно, шляхом заборони
відчуження двокімнатної квартири
АДРЕСА_1. Заборонено реєстраційній
службі Головного управління юстиції в
Одеській області вчиняти будь-які
реєстраційні дії стосовно
двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 05.12.2013 року поновлено третій
особі ОСОБА_5 строк звернення до суду із
заявою про часткове скасування заходів
забезпечення позову, застосованих
ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 09.07.2013 року. Скасовано
заборону реєстраційній службі
Головного управління юстиції в
Одеській області вчиняти будь-які
реєстраційні дії стосовно
двокімнатної квартири АДРЕСА_1 в межах
проведення реєстрації цієї квартири,
чи її часток за ОСОБА_5 на підставі
Свідоцтва від 07.12.2012 року, посвідченого
приватним нотаріусомОдеського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрованого в реєстрі за № 2826 та
Свідоцтва від 07.12.2012 року, посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрованого в реєстрі за № 2827.

Рішенням Київського районного суду
м.Одеси від 24 січня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» про визнання виконавчого напису
за реєстровим № 2729, вчиненого 08 липня
2011 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, таким, що не підлягає
виконанню - залишено без задоволення.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7
про визнання особи такою, що втратила
право на житло та виселення задоволено
частково.

Визнано ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7
з квартири АДРЕСА_1.

Вирішено питання стосовно судових
витрат.

Ухвалою Київського районного суду
м.Одеси від 24 січня 2014 року скасовано
заходи забезпечення позову,
застосовані ухвалою Київського
районного суду м.Одеси від 09.07.2013 року.

Не погоджуючись з рішенням Київського
районного суду м.Одеси від 24 січня 2014
року, ОСОБА_2 звернувся до суду
апеляційної інстанції з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
вищезазначене рішення та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_2, у повному обсязі, а у
задоволенні вимог Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» - відмовити, посилаючись на
порушення судом першої інстанції при
постановленні рішення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі вивчивши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити
на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із Законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог або
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що:

- рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 24.04.2013 року по цивільній
справі № 2-3587/11 стягнуто солідарно з
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» (03115, м. Київ, проспект Перемоги,
107а) заборгованість за рамковою угодою
№ 746 від 31 жовтня 2007 року та укладених
на підставі договорів про надання
траншу в розмірі 3526047,60 грн. (три
мільйони п'ятсот двадцять шість тисяч
сорок сім гривень 60 коп.). Рішенням
апеляційного суду Одеської області
рішенням від 25.10.2013 року ця частина
рішення Київського районного суду м.
Одеси залишена без змін;

- рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 15.04.2013 року, залишеного без
змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 26.06.2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_4 до
ПП «Нива В.Ш.», ОСОБА_5, треті особи АТ
«ПроКредит Банк», Приватний нотаріус
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_8, Другого Київського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про визнання недійсними прилюдних
торгів та застосування наслідків
недійсності правочинів - відмовлено.

Судовими рішеннями у вказаних
цивільних справах встановлені
обставини, які за положеннями ч. 3 ст. 61
ЦПК України не доказуються при
розгляді даної цивільної справи та,
зокрема, встановлена наявність
боргових зобов'язань ОСОБА_4 та ОСОБА_2
перед Банком, законність прилюдних
торгів по реалізації іпотечного майна,
здійснених за виконавчим написом
приватного нотаріусу Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
від 08.07.2011 р., згідно з яким звернено
стягнення на квартиру АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2 до ПАТ «ПроКредит Банк», треті
особи: приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню, суд першої
інстанції виходив з того, що суду не
надані докази того, що при вчинені
оскаржуваного виконавчого напису
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
порушив положення вищеперелічених
норм.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«ПроКредит Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_2, третя особа - Київська
районна адміністрація Одеської
міської ради, як орган опіки та
піклування про визнання особи такою,
що втратила право на житло та
виселення, суд першої інстанції
виходив з того, що законність прилюдних
торгів по реалізації іпотечного майна -
квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5
підтверджена рішенням Київського
районного суду м. Одеси від 15.04.2013 року
та ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 26.06.2013 року. З листа-вимоги
№42-2/12/304 від 17.05.2012 року, надісланого
Банком на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_2, вбачається, що останні
попереджались про необхідність
звільнити квартиру, яка є предметом
іпотеки на яке звернено стягнення (а.с.
75). Крім того, боржникам було відомо про
відкриття в травні 2012 року провадження
у справі за вимогами ПАТ «ПроКредит
Банк» до них про визнання осіб такими,
що втратили право на житло та
виселення. Родина ОСОБА_2 вимоги
Банку не виконала та квартиру не
звільнила. На момент укладення
договору іпотеки право власності на
предмет іпотеки у сина відповідачів
ОСОБА_7 1997 року народження було
відсутнє і вказаним договором порушене
не було.

Такі висновки районного суду
відповідають обставинам справи,
засновані на законі і є правильними.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання не
менш як тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки на підставі
виконавчого напису нотаріуса у разі
незадоволення іпотекодавцем вимоги
іпотекодержателя про виконання
порушення боржником зобов'язання у
тридцятиденний строк.

Статтею 87 Закону України «Про
нотаріат» та пунктом 282 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, яка затверджена
наказом Міністерства юстиції України
від 3 березня 2004 року № 20/5, передбачено,
що для стягнення грошових сум або
витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ч. 1 ст. 88 Закону України «Про
нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Як вбачається з матеріалів справи
внаслідок не виконання ОСОБА_4 і ОСОБА_2
зобов`язань за Рамковою угодою № 746 від
31.10.2007 року, виникла заборгованість
перед ПАТ «ПроКредит Банк», який
направив на адресу ОСОБА_2 і ОСОБА_4
повідомлення про виникнення
заборгованості від 15.09.2010 року з
пропозицією погасити заборгованість в
сумі 69473,38 доларів СШАЮ 28390,07 грн. та 27768,40
грн. протягом 30 календарних днів з
попередженням про те, що у разі
непогашення заборгованості у
встановлений строк, Банк використає
право погасити борг за рахунок
предмета іпотеки шляхом примусової
реалізації нерухомого майна. Крім
того, у повідомленні про виникнення
заборгованості від 15.09.2010 року Банк
попередив боржників, що розмір пені і
процентів щоденно збільшується і
тривалість прострочення дозволяє
Банку збільшувати розмір пені вдвічі
(а. с. 72-73). Повідомлення про виникнення
заборгованості ОСОБА_4 і ОСОБА_2
отримані 29.09.2010 року (а. с. 74).

У зв`язку із ненаданням боржниками
відповіді понад розумні строки та
несплати заборгованості за кредитним
договором , 22.03.2011 року Банк звернувся
до суду до ОСОБА_4, ОСОБА_2 з позовом про
стягнення кредитної заборгованості в
сумі 670941 грн. 52 коп.

08 липня 2011 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 на підставі ст. 87 Закону
України «про нотаріат» та відповідно
до Переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1172 вчинено виконавчий напис щодо
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, що належить в рівних частках
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і була передана в
іпотеку ЗАТ «ПроКредит Банк»,повним
правонаступником якого є ПАТ
«ПроКредит Банк» за договором іпотеки
№ 746-IД від 31.10.2007 року (а. с. 6).

Частиною 4 ст. 283 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, яка затверджена наказом
Міністерства юстиції України від 3
березня 2004 року № 20/5 передбачено, що
вчинення виконавчого напису в разі
порушення основного зобов'язання та
(або) умов іпотечного договору
здійснюється нотаріусом після спливу
тридцяти днів з моменту одержання
іпотекодавцем та боржником, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги про усунення порушень.

Різниця в сумі, вказаній в претензії та
виконавчому написі пов'язана з часом,
який минів після направлення претензії
і за цей час нараховані суми,
передбачені договором, про що в
претензії боржники попереджалися,
проте вимог не виконали, борг не
повернули.

Районний суд прийшов до правильного
висновку, що ОСОБА_2 заявивши вимоги про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню, не надав
належних доказів того, що при вчинені
оскаржуваного виконавчого напису
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
порушив відповідні положення, що
регламентують порядок вчинення
нотаріального напису, передбачені
Законом України «Про нотаріат»,
Інструкцєюї про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
яка затверджена наказом Міністерства
юстиції України від 3 березня 2004 року №
20/5, Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1172.

Крім того, судова колегія звертає увагу
на наступне.

Предметом позову є визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню. Виконавчий напис,
що вчиняється нотаріусом, відноситься
до нотаріальних дій. Позивачем
оскаржується правомірність вчинення
нотаріусом нотаріальної дії, зокрема -
вчинення виконавчого напису і саме з
цих підстав заявлені вимоги про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню. Але при цьому
нотаріус не залучений до участі у
справі у якості відповідача.

При таких обставинах судова колегія
доходить висновку, що рішення суду в
частині відмови у задоволенні позову
ОСОБА_2 до ПАТ «ПроКредит Банк»
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню відповідає
встановленим обставинам, засновано на
законодавстві, є правильним і тому
підлягає залишенню в силі.

Судова колегія погоджується з
висновком районного суду що квартира
АДРЕСА_1 реалізована з прилюдних
торгів і придбана ОСОБА_5, який є новим
власником квартири. Рішеннями судів,
які вступили в законну силу
встановлена законність проведення
прилюдних торгів. ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_2 втратили право
користування даною квартирою, займають
її незаконно і підлягають виселенню.

Доводи апеляційної скарги, що
порушення житлових прав
неповнолітнього ОСОБА_2 1997 року
народження є неспроможними, оскільки
районним судом встановлено, що момент
укладення договору іпотеки право
власності на предмет іпотеки у сина
відповідачів ОСОБА_7 1997 року народження
було відсутнє і вказаним договором
порушене не було.

Решта доводів апеляційної скарги про
неправильність і незаконність
визначення початкової ціни продажу
квартири з прилюдних торгів, про
неповідомлення про проведення торгів
у засобах масової інформації,
недотримання порядку проведення
(процедури) прилюдних торгів
спрямовані виключно на незаконність
проведення прилюдних торгів з продажу
квартири АДРЕСА_1, оскаржуваного
рішення безпосередньо не стосуються і
не спростовують правильність
висновків суду першої інстанції.

Судова колегія доходить висновку, що
суд першої інстанції порушень
матеріального та процесуального права,
що є підставою для скасування рішення
суду, при вирішенні справи не допустив,
а наведені в скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують, внаслідок чого
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України,
судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 24 січня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, проте може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили ухвалою суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

А.М. Кварталова