Справа № 640/330/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя
Золотарьова Л.І.,

за участю секретаря -
Бломберус С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: 8 Харківська державна
нотаріальна контора, КП «Харківське
МБТІ» про розірвання договору
довічного утримання та визнання права
власності,

та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
треті особи: 8 Харківська державна
нотаріальна контора, КП «Харківське
МБТІ» про розірвання договору
довічного утримання та визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому з урахуванням
уточнених вимог просить:

розірвати в 1/2 частині договір
довічного утримання, посвідчений 8
Харківською державною нотаріальною
конторою 27.10.1993 року за №І-8776, укладений
між ним та відповідачем на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1; визнати за ним право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що 27.10.1993 року між
ним, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір
довічного утримання, відповідно до
якого вони передали у власність ОСОБА_2
квартиру АДРЕСА_1. За умовами договору
було визначено розмір матеріального
забезпечення, догляду, допомоги, які
ОСОБА_2 як набувач зобов'язаний був
надавати йому та його дружині. 22.07.2009
року померла його дружина ОСОБА_3 В цій
частині припинення договору довічного
утримання заперечень він не має. І
проти власності на 1/2 частину спірної
квартири за ОСОБА_2 не заперечує. В
іншій частині 1/2 частини договору
довічного утримання просить розірвати,
оскільки ОСОБА_2 тривалий час не
виконує, своїх обов'язків, ніякої
допомоги не надає.

19.02.2014 року ухвалою суду прийнято
зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
треті особи: 8 Харківська державна
нотаріальна контора, КП «Харківське
МБТІ» про розірвання договору
довічного утримання та визнання права
власності, в якому з урахуванням
уточнених вимог просить:

розірвати в 1/2 частині договір
довічного утримання, посвідчений 8
Харківською державною нотаріальною
конторою 27.10.1993 року за №1-8776, укладений
між ним та відповідачем на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1; визнати за ним право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог посилається на
те, що 27.10.1993 року між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ним укладено договір довічного
утримання, відповідно до якого
відчужувачі передали йому у власність
квартиру АДРЕСА_1. Всі умови договору
він виконував. Однак після смерті
ОСОБА_3 22.07.2009 року, він не може
доглядати за ОСОБА_1 у зв'язку з
погіршенням матеріального становища,
поганим станом здоров'я, визнаний
інвалідом, сам потребує догляду. Тому
просить розірвати договір в 1/2 частині
договору відносно ОСОБА_1 та визнати за
ним право власності лише на 1/2 частину
спірної квартири, оскільки доглядав
згідно з умовами договору ОСОБА_3 до її
смерті. Визнає вимоги ОСОБА_1 про
визнання права власності на 1/2 частину
спірної квартири.

В судовому засіданні представники
позивача за первісним позовом вимоги
підтримали, зустрічний позов визнали
повністю.

Представник відповідача зустрічний
позов підтримав, первісний позов
визнав повністю.

Представник 8 ХДНК не з'явилася, надала
заяву про розгляд справи у її
відсутність, щодо вирішення позовів
поклалася на розсуд суд.

Представник КП «Харківське МБТІ» не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи у його відсутність.

Суд, вислухавши думку представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
встановив такі факти та відповідні до
них правовідносини.

27.10.1993 року між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2
укладений договір довічного утримання,
посвідчений державним нотаріусом 8
Харківської державної нотаріальної
контори за №1-8776, зареєстрований в КП
«Харківське БТІ».

Відповідно до п. 1 договору, ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 передали у власність ОСОБА_2
квартиру АДРЕСА_1, яка належала
відчужувачам по 1/2 частини кожному.

Згідно з п. 6 договору, договір може бути
розірваний за згодою сторін, а у
випадку невиконання його умов та
відмови від добровільного розірвання
однієї із сторін, в судовому порядку.

Відповідно до відповіді КП «Харківське
МБТІ» від 29.10.2010 року, право власності
на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за
ОСОБА_2 в цілому на підставі договору
довічного утримання, посвідченого 8
ХДНК 27.10.1993 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року відчужувач ОСОБА_3
померла.

Відповідно до ст. 425 ЦК України 1963 року,
за договором довічного утримання
одна сторона, що є непрацездатною
особою за віком або станом здоров'я
(відчужувач), передає у власність
другій стороні (набувачеві майна)
будинок або частину його, взамін чого
набувач майна зобов'язується надавати
відчужувачеві довічно матеріальне
забезпечення в натурі у вигляді житла,
харчування, догляду і необхідної
допомоги.

Згідно зі ст. 428 ЦК України 1963 року,
договір довічного утримання може бути
розірваний: за вимогою відчужувача,
якщо набувач майна не виконує
обов'язків, взятих ним на себе за
договором; за вимогою набувача майна,
якщо з незалежних від нього обставин
його майновий стан змінився настільки,
що він не має змоги надавати
відчужувачеві обумовлене
забезпечення. При розірванні договору
з зазначених вище підстав будинок
повинен бути повернутий відчужувачеві.
Витрати по утриманню відчужувача,
зроблені набувачем майна до розірвання
договору, не відшкодовуються.

З позовами про розірвання договору
довічного утримання звернулися
відчужувач ОСОБА_1 та набувач майна
ОСОБА_2

Позивач за первісним позовом - ОСОБА_1
зазначив в позові, що в 1/2 частини
договору довічного утримання просить
розірвати, оскільки ОСОБА_2 тривалий
час не виконує своїх обов'язків, ніякої
допомоги йому не надає. В іншій 1/2
частині припинення договору довічного
утримання у зв'язку з його виконанням
заперечень не має.

Позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2
зазначив в позові, що просить розірвати
договір довічного утримання в 1/2
частині договору, у зв'язку з
погіршенням матеріального становища,
поганим станом здоров'я, визнаний
інвалідом, сам потребує догляду. При
цьому він згоден повернути ОСОБА_1 1/2
частину квартири без відшкодування
понесених витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Враховуючи визнання сторонами
вказаних обставин справи, то первісний
та зустрічний позови про розірвання в
1/2 частині договору довічного
утримання, посвідченого 8 Харківською
державною нотаріальною конторою 27.10.1993
року за №І-8776, укладеного між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 -
підлягають задоволенню.

Оскільки договір довічного утримання
від 27.10.1993 року розірвано в 1/2 частині
договору, то згідно зі ст. 428 ЦК України
1963 року при розірванні договору
будинок повинен бути повернутий
відчужувачеві.

У зв'язку з цим, позовні вимоги ОСОБА_1
щодо визнання за ним права власності на
1/2 частину квартири АДРЕСА_1 -
підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4 договору довічного
утримання, ОСОБА_2 зобов'язався по
життєво утримувати ОСОБА_3,
забезпечувати її їжею, одягом,
доглядом, необхідною допомогою.

Враховуючи, що ОСОБА_3 з часу укладання
договору до смерті (22.07.2009 року) не
ставила питання про розірвання
договору довічного утримання, то
ОСОБА_2 вважається таким, що виконав
умови договору в цій частині належним
чином.

У зв'язку з цим, позовні вимоги ОСОБА_2
про визнання за ним право власності на
1/2 частину квартири АДРЕСА_1 підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Оцінивши належність, допустимість,
достатність доказів, враховуючи,
визнання відповідачами первісного та
зустрічного позовів, суд вважає, що
первісні та зустрічні позовні вимоги
підлягають задоволенню, оскільки
вимоги не суперечать вимогам Закону та
не порушують права будь-яких інших
осіб.

Суд постановляє рішення в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наявних у матеріалах справи доказах.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 174 ч. 4, 212, 214, 215
ЦПК України, ст.ст. 425,428 ЦК України 1963
року, суд -

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 та зустрічний
позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання
в 1/2 частині, посвідчений 8-ю
Харківською Державною нотаріальною
конторою 27.10.1993 року р.№ 1-8776, між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 на передачу йому у власність
1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий -