Ухвала

Іменем України

02 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ткачука О.С. Висоцької В.С.
Фаловської І.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою
відповідальністю про усунення
перешкод у користуванні та
розпорядженні майном, відшкодування
моральної шкоди за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду
Харківської області від 22 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 06 липня 2012 року вона придбала у
фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - фірма «Т.М.М.»)
машиномісце АДРЕСА_1, проте відповідач
перешкоджає їй у користуванні цим
машиномісцем з посиланням на те, що
ремонтні роботи з його облаштування ще
не закінчені. Враховуючи викладене,
позивачка просила усунути їй перешкоди
у користуванні та розпорядженні
зазначеним машиномісцем й стягнути з
відповідача моральну шкоду у розмірі 25
тис. грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 18 листопада 2013 року
зобов'язано фірму «Т.М.М.» не чинити
ОСОБА_4 перепон у здійсненні права
користування машиномісцем АДРЕСА_1.
Стягнуто з фірми «Т.М.М.» на користь
ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 5 тис.
грн.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 22 січня 2014 року
рішення районного суду скасовано. У
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
й залишити рішення суду першої
інстанції в силі.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду та відмовляючи
у задоволенні позову, апеляційний суд,
на підставі поданих сторонами доказів,
які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшов правильного висновку
про те, що придбаваючи машиномісце
позивачка була обізнана про
неможливість певний час користуватися
ним, а з 25 жовтня 2013 року вона
користується зазначеним машиномісцем.
Відтак, позивачка не довела порушення
відповідачем її законних прав та
інтересів.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 22 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ткачук О.С. Висоцька В.С.
Фаловська І.М.