№ 243/1296/14
Справа № 2/243/869/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2014 року Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області в
складі:

головуючого - судді Кузнецова Р.В.

при секретарі - Денисенко О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Слов'янська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, за участі третьої особи: Першої
Слов'янської державної нотаріальної
контори, про усунення від права на
спадкування , -

В С Т А Н О В И В :

19 лютого 2014 року до Слов'янського
міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1
із позовом до ОСОБА_2, за участі третьої
особи: Першої Слов'янської державної
нотаріальної контори, про усунення від
права на спадкування. Свої вимоги
обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_7
померла її мати - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після смерті ОСОБА_3 залишилось
спадкове майно - житловий будинок по
вулиці АДРЕСА_3. Відповідач у справі є
онукою померлої ОСОБА_3, а також
донькою старшого брата - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8.

Вказала, що її мати з 2002 року, після
пережитого інсульту та інфаркту
знаходилась у безпорадному стані та
потребувала у постійному догляді та
допомозі. Вона не могла самостійно
звертатись за медичною допомогою,
придбавати продукти харчування,
готувати їжу, здійснювати побутове
прибирання. Відповідач достовірно
знала про наведені обставини, проте
ухилялась від надання їй такої
допомоги. Постійний догляд ОСОБА_3 з 2002
року надавала тільки позивач. Саме вона
доставляла спадкодавця в період
загострення хвороби до медичної
установи з метою проведення
дослідження та лікування, придбавала
для неї лікарські препарати,
здійснювала догляд, придбавала
необхідний одяг, продукти харчування,
готувала їжу, прала, вбирала,
контролювала стан здоров'я.

Зазначила, що крім пенсії у ОСОБА_3 не
було інших доходів та вона потребувала
у матеріальній допомозі. Таку допомогу
надавала виключно позивач. Оскільки
спадкодавець постійно мешкала у
приватному будинку по вул. Вільямса, а
позивач у іншій частині міста, у зв'язку
з чим остання витрачала багато часу та
коштів для підтримання будинку та
присадибної ділянки у належному станію
Відповідач у справі абсолютно не
цікавилась станом здоров'я бабусі, а
також не приймала жодної участі у
похованні ОСОБА_3

У зв'язку з викладеним, вважає, що
ОСОБА_2 необхідно усунути від права на
спадкування після смерті ОСОБА_3 Тому
просить суд, усунути ОСОБА_2 від права
на спадкування за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав, просив задовольнити їх у
повному обсязі, посилаючись на доводи
викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечила проти
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
посилаючись на їх необґрунтованість та
безпідставність, просила відмовити у
їх задоволенні, а також вирішити
питання щодо розподілу судових витрат,
пов'язаних із оплатою відповідачем
ОСОБА_2 правової допомоги та витрат,
пов'язаних із явкою представника до
суду.

Будучи належним чином повідомленою про
дату, час та місце розгляду справи,
представник третьої особи у судове
засідання не з'явилась, проте надала
суду заяву про розгляд справи у її
відсутності, в якій просила суд
ухвалити рішення на власний розсуд, на
підставі наявних у матеріалах справи
доказів.

Суд, вислухавши пояснення сторін та
показання свідків, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку щодо необґрунтованості
заявлених ОСОБА_1 позовних вимог та
вважає за належне відмовити у
задоволенні позову, з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Слов'янську Донецької
області померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією Свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2, виданого 30
листопада 2012 року Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по м.
Слов'янську Слов'янського
міськрайонного управління юстиції (а.с.
44).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось
спадкове майно, а саме житловий будинок
АДРЕСА_3.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є її
донька - ОСОБА_1, та онука - ОСОБА_2.
Родинні зв'язки спадкоємців зі
спадкодавцем підтверджуються копіями
Свідоцтва про народження ОСОБА_1, серії
НОМЕР_3 виданого повторно 01 червня 2011
року (а.с. 7), Свідоцтва серії НОМЕР_4
виданого повторно 13 червня 2000 року, про
розірвання шлюбу укладеного між ОСОБА_6
та ОСОБА_1 (а.с. 8) та Свідоцтва про
народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_5
виданого 18 листопада 1958 року (а.с. 41),
Свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії
НОМЕР_6 виданого 12 листопада 1968 року
(а.с. 40), Свідоцтва про народження ОСОБА_2
серії НОМЕР_7 виданого 28 червня 1968 року
(а.с. 42), Свідоцтва про укладення шлюбу
між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 серії НОМЕР_8
виданого 28 серпня 1987 року (а.с. 43), -
відповідно.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Таким чином, сторони є рівними за
своїми права та обов'язками, як
спадкоємці після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7
ОСОБА_3.

Частиною п'ятою статті 1224 Цивільного
Кодексу України встановлено, що за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Стаття 1224 Цивільного Кодексу України
передбачено підстави усунення від
права на спадкування. Окремо закон
виділяє усунення від спадкування
особи, яка ухилялася від надання
допомоги спадкодавцеві, який через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво
був у безпорадному стані (ч. 5 ст. 1224 ЦК
України). Цей потенційний спадкоємець
також усувається від права на
спадкування за законом, але на відміну
від осіб, зазначених у ч. 3 та 4, щодо яких
закон говорить про безумовну втрату
права на спадкування у разі
встановлення певних фактів, він
визнається негідним спадкоємцем на
розсуд суду. Іншими словами, навіть у
випадку встановлення у судовому
засіданні зазначених у ч. 5 обставин
усунення особи від спадкування є
виключною прерогативою суду. Імовірно,
таке вирішення питання викликано
складністю однозначного тлумачення
термінів "ухилення від надання
допомоги спадкодавцеві", "тяжка
хвороба" та "безпорадний стан
спадкодавця".

Так, позивач в обґрунтування своїх
вимог зазначає, що її мати ОСОБА_3 після
пережитого інсульту та інфаркту
знаходилась у безпорадному стані та
потребувала у постійному догляді та
допомозі - не могла самостійно
звертатись за медичною допомогою,
придбавати продукти харчування,
готувати їжу, здійснювати побутове
прибирання. Однак, відповідач ОСОБА_2,
достовірно знаючи про наведені
обставини, ухилялась від надання
спадкодавцю такої допомоги. Постійний
догляд ОСОБА_3 з 2002 року надавала тільки
позивач. Саме вона доставляла
спадкодавця в період загострення
хвороби до медичної установи з метою
проведення дослідження та лікування,
придбавала для неї лікарські
препарати, здійснювала догляд,
придбавала необхідний одяг, продукти
харчування, готувала їжу, прала,
вбирала, контролювала стан здоров'я.

У відповідності до п. 6 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року,
правило частини п'ятої статті 1224 ЦК
стосується всіх спадкоємців за
законом, зокрема й тих, які відповідно
до СК не були зобов'язані утримувати
спадкодавця. Безпорадним слід розуміти
стан особи, зумовлений похилим віком,
тяжкою хворобою або каліцтвом, коли
вона не може самостійно забезпечити
умови свого життя, потребує
стороннього догляду, допомоги та
піклування.

Наведені позивачем обставини
підтверджуються поясненнями свідків
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, надані ними у
судовому засіданні, а також наданими
позивачем копія амбулаторної картки
ОСОБА_3 (а.с. 94 -108).

Однак, у судовому засіданні із
достовірністю встановлено відсутність
у відповідача ОСОБА_2 можливості
надавати ОСОБА_3 необхідну допомогу у
зв'язку з її безпорадним станом, а також
відсутність дійсного умислу на
ухилення від утримання спадкодавця.

Так, з документів наданих відповідачем
вбачається, що: з січня 2001 року по 2004 рік
ОСОБА_2 навчалась у Луганському
педагогічному університеті ім. Т.Г.
Шевченко; у період 2004-2005 років
проходила навчання у магістратурі
наведеного вищого навчального закладу;
з 2006 року по травень 2011 року навчалась у
аспірантурі. Дані обставини
підтверджуються копія платіжних
документів з оплати ОСОБА_2 вартості
навчання (а.с. 70-73).

Також, з наданих відповідачем
документів вбачається, що ОСОБА_2 є
матір'ю двох дітей: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3
та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 68, 69).

Крім того, слід зауважити, що
відповідач постійно проживала у іншому
населеному пункті, а саме у м.
Луганську, тобто фактично мала змоги
фізично допомагати спадкодавцеві. Що ж
стосується матеріального утримання
ОСОБА_3, суд вважає, що внаслідок
об'єктивних обставин, ОСОБА_2 не мала
можливості здійснювати таке утримання,
оскільки проходила навчання на
контрактній основі у вищому
навчальному закладі, а також мала на
своєму утриманні двох неповнолітніх
дітей, що підтверджується наведеними
вище письмовими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
в межах заявлених вимог та на підставі
доказів наданих сторонами.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин суд приходить до
висновку щодо відсутності підстав для
задоволення позову ОСОБА_1

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

У відповідності до ч. 1 та п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 79
ЦПК України, Судові витрати
складаються з судового збору та
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
До витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи, належать витрати на
правову допомогу та витрати сторін та
їх представників, що пов'язані з явкою
до суду.

Питання граничного розміру
компенсації витрат на правову допомогу
врегульовано Законом України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах».

Відповідно до статті 1 вказаного
Закону, розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах, в
яких така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати
у місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Так, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
підлягають стягненню судові витрати,
витрати, пов'язані з наданням правової
допомоги в розмірі 2436,00 грн., виходячи з
розрахунку:

1218,00 грн. х 40 % = 487,20 грн.

5 годин (витрачено на консультації,
підготовку до слухання справи,
підготовку заперечень та клопотань,
участь у слуханні справи) х 487,20 грн. =
2436,00 грн.

Окрім цього, на користь відповідача з
позивача необхідно стягнути судові
витрати, пов'язані з явкою представника
ОСОБА_2 у судове засідання, в розмірі
999,99 грн., який підтверджується копіями
квитанцій з оплати вартості пального
(а.с. 12), інших документів, що достовірно
підтверджують витрати у заявленому
розмірі, не надано.

Керуючись п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» № 7
від 30 травня 2008 року, с.т 1224 Цивільного
Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 27, 31, 58, 60, 209,
212-215 Цивільного Процесуального Кодексу
України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, за участі третьої особи: Першої
Слов'янської державної нотаріальної
контори, про усунення від права на
спадкування - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженки м. Слов’янська Донецької
області, РНОКПП: НОМЕР_1, як мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки м. Слов’янська
Донецької області, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_4, суму судових витрат
на правову допомогу у розмірі 2436 (дві
тисячі чотириста тридцять шість)
гривень 00 копійок, а також судові
витрати, пов'язані з явкою представника
до суду в розмірі 999 (дев'ятсот
дев'яносто дев'ять) гривень 99 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Слов'янський
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення виготовлено 08
квітня 2014 року о 14 годині 00 хвилин.

Суддя /підпис/

"З оригіналом згідно"

Рішення не набуло чинності

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду
Р.В. Кузнецов