АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/3076/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/879/14
Головуючий у 1-й інстанції Прикіпєлова
Доповідач Дорош А. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Бондаревської С.М.,
Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу ОСОБА_1

на рішення Глобинського районного суду
Полтавської області від 15 січня 2014
року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про
стягнення витрат на поховання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення витрат на поховання. Свої
вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
р. загинув її рідний брат ОСОБА_5. Після
його смерті спадкоємцями першої черги
є його мати ОСОБА_4 та дружина - ОСОБА_3
Інші спадкоємці першої черги відсутні.
Вищезазначені спадкоємці першої черги
звернулися до нотаріальної контори з
заявами про прийняття спадщини. З
причин того, що у дружини померлого
були відсутні кошти на поховання
чоловіка, то всі витрати на поховання
ОСОБА_5 понесла позивачка, всього нею
витрачено 20 574,63 грн. Просила суд
стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 10 287,31
грн., що є ? частини від витрачених
коштів на поховання, а також стягнути
на її користь сплачений судовий збір
229,40 грн.

Рішенням Глобинського районного
суду Полтавської області від 15 січня
2014 року позовна заява ОСОБА_1 -
задоволена частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 витрати понесені на поховання в
сумі 3 462 грн. 50 коп. та відшкодування
витрат понесених по сплаті судового
збору в розмірі 229 грн. 40 коп.

В задоволенні інших позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
ОСОБА_1 просить вищевказане рішення
місцевого суду скасувати в частині
відмови у задоволенні інших позовних
вимог, постановити рішення, яким
задовольнити й інші позовні вимоги,
стягнути з відповідача витрати на
поховання в сумі 6 824,82 грн. Свої доводи
обгрунтовує тим, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають істотне значення для справи,
та невірно застосовано норми
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
змінити рішення.

Згідно п. 1,3 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами зміни рішення суду першої
інстанції є неповне з»ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_5 у віці 53
роки, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1 від 29.12.2011 р.,
витягом про реєстрацію в Спадковому
реєстрі, довідкою № 2778 від 29.12.2011 р.
Чорнухинської сільської ради ( а.с.
6,8,9).

Позивач по справі ОСОБА_1, сестра
померлого, надала письмові докази, які
підтверджують понесення нею витрат на
поховання брата всього у розмірі 20 574,93
грн., а саме: 2 377 грн. - поминальний обід
після поховання відповідно до рахунку
№ 72; 8 687 грн. - гранітний пам'ятник
відповідно до рахунку № 370 від 21.03.2013 р.;
6 925 грн. - вінки та стрічки, хрест та
інші предмети для організації
похорону відповідно до чеку від 28.12.2011
р.; 2 585,93 грн. - продукти харчування і
пальне та квитки на проїзд у
залізничному транспорті, які позивачем
оплачувались за відповідачку та її
доньку (від попереднього шлюбу) при
проїзді до м. Кременчука (а.с. 10-15).

Спадкоємцями першої черги після
померлого ОСОБА_5 є його мати ОСОБА_4 та
дружина ОСОБА_3, які звернулися до
нотаріальної контори з заявами про
прийняття спадщини.

Задовольняючи позов частково,
місцевий суд виходив з того, що у
відповідності до вимог ст. 1232 ЦК
України спадкоємці зобов'язані
відшкодувати розумні витрати, які були
зроблені одним із них або іншою особою
на поховання спадкодавця. Розумними
витратами, понесеними позивачем, є
витрати у розмірі 6 925 грн. на придбання
вінків, стрічок, хреста та інших
предметів для організації похорону, а з
урахуванням наявності двох
спадкоємців після смерті померлого з
відповідача підлягає стягненню ?
частина цих витрат. Решта витрат,
вчинені на звичайні для даної
місцевості заходи, а саме на поминальні
обіди, встановлення пам»ятника, які
понесені позивачем, є її особистою
добровільною ініціативою і примусово
не можуть бути відшкодовані за рахунок
відповідача, тому місцевий суд в цій
частині відмовив у задоволенні позову.

Проте, повністю з таким висновком
місцевого суду погодитися не можна,
виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці
зобов»язані відшкодувати розумні
витрати, які були зроблені одним із них
або іншою особою на утримання, догляд,
лікування та поховання спадкодавця.

Як встановила колегія суддів, згідно
позовної заяви позивач просила суд
стягнути ? частину, а саме 10 287,31 грн.,
понесених нею витрат на похорони, що
складаються всього з вартості
поминального обіду після поховання
згідно розрахунку № 72 від 28.12.2011 р.
(а.с.14), у задовленні яких суд відмовив; 8
687 грн. - вартості гранітного пам»ятника
згідно квитанції від 21.03.2013 р.(а.с.12), у
задоволенні якої суд відмовив; 6 925 грн. -
вартість вінrів, стрічок, хреста та
інших предметів для організації
похорону згідно чеку від 28.12.2011 р. (а.с.
15), яку суд задовольнив; 2 585,93 грн. -
вартість продуктів харчування,
пального та квитків на проїзд, які
сплачені за відповідача та її доньку
при приїзді до м. Кременчук (а.с. 13), у
задоволенні якої суд відмовив, на
загальну суму 20 574,93 грн.

Позивач, заявляючи вимогу про
стягнення 2 585,93 грн. вартості продуктів
харчування, пального та квитків на
проїзд, на підтвердження понесених
витрат надала 3 фіскальних чеки від
28.12.2011 р. про сплату вартості вінків,
стрічок в сумі 1 020 грн. та хреста - 240
грн., придбання пального для їх
перевезення та родичів за місцем
поховання - 665 грн., а всього на суму 1 925
грн., придбання яких не викликає
сумнівів, та які місцевий суд залишив
поза увагою (а.с. 13). Колегія суддів
вважає за необхідне збільшити розмір
витрати понесених позивачем на
поховання на половину вказаної суми
(1925 : 2 = 962,50 грн.).

Є вірним висновок місцевого суду про
відмову у задоволенні вимоги про
стягнення витрат за проведення
поминального обіду у розмірі 2 377 грн.,
виходячи з наступного.

Закон України «Про поховання та
похоронну справу» у ред. 10.07.2010 р.
визначає загальна правові засади
здійснення в Україні діяльності з
поховання померлих, регулює відносини,
що виникають з поховання померлих,
регулює відносини, що виникають після
смерті (загибелі) особи, щодо
проведення процедури поховання, а
також встановлює гарантії належного
ставлення до тіла (останків, праху)
померлого та збереження місця
поховання. Вказаний Закон не
передбачає проведення поминальних
обідів, а тому місцевий суд прийшов до
вірного висновку про те, що проведення
поминального обіду є особистою
добровільною ініціативою позивача на
дотримання звичаїв даної місцевості,
що не тягне стягнення з відповідача у
судовому порядку понесених витрат на
їх проведення.

Доводи відповідача в цій частині не
грунтуються на вимогах діючого
законодавства, тому не заслуговують на
увагу.

Також є вірним висновок місцевого суду
про відмову у задоволенні вимоги про
стягнення вартості гранітного
пам»ятника згідно квитанції від 21.03.2013
р. у розмірі 8 687 грн., а доводи
відповідача в цій частині не
заслуговують на увагу, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 1 вищевказаного спеціального
Закону поняття «поховання» включає в
себе діяльність відповідних органів
державної влади органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб у
межах повноважень, визначених цим
Законом, а також суб»єктів
господарювання, спрямована на
забезпечення належного ставлення до
тіла (останків, праху померлого (далі
тіла); забезпечення права громадян на
захоронення їхнього тіла відповідно
до їх волевиявлення, якщо таке є;
створення та експлуатацію об'єктів,
призначених для поховання, утримання і
збереження місць поховань; організацію
і проведення поховань померлих та/або
загиблих (далі - померлих); надання
ритуальних послуг, реалізацію
предметів ритуальної належності.
Стаття 2 цього Закону визначає поняття
«намогильні споруди» - це пам»ятні
споруди, що встановлюються на могилах
та увічнюють пам»ять про
померлих.Згідно ч.1 ст. 29 цього Закону
власником намогильної споруди, склепу
вважається особа, яка за власні кошти
встановила цю споруду на могилі (місці
родинного поховання).

Виходячи із норм спеціального Закону
та вимог ч. 1 ст. 1232 ЦК України, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутні правових підстав для
задоволення цієї вимоги позивача.

Також не заслуговують на увагу доводи
позивача про стягнення коштів у сумі
643,29 грн. витрачених на придбання
цукерок та хліба для поминання,
оскільки згідно наданих фіскальних
чеків позивач придбала печиво та
цукерки лише на суму 243,88 грн., решта
суми є придбання сиру, колбаси та інших
продуктів, а чек на суму 161,49 грн. (а.с. 13)
не містить дати. Понесені витрати в цій
частині є також особистою добровільною
ініціативою позивача на дотримання
звичаїв даної місцевості, що не тягне
стягнення їх з відповідача у судовому
порядку.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов
задоволено частково, судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог.

Судом першої інстанції при ухваленні
судового рішення в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
понесених судових витрат не врахував
вищевказаної норми матеріального
права, задовольнивши позов частково,
стягнув повністю розмір сплаченого
судового збору 229,40 грн., тому в цій
частині рішення місцевого суду
підлягає зміні шляхом зменшення
розміру стягнутого судового збору до
розміру 98,67 грн.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
місцевим судом при ухваленні рішення
неповно з»ясовано обставини, що мають
значення для справи, має місце
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального
права, рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 3, 309 ч.1 п.
1,3, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Глобинського районного суду
Полтавської області від 15 січня
2014року змінити, збільшивши розмір
витрат, стягнутих з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 з 3 462,50 грн. до 4 425 грн.,
зменшити розмір судових витрат з 229,40
грн. до 98,67 грн., а всього стягнути 4 523,67
грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

С У Д Д І :