Єдиний унікальний номер 262/6784/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1379/2014
Головуючий у 1 інстанції Лебеденко С.В.
Доповідач Осипчук О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„ 01" квітня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого-судді: Осипчук О.В.,

суддів: Смєлік С.Г., Ткачук С.С.,

при секретарі: Біляєві М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Пролетарської
районної у м. Донецьку ради, третя
особа: Третя донецька державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності в порядку спадкування,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Пролетарського районного суду
м. Донецька від 16 грудня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Пролетарського районного
суду м. Донецька від 16 грудня 2013 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Пролетарської
районної у м. Донецьку ради, третя
особа: Третя донецька державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності в порядку спадкування
відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодилась
позивач ОСОБА_1 та подала апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають суттєве
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги
посилається на те, що в будинку
розташованому за адресою: АДРЕСА_1,
проживала постійно, починаючи з 31
березня 1970 року, що підтверджується
актом обстеження житлово - побутових
умов. Проте судом першої інстанції не
прийнято до уваги, що вона не має іншого
житла. Крім того, відповідно до
нотаріально посвідченого заповіту від
23 листопада 2007 року її покійний
чоловік, який був єдиним власником
будинку, заповів їй своє майно. З
матеріалів, які додані до справи
вбачається , що будинок було збудовано
на ділянці, відведеній під забудову у
встановленому на той час порядку з
затвердженим проектом та після
закінчення будівництва складено
відповідний акт, який свідчить про
належний технічний стан будинку. Судом
не враховано п. 8 Постанови Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування», в якому зазначено, що у
разі, якщо будівництво здійснювалося
згідно із законом, то у разі смерті
забудовника до завершення будівництва
його права та обов'язки як забудовника
входять до складу спадщини.

В апеляційному суді ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_2 підтримали доводи
скарги у повному обсязі.

Від виконавчого комітету
Пролетарської районної у м. Донецьку
ради та Третьої донецької державної
нотаріальної контори надійшли заяви
про розгляд справи у відсутність їх
представників.

Апеляційний суд вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції визнано
встановленим, що 01 лютого 1969 року
позивачка ОСОБА_1 вступила до шлюбу з
ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва
про одруження (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с.4).

03 листопада 2007 року ОСОБА_3 склав
заповіт, яким все своє майно заповів
ОСОБА_1 (а.с.11). Відповідно до інформації,
наданої Третьою донецькою державною
нотаріальною конторою від 15.10.2013 року,
заний заповіт є чинним на теперішній
час (а.с.45).

04 листопада 2013 року державним
нотаріусом Третьої Донецької
державної нотаріальної контори Яценко
В.А. винесена постанова про відмову у
вчинені нотаріальної дії, з тих
підстав, що спадкоємцем не надано
правовстановлюючі документи щодо
належності майна, технічний паспорт,
експертна оцінка (а.с.55).

Відповідно, до договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку від 17 листопада 1959 року
земельна ділянка для будівництва
будинку виділена ОСОБА_5 (а.с.18-19).

Рішенням виконкому Пролетарської
райради депутатів трудящих м. Донецька
від 26 серпня 1970 року, ОСОБА_5 дозволено
продати недобудоване домоволодіння
загальною готовністю 8% будівельних
робіт та будматеріалів 240 рублів ОСОБА_3
(а.с.31).

З відповіді Донецького обласного
державного нотаріального архіву
вбачається, що договір купівлі-продажу
посвідчений у 1970 році Третьою
донецькою державною нотаріальною
конторою на ім'я ОСОБА_3 не зберігається
(а.с.54).

Таким чином договір купівлі-продажу
недобудованого будинку між ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 відсутній.

Статтею 392 ЦК України, на яку в позові
посилалася позивачка, передбачено, що
позов про визнання права власності
може бути пред'явлений, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати власником
документа, який засвідчує його право
власності. Тобто, мова йде про випадки,
коли документи, що засвідчують право
власності на нерухоме майно існували,
проте були втрачені власником та не
можуть бути відновлені в передбаченому
законом порядку.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_3 за життя не оформив своє
право власності на жилий будинок і суду
не надано договору купівлі-продажу
спірного будинку. Також відсутні
відомості щодо того чи відповідає
зведена будова вимогам діючих
державних будівельних норм,
санітарного законодавства та
пожежного нагляду, чи не порушує
будівництво права інших осіб.

Апеляційний суд вважає висновки суду
законними та обґрунтованими.

Суд першої інстанції вірно дійшов
висновку про неможливість задоволення
позову про визнання права власності в
порядку спадкування на будинок АДРЕСА_1
у м. Донецьку за позивачкою, оскільки
нею не доведено належність цього
будинку на праві власності її
померлому чоловікові.

Посилання в апеляційній скарзі на
фактичне проживання з 1970 року в цьому
будинку, укладання ОСОБА_3 договорів з
комунальними службами на надання
послуг, укладання страхових полісів на
вказаний будинок не свідчить про
набуття ним права власності на
нерухоме майно, тому ці доводи скарги
до уваги не приймаються.

Також є безпідставним довід скарги про
те, що судом не враховано п. 8 Постанови
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», в якому зазначено, що
у разі, якщо будівництво здійснювалося
згідно із законом, то у разі смерті
забудовника до завершення будівництва
його права та обов'язки як забудовника
входять до складу спадщини, оскільки
ОСОБА_1 з позовом до суду про визнання
за нею майнових прав забудовника, як
таких, що входять до складу спадщини, не
зверталася.

Апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
правовідносини, які склалися між
сторонами, надав їм належну оцінку, в
рішення суду повно відображені
обставини справи, що мають суттєве
значення для справи, висновки суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307,308,315 ЦПК України,
апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Пролетарського районного
суду м. Донецька від 16 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: