Номер провадження № 22-ц/785/3394/14
Головуючий у першій інстанції Бондарь
Доповідач Косогор Г. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області в складі :

головуючого
Косогор Г.О.

суддів
Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.

при секретарі
Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі цивільну справу за
апеляційними скаргами Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Парк Перемоги» на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 18 грудня 2013 року, та на додаткове
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 05 лютого 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Парк Перемоги» (третя особа -
КП «Теплопостачання м. Одеси») про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

встановила:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, у якому просила
стягнути з відповідача матеріальну
шкоду у розмірі 31 653, 18 грн., моральну
шкоду у розмірі 5 000 грн., витрати на
правову допомогу у розмірі 2 000 грн., а
також судовий збір.

Позовні вимоги були мотивовані тим, що
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1. 18
квітня 2012 року її квартиру було
затоплено. В акті обстеження ОСББ «Парк
Перемоги» від 19 квітня 2012 року було
зазначено, що 18 квітня 2012 року КП
«Теплопостачання м. Одеси»

проводило гідравлічні випробування
магістральних теплових мереж від
котельної «Чубаєвка», у результаті
яких вийшов з ладу засов № 4
внутрішньобудинкової системи
опалювання, унаслідок чого сталося
підвищення тиску в системі. Підвищення
тиску в системі призвело до течі
приладів нагріву, зокрема у АДРЕСА_1.
Розмір шкоди, завданий позивачу, згідно
до висновку будівельно-технічного
експертного дослідження № 2-1-12/12 року,
склав 31 653, 18 гривень. За послуги
судової незалежної експертизи
позивачем було сплачено 1 800, 00 гривень.

Також, діями відповідача ОСОБА_2 була
завдана моральна шкода, яку остання
оцінила 5 000, 00 гривень, та були понесені
витрати на правову допомогу у розмірі 2
000, 00 гривень. Відповідач добровільно
завдані збитки не відшкодував, у
зв'язку з чим ОСОБА_2 звернулася до суду
за захистом своїх прав.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 18 грудня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 було задоволено
частково.

На дане рішення була принесена
апеляційна скарга Об'єднанням
співвласників багатоквартирного
будинку «Парк Перемоги», в якій
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у
повному обсязі.

Крім того, Приморським районним судом
м. Одеси 05 лютого 2014 року по справі було
ухвалене додаткове рішення, яким
стягнуто з ОСББ «Парк Перемоги» на
користь ОСОБА_2 суму судових витрат,
пов'язаних з проведенням судової
будівельно-технічної експертизи у
розмірі 2 000 гривень.

На додаткове рішення суду була
принесена апеляційна скарга ОСББ «Парк
Перемоги», в якій ставиться питання про
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2
про ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши доповідача, який доповів
зміст оскаржуваного рішення, доводи
апеляційних скарг та заперечення на
них, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, судова
колегія вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст. 11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є власником квартири АДРЕСА_1,
що підтверджується договором
дарування від 06 березня 2004 року,
укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, на
підставі якого 30 червня 2004 року ОСОБА_2
зареєструвала право приватної
власності на дану квартиру в КП «ОМБТІ
та РОН».

18 квітня 2012 року квартиру позивачки
було затоплено, про що комісією ОСББ
«Парк Перемоги» складено відповідні
акти від 19 квітня 2012 року та від 21
травня 2012 року.

У ході судового розгляду справи,
ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 25 вересня 2013 року було
призначено судову будівельно-технічну
експертизу. З висновку експертизи
вбачається, що експертом були виявлені
сліди затоплення квартири АДРЕСА_1.
Виникнення пошкоджень у приміщеннях
квартири стали наслідком прориву
алюмінієвих радіаторів під тиском
теплоносія до 16 кгс/кв.см, що значно
перевищує робочий тиск як для
алюмінієвих, так і для чавунних
радіаторів. Крім того, відповідно до
висновку експертизи, секційні
двухканальні чавунні радіатори (МС-140)
та з'єднувальна арматура, які
передбачались проектною будівельною
документацією, за своїми технічними
характеристиками не позволяють
уникнути аварії (прориву) при
гідравлічних випробуваннях системи
опалення будинку під тиском теплоносія
до 16 кгс/кв.см. Вартість
ремонтно-відновлювальних робіт
квартири № 14 склала 22 129, 00 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Крім того, ч. 3 даної
статті встановлено, що збитки
відшкодовуються у повному обсязі,
якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної

або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 27 березня 1992р. №6 "Про
практику розгляду к судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди", розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, суди повинні мати
на увазі, що шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, і між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки -
незалежно від наявності вини.

Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкода завдана не з її вини.

Крім того, ч. 1 ст. 1172 ЦК України
встановлено, що юридична або фізична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Будинок, у якому мешкає позивач,
знаходиться на балансі ОСББ «Парк
Перемоги», яке згідно Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» №1875-4
від 24 червня 2004 року та рішення
Одеської міської ради № 1173-5 від НІ 05
квітня 2007 року, є виконавцем послуг з
утримання будинків та споруд,
прибудинкових територій. У тому числі,
внутрішньобудинкових мереж водо,
теплопостачання та водовідведення,
відповідно несе відповідальність за
стан внутрішньобудинкових мереж
будинку.

Відповідно до п. 6.3.59 Правил технічної
експлуатації теплових установок і
мереж, затверджених Наказом
Міністерства палива та енергетики
України від 14 лтого 2007 року №Р71, для
перевірки міцності і щільності
трубопроводів, запірної і
регулювальної арматури після
ремонту до початку опалювального
періоду, теплова мережа підлягає
гідравлічним випробуванням на
міцність і щільність відповідно до
вимог ДНАОП 0.00-1.1 І.

Згідно п. 6.3.60 даних Правил, на час
проведення випробувань теплової
мережі пробним тиском, теплові пункти і
системи теплоспоживання повинні бути
надійно відключені.

Пунктом 6.3.68 Правил передбачено, що
перед початком прогрівання всі засувки
на відгалуженнях від ділянки, що
прогрівається, слід щільно закрити.

Як вбачається з матеріалів справи, у
засобах масової інформації 12 квітня 2012
року та 14 квітня 2012 року були
опубліковані об'яви про майбутні
гідравлічні випробування, що
проводяться у зв'язку із початком
ремонтної кампанії адміністрацією КП
«Теплопостачання м. Одеси» з метою
виявлення прихованих дефектів
теплових мереж, та для уточнення
об'ємів ремонтної компанії будуть
виконані гідравлічні опресовки
тепломереж від котельної КП
«Теплопостачання м. Одеси», у тому
числі районних та квартальних котелень
Одеської ТЕЦ. Такі випробування у
період з 17 квітня 2012 року по 30 квітня 2012
року планувались і відносно РК
«Чубаєвка», що обслуговує буд. АДРЕСА_1.
Крім того, в об'явах було зазначено, що з
метою запобігання пошкоджень
внутрішніх систем опалення необхідно
провести відключення у теплових
пунктах засовами №№ 1,2,3,4.

Таким чином, суд прийшов до вірного
висновку про визнання неправомірною
бездіяльності відповідача по не
здійсненню відключення у теплових
пунктах засовами № 1,2, 3, 4.

Що стосується позовних вимог у частині
стягнення з відповідача на користь
позивача моральної шкоди, суд, виходячи
із засад розумності, виваженості і
справедливості, надавши оцінку
зібраним по справі доказам, які
свідчать про характер, обсяг та
тривалість страждань, яких зазнала
позивачка у зв'язку із завданою шкодою,
тяжкості вимушених змін у життєвих
стосунках, та інші негативні впливи на
її немайнові втрати, дійшов вірного
висновку, що на користь ОСОБА_2 слід
стягнути моральну шкоду у розмірі 1 000
гривень.

Суд перевірив усі докази, які навели
сторони у підтвердження своїх вимог та
заперечень, навів у рішенні фактичні
обставини, які були встановлені судом
при розгляді справи, вірно застосував
правові норми, що регулюють ці
правовідносини, та зробив вірний
висновок про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_2.

Крім того, Приморським районним судом
м. Одеси 05 лютого 2014 року по справі було
ухвалене додаткове рішення, яким
стягнуто з ОСББ «Парк Перемоги» на
користь ОСОБА_2 суму судових витрат,
пов'язаних з проведенням судової
будівельно-технічної експертизи у
розмірі 2 000 гривень.

При цьому, суд виходив з того, що згідно
п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив
рішення, може за заявою осіб, які беруть
участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо судом не вирішено питання про
судові витрати.

Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати
складаються з судового збору та витрат,
пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.п. 2,4 ч.2 даної статті до
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать: витрати на правову
допомогу, витрати, пов'язані із
залученням свідків, спеціалістів,
перекладачів та проведенням судових
експертиз.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вимоги ст.220 ЦПК України із
приводу позовних вимог, суд дійшов
вірного висновку щодо необхідності
ухвалення додаткового рішення та
стягнення з відповідача на користь
ОСОБА_2 понесені нею та належним чином
документально підтверджені витрати,
пов'язані із проведенням судової
будівельно-технічної експертизи у
розмірі 2 000 гривень.

Судова колегія не приймає до уваги
посилання у апеляційній скарзі
представника Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Парк
Перемоги» щодо некомпетентності
експертної установи, якою була
проведена експертиза за клопотанням
відповідача.

Так, про доручення проведення
вищезазначеної експертизи саме
Приватному підприємству «Одеський
науково-дослідний центр експертних
досліджень імені Скибінського С.С.»
наполягав представник відповідача.

Жодних порушень законодавства
експертом вищевказаної установи при
проведенні судової
будівельно-технічної експертизи
допущено не було.

Згідно з п. 3.1. «Інструкції про
особливості здійснення
судово-експертної діяльності
атестованими судовими експертами, що
не працюють у державних
спеціалізованих, установах»,
затвердженої Наказом Міністерства
Юстиції України від 12 грудня 2011 року №
1431/20169, обов'язковою умовою здійснення
судово-експертної діяльності судовими
експертами, що не працюють у державних
спеціалізованих установах, є наявність
свідоцтва про присвоєння кваліфікації
судового експерта, виданого Мін'юстом
на підставі рішення Центральної
експертно-кваліфікаційної комісії при
Мін"юсті, яким надається право на
проведення конкретних видів експертиз.

Згідно з п. 3.5. «Інструкції про
особливості здійснення
судово-експертної діяльності
атестованими судовими експертами, що
не працюють у державних
спеціалізованих установах»,
затвердженої Наказом Міністерства
Юстиції України від 12 грудня 2011 року №
1431/20169, судовий експерт може
здійснювати судово-експертну
діяльність тільки з тих видів судових
експертиз і експертних спеціальностей,
які зазначені у свідоцтві про
присвоєння кваліфікації судового
експерта.

До Висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
170/2013 від 16 грудня 2013 року була додана
копія свідоцтва № 1351, згідно з яким
Чорній Юлії Петрівні присвоєно
кваліфікацію судового експерта з
правом проведення
будівельно-технічних експертиз за
спеціальністю 10.6. «Дослідження
об'єктів нерухомості, будівельних
матеріалів, конструкцій та відповідних
документів», 10.7. «Розподіл земельних
ділянок та визначення порядку
користування земельними ділянками»,
10.10. «Визначення оціночної вартості
будівельних об'єктів та споруд».

Крім того, необгрунтованими є
зауваження у апеляційній скарзі
представника відповідача щодо питань,
які за ухвалою суду першої інстанції
були поставлені експертній установі в
рамках судової будівельно-технічної
експертизи, адже питання були
сформульовані безпосередньо
представником відповідача. Саме
представник відповідача ОСОБА_6
наполягав в своєму клопотанні про
призначення судової
будівельно-технічної експертизи саме
на цьому виді судової експертизи та на
тому, щоб в межах цієї експертизи, серед
інших, поставити питання про розмір
матеріальної шкоди, заподіяної
позивачу ОСОБА_2 діями відповідача ОСББ
«Парк Перемоги».

Стосовно тих доводів, що ОСОБА_2 не було
надано до суду першої інстанції
документів, що підтверджують витрати
по відновленню пошкодженого майна, то,
згідно матеріалів справи,
відновлювальний ремонт позивачем не
здійснювався, а тому експертизою
встановлювалася вартість будівельних
робіт, які потрібно виконати для
усунення наслідків залиття квартири.

Посилання у апеляційній скарзі
представника відповідача стосовно
того, що відповідальність за роботу
внутрішньо будинкових мереж будинку
несе КП «Теплопостачання м. Одеси», є
необгрунтованими.

Згідно рішення Одеської міської ради №
1171-У від 05 квітня 2007 року було визначено
виконавцем послуг з утримання будинків
і споруд, прибудинкових територій, в
тому числі внутрішньо будинкових мереж
водо-, теплопостачання та
водовідведення підприємства незалежно
від форм власності, що надають послуги
з утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій.

Будинок позивача ОСОБА_2 знаходиться на
балансі відповідача ОСББ «Парк
Перемоги», тобто відповідач е
виконавцем послуг з утримання будинків
і споруд, прибудинкових територій.

Згідно з п. 5 та п. 7 ч. 2 ст. 21 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» від 24 червня 2004 року № 1875/IV,
виконавець зобов'язаний своєчасно
проводити підготовку жилого будинку і
його технічного обладнання до
експлуатації в осінньо-зимовий період;
утримувати в належному технічному
стані, здійснювати технічне
обслуговування та ремонт внутрішньо
будинкових мереж:, вживати заходів щодо
ліквідації аварійних ситуацій,
усунення порушень якості послуг у
терміни, встановлені договором та/або
законом.

Відповідно до п. 2.3.7 «Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій», затверджених. Наказом
Державного комітету з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року № 76, точкою розподілу
зовнішніх і внутрішніх комунікацій
(якщо інше не визначено договором) є:
для водопроводу, газопроводу,
тепломережі - вентиль або трійник біля
будівлі.

А отже, КП «Теплопостачання м. Одеси»
постачає теплову енергію на межу
балансової приналежності
магістральних і внутрішньобудинкових
мереж будинку і не несе
відповідальність за розподіл теплової
енергії по внутрішньобудинковим
мережам будинку.

Запірна і регулювальна арматура, в тому
числі засови та дренажі, відносяться до
внутрішньобудинкової мережі опалення,
а тому відповідальність за їх
експлуатацію несе відповідач ОСББ
«Парк Перемоги», про що і була
повідомлена Голова ОСББ «Парк
Перемоги» Гура Н.М., спочатку через
оголошення в газеті, а потім під
розписку Попередженням
«Теплопостачання м. Одеси».

Безпідставним є і твердження
представника апелянта стосовно
самовільного переобладнання системи
опалення позивачем шляхом заміни
чавунних радіаторів на алюмінієві.

Згідно з ч. 2 ст. 383 Цивільного кодексу
України, власник квартири може на свій
розсуд здійснювати ремонт і зміни у
квартирі, наданій йому для
використання як єдиного цілого, - за
умови, що ці зміни не призведуть до
порушень прав власників інших квартир
у багатоквартирному житловому будинку
та не порутдть санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно з п.3.2. «Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого мат», затвердженої
Наказом Держбуду України» від 24 травня
2001 року № 127, не належить до самочинного
будівництва для квартир
багатоповерхових житлових будинків,
гуртожитків перестановка інженерного
та сантехнічного обладнання в межах
призначених приміщень.

А отже, відповідно до Роз'яснення
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України «Щодо порядку перепланування
квартири» від 01 квітня 2006 року таке
переобладнання, як заміна радіаторів
та перестановка їх в межах
призначеного приміщення, не потребує
спеціального дозволу, а тому не
являється ані самовільним
переобладнання системи тепло
споживання, ані самовільним
будівництвом.

Судова колегія вважає
необґрунтованими доводи апеляційної
скарги представника ОСББ «Парк
Перемоги» щодо незаконності
додаткового рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 05 лютого 2014
року, з наступних підстав.

Так, вказаним додатковим рішенням було
частково задоволено заяву
представника позивача ОСОБА_2 та
стягнуто з ОСББ «Парк Перемоги» на
користь ОСОБА_2 судові витрати,
пов'язані з проведенням судової
будівельно-технічної експертизи.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи, судові витрати на проведення
судової будівельно-технічної
експертизи, яка була призначена
ухвалою суду першої інстанції за
клопотанням ОСББ «Парк Перемоги», були
покладені відповідно на відповідача
ОСББ «Парк Перемоги». У зв'язку з тим, що
останній відмовився від оплати
експертизи, дана експертиза буда
оплачена позивачем ОСОБА_2 у сумі 2 000,00
грн. відповідно до рахунку № 58, що
підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордера від 10
грудня 2013 року, копія якої була додана
до заяви про ухвалення додаткового
рішення у справі.

Отже, додаткове рішення суду першої
інстанції с законним та ґрунтується на
повному та всебічному дослідженні
наданих доказів.

Інших доводів, які б спростовували
висновки суду першої інстанції та які б
мали правове значення, у апеляційних
скаргах не наведено.

Таким чином, судова колегія дійшла до
висновку, що суд першої інстанції в
межах заявлених вимог повно і всебічно
розглянув справу, дав належу оцінку
наданим доказам, постановив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 308, 313-315 ЦПК України,
судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційні скарги Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Парк Перемоги» - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 18 грудня 2013 - залишити без
змін.

Додаткове рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 05 лютого 2014
року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
на протязі двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
___________________ Г.О. Косогор

Судді
___________________ О.С. Комлева

___________________ Н.В. Ісаєва