АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Дуда О.О. Провадження №
22-ц/789/362/14 Доповідач - Костів
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Кузьми Р. М., Жолудько Л. Д.,

при секретарі - Матусів Ю.Б.

з участю апелянта - ОСОБА_1,

представника редакції
громадсько-політичної газети

«Вільне життя плюс» - Зварича О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 17 січня 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до редакції громадсько-політичної
газети «Вільне життя плюс» та редакції
газети «Нова Тернопільська газета» про
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Тернопільського міськрайонного суду
із позовом до редакції
громадсько-політичної газети «Вільне
життя плюс» та редакції газети «Нова
Тернопільська газета» про зобов'язання
вчинити дії.

Заявлені вимоги позивач мотивував тим,
що відповідачами в ряді статей було
опубліковано необ'єктивну інформацію,
направлену на введення громадськості в
оману. Ним було підготовлено та
надіслано спростування на дані статті,
які відповідачі відмовляються
опублікувати, в зв'язку із чим порушено
його права на вільне вираження
суспільно-необхідної інформації.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 17 січня 2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 подав на вказане рішення
апеляційну скаргу, посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Просить рішення
скасувати та прийняти нове, яким
задоволити позов у повному обсязі.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1
апеляційну скаргу підтримав,
зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Представник редакції
громадсько-політичної газети «Вільне
життя плюс» Зварич О.Б. проти
апеляційної скарги заперечив, просив
рішення суду залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Представник редакції газети «Нова
Тернопільська газета» в судове
засідання не з'явився, хоча був
належним чином повідомлений про день
та час розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
доводи, зазначені в апеляційній скарзі,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає
виходячи із наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив із того, що
Законом не передбачено обов'язку
редакції друкованого засобу масової
інформації (преси) опублікувати
відхилений нею твір, лист, інший
матеріал або повідомлення, а тому
відповідачами не порушено прав
позивача.

З таким висновком колегія суддів
погоджується.

Судом встановлено, що позивач надсилав
на адресу відповідачів статті, а саме:
«ІНФОРМАЦІЯ_1» (із відміткою про
отримання 23 липня 2012 року),
«ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3» (із
відміткою про отримання 28 серпня 2012
року), «ІНФОРМАЦІЯ_4» (із відміткою про
отримання 27 вересня 2012 року).

Вказані статті позивачем оформлено як
«відгуки» та «спростування» на
опубліковані в газетах матеріали, а
саме: «ІНФОРМАЦІЯ_5» (автор - ОСОБА_5,
«Нова Тернопільська газета» НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_6), «ІНФОРМАЦІЯ_7» (автор -
ОСОБА_10, «Вільне життя плюс» від
ІНФОРМАЦІЯ_8), «ІНФОРМАЦІЯ_9» (автор -
ОСОБА_6, «Вільне життя плюс» від
ІНФОРМАЦІЯ_8), «ІНФОРМАЦІЯ_10» (автор -
ОСОБА_7, «Нова Тернопільська газета»
НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_11 та «Вільне
життя плюс» НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_12),
«ІНФОРМАЦІЯ_13» (автор - ОСОБА_8, «Вільне
життя плюс» НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_14)

Відповідно до ст.36 Закону України «Про
друковані засоби масової інформації
(пресу) в Україні» редакція зобов'язана
використовувати авторські матеріали,
твори літератури, науки і мистецтва з
дотриманням законодавства з питань
інтелектуальної власності. Ніхто не
має права зобов'язати редакцію
опублікувати відхилений нею твір, лист,
інший матеріал або повідомлення, якщо
інше не передбачено цим Законом або
статутом редакції. Лист, адресований
редакції, може бути використаний у
повідомленнях і матеріалах, якщо при
цьому не змінюється зміст листа і не
порушуються положення цього Закону.
Редакція не зобов'язана відповідати на
листи чи пересилати їх до інших
інстанцій.

Згідно з ст.37 вказаного Закону
громадяни, юридичні особи і державні
органи, а також їх законні представники
мають право вимагати від редакції
друкованого засобу масової інформації
опублікування ним спростування
поширених про них відомостей, що не
відповідають дійсності або принижують
їх честь та гідність.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про те,
що вищенаведені статті позивача не є
спростуванням відповідно до норм
Закону України «Про друковані засоби
масової інформації (пресу) в Україні»,
оскільки згідно вказаного Закону
вимагати спростування інформації
мають право громадяни, про яких ця
інформація поширена.

Крім того, безпідставним є посилання
апелянта в апеляційній скарзі на Закон
України «Про інформацію», оскільки цей
Закон регулює відносини щодо
створення, збирання, одержання,
зберігання, використання, поширення,
охорони, захисту інформації, а не
створює та регулює правові основи
діяльності друкованих засобів масової
інформації.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини на які
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що відповідачами
жодних прав позивача не порушено, в
зв'язку із чим рішення є законним та
обґрунтованим, ухваленим з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, в зв'язку із чим підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
апеляційний скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 17 січня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області О.З. Костів