У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів: Ковалевича С.П., Хилевича
С.В.

Секретар судових засідань Демчук
Ю.Ю.

З участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Рівненського міського суду від 05
лютого 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк „Приватбанк" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2013 року Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк (далі по тексту ПАТ КБ)
„Приватбанк" звернулося до суду із
вказаними вимогами.

Рішенням Рівненського міського суду
від 05 лютого 2014 року позов банку
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
„Приватбанк" заборгованість за
кредитним договором у сумі
18402,48гривень та судові витрати у
розмірі 229,40гривень.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2
не погоджуючись із рішенням суду
вказував на неповне з"ясування судом
обставин, що мають значення для справи.

Посилання суду першої інстанції у
своєму рішенні на умови та правила
надання банківських послуг є
безпідставними, позивач суду їх не
надав і суд їх не досліджував.

------------------------------------------------------------------------
---------------

Справа №22ц/787/664/2014
Головуючий у 1-й інстанції Сидорук Є.І.

Суддя-доповідач Собіна І.М.

Вказував, що під документом
„Условия и правила предоставления
банковских услуг" його підпису, як і
вказівки на ознайомлення з документом
не має.

Суд також не звернув уваги на те,
скільки коштів він отримав у банку
реально, згідно із заявою на отримання
кредитної картки, банк відкриває
держателю кредитну лінію з
встановленим лімітом в розмірі
7000гривень, а не 16693,26гривні
заборгованості, як зазначено у
позовній заяві.

Доводив, що укладений ним договір 29
грудня 2007 року діяв лише два роки, а
тому 30 грудня 2009 року він припинив свою
дію.

З позовом до суду банк звернувся з
пропуском трирічного строку позовної
давності, а саме 11 листопада 2013 року.
Про застосування позовної давності він
звертався до суду першої інстанції,
проте суд його звернення до уваги не
прийняв.

Вказував, що суд безпідставно не
долучив до матеріалів справи його
заперечення на позовну заяву та не
долучив і не взяв до уваги документ про
те, що він батько в багатодітній сім"ї.

Посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив оскаржуване рішення скасувати і
ухвалити у справі нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
банку.

Колегія суддів заслухавши доводи та
заперечення осіб, які беруть участь у
справі і з"явились в судове засідання у
межах апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду дійшла висновку про її відхилення
з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що
29 грудня 2007 року між ПАТ КБ
„Приватбанк" та ОСОБА_2 укладено
договір, відповідно до якого останній
отримав у банку кредит у розмірі
7000гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Відповідач погодився з умовами та
правилами надання банківських послуг,
факту отримання кредиту та
користування кредитною карткою не
оспорював (а.с.6-10).

Отримавши кредит, позичальник
належним чином умови договору не
виконує, кредит не погашає та не
сплачує відсотки та комісію за
користування кредитом.

У відповідності з наданим суду
розрахунком заборгованості ОСОБА_2
перед банком становила: 16693,26гривень -
заборгованість за кредитом, 356,72гривні -
заборгованість по відсотках за
користування кредитом, 500гривень -
штраф (фіксована частина), 852,50гривень -
(процентна складова), а всього на суму
18402,48гривень.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов"язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Доводи відповідача про те, що
кредитор пропустив строк давності на
звернення з позовом до суду не
заслуговують на увагу з таких підстав.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов"язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

А відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг, договір
діє протягом дванадцяти місяців з
моменту його підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на такий же
термін.

В матеріалах справи відсутні
письмові докази того, що кредитор або ж
позичальник порушували питання перед
другою стороною про припинення дії
договору, а тому підстав вважати, що
банк пропустив строк позовної давності
у суду не має.

Виходячи з того, що суд при вирішенні
справи норми матеріального та
процесуального права не порушив,
підстав для скасування оскаржуваного
рішення колегія суддів не знаходить.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст.
ст. 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
від 05 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена сторонами в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів починаючи
з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
І.М.Собіна

Судді:
С.П.Ковалевич

С.В.Хилевич