Справа № 757/8132/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року суддя Печерського
районного суду м. Києва Середа К.О.,
перевіривши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Житло-Сервіс» про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 заборгованості за утримання
будинку та прибудинкової території та
спожиті комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Житло-Сервіс» звернувся до суду із
вищезазначеною заявою про видачу
судового наказу.

Подаючи заяву про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги,
представник заявника керувався п. 3 ч.1
ст. 96 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 4, 17 «Правил
користування приміщеннями житлових
будинків та прибудинковими
територіями», затверджених Постановою
КМУ від 08.10.1992 року № 572, власник житла
за рахунок власних коштів оплачує всі
витрати, пов'язані з утриманням
житлового будинку і закріпленої
прибудинкової території, а також плату
за обслуговування і ремонт будинку.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
від 23.12.2011 року, судовий наказ може бути
виданий за наявності відповідних
договорів про надання таких послуг,
інших письмових доказів, що
підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

Відсутність документів, що
підтверджують наявність суб'єктного
права у заявника, документів, що
підтверджують порушення суб'єктного
права, або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги, вказує на
наявність спору про право.

Отже, судом видаються судові накази у
разі відсутності між сторонами спору
про право, що підтверджуються
наявністю письмового договору про
надання послуг, доказів виникнення
боргу та його розмірів, а також за
наявності документів, які вказують на
правильність і безспірність
розрахунків з застосуванням тарифів на
відповідні послуги.

Однак представником заявника не було
надано документів, що вказують на
безспірність заборгованості. Так,
звертаючись з відповідною заявою до
суду про видачу судового наказу,
заявник надав суду, зокрема: довідку з
місця проживання про реєстрацію і
склад сім»ї; розрахунок заборгованості
за послуги з утримання будинку та
прибудинкової території, комунальні
послуги на гр. ОСОБА_2; статут ТОВ
«Житло-Сервіс»: наказ про призначення
директора ТОВ «Житло-Сервіс» ОСОБА_5 та
акт приймання-передачі житлових
будинків.

Як вбачається з матеріалів справи, до
заяви про видачу судового наказу не
додано письмового договору про надання
послуг, укладеного між ТОВ
«Житло-Сервіс» та ОСОБА_2; відсутні
тарифи, на підставі яких здійснювались
розрахунки, погоджені з власником
квартири.

Оскільки заявник має обґрунтувати свої
вимоги та додати документи, що вказують
на правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги, що не
було здійснено Товариством з обмеженою
відповідальністю «Житло-Сервіс», що, в
свою чергу, свідчить про наявність
спору про право, який має бути
вирішений у позовному провадженні,
суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, керуючись п. 4,17
"Правил користування приміщеннями
житлових будинків та прибудинковими
територіями", затверджених Постановою
КМУ від 08.10.1992 року № 572, п. 13 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ "Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження" від 23.12.2011 року,
п. 3 ч. 1 ст. 96, п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України,
суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Житло-Сервіс» у
видачі судового наказу про стягнення з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості
за утримання будинку та прибудинкової
території та спожиті комунальні
послуги у заявленому розмірі.

Відмова у прийнятті заяви унеможливлює
повторне звернення з такою заявою.
Заявник у цьому випадку має право
звернутися з тими самими вимогами у
позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до Апеляційного суду м.
Києва через Печерський районний суд м.
Києва протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
К.О. Середа