Справа № 136/232/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"26" березня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Мочульської Л. Т.

за участю секретаря
Белінська С. І.,

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Липовець цивільну
справу за позовом КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ
«МЕТРОНОМ» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
розірвання кредитного договору,
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення за
договором поруки, ТА ЗА ЗУСТРІЧНИМ
ПОЗОВОМ ОСОБА_2 до КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ
«МЕТРОНОМ» І ОСОБА_1 про визнання
договору поруки недійсним

В С Т А Н
О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою до відповідачів , в
якій просив суд розірвати укладений
між ОСОБА_1 та КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ
«МЕТРОНОМ» кредитний договір №К115/12
від 13.04.2012 року та стягнути
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
користь КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «МЕТРОНОМ»
заборгованість за кредитним договором
№К115/12 від 13.04.2012 року в сумі 153 742,79 грн (
сто п»ятдесят три тисячі сімсот сорок
дві гривні 79 коп), з яких прострочена
заборгованість по основному боргу - 69
998,15 грн та прострочена заборгованість
по відсотках - 83 744,64 грн.

Як на підставу своїх позовних вимог
позивач послався на те, що 13.04.2012 року
між ОСОБА_1 та КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ
«МЕТРОНОМ» був укладений кредитний
договір №К115/12, за умовами якого ОСОБА_1
було надано кредит в сумі 70 000
гривень з виплатою 36 % річних. На
забезпечення виконання зобов»язань
ОСОБА_1 , з ОСОБА_2 було укладено договір
поруки №К115/12 -п, за умовами якого
поручитель поручився за виконання
всіх зобов»язань ОСОБА_1. Оскільки
останній не виконує своїх зобов»язань
за кредитним договором, виникла
заборгованість в сумі 153 742,79 грн ( сто
п»ятдесят три тисячі сімсот сорок дві
гривні 79 коп), з яких прострочена
заборгованість по основному боргу - 69
998,15 грн та прострочена заборгованість
по відсотках - 83 744,64 грн.., яку і просить
позивач стягнути солідарно з
відповідачів.

ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом
до КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «МЕТРОНОМ» І
ОСОБА_1 про визнання договору поруки
№К115/12 -п, від 13.04.2012 недійсним,
оскільки був укладений під впливом
обману, так як відповідач ОСОБА_1,
будучи йому рідним дядьком, переконав
його, що має транспортні засоби які
передає в заставу і проблем із
погашенням кредиту ніяких не буде, а
йому потрібно буде лише підтвердити
наявність вказаних транспортних
засобів, підписавши договір поруки.
Пізніше від працівників міліції він
дізнався, що ОСОБА_1 шахрайським
способом, підробляючи документи на
заставне майно, якого в нього не було,
одержував кредити в КС «Метроном», за
що був засуджений вироком Липовецького
районного суду від 11.11.2013 року.

Представник КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ
«МЕТРОНОМ» в судовому засіданні свій
позов підтримала, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві,
а зустрічний позов не визнала,
оскільки кредит ОСОБА_1 надавався під
забезпечення порукою і договір застави
до цього відношення не має.

Відповідач ОСОБА_1 визнав позов
КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «МЕТРОНОМ» про
стягнення лише з нього всієї суми
заборгованості, і також визнав позов
ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
поруки. Суду пояснив, що підробляв
накладні на заставне майно, та,
обманувши і Кредитну спілку, і ОСОБА_2
(якому пояснив, що він має поручитиись
лише за те, що заставна техніка -
трактори- у нього існують), одержав
кредити. За ці свої дії був засуджений,
тому нести відповідальність і
сплачувати кредитні кошти має лише він.

ОСОБА_2 та його представник зустрічний
позов підтримали, а позов КРЕДИТНОЇ
СПІЛКИ «МЕТРОНОМ» не визнали,
посилаючись на обставини, викладені в
зустрічній позовній заяві. ОСОБА_2 суду
пояснив, що ОСОБА_1 обманув його,
переконавши, що він має поручитись
лише за наявність у нього тракторів, і
якби він знав, що ті транспортні засоби,
які були у ОСОБА_1 - йому не належать, а
також те, що останній підробляв
накладні на заставне майно для
одержання кредитів - він ніколи б не
уклав договір поруки.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши надані суду докази та давши
їм оцінку в сукупності, суд прийшов до
висновку, що зустрічний позов слід
задовольнити повністю , визнавши
недійсним договір поруки , а первісний
позов задовольнити частково та
розірвати кредитний договір і
стягнути всю суму заборгованості зі
ОСОБА_1 з наступних підстав.

Як встановлено судом, 13.04.2012 року між
ОСОБА_1 та КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ «МЕТРОНОМ»
був укладений кредитний договір
№К115/12, за умовами якого ОСОБА_1 було
надано споживчий кредит в сумі 70 000
гривень з виплатою 36 % річних та строк
дев»ять місяців по 13.01.2013 року. На
забезпечення виконання зобов»язань
ОСОБА_1 , 13.04.2012 року з ОСОБА_2 було
укладено договір поруки №К115/12 -п, за
умовами якого поручитель поручився за
виконання всіх зобов»язань ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог, які
встановлені частинами першою-третьою
та шостою ст.. 203 ЦК України. Тобто
зміст правочину не може суперечити
Цивільному кодексу України, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства;
волевиявлення учасників правочину має
бути вільним і відповідати його волі.

Обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкоджати вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

Правочин, вчинений під впливом обману,
належить до правочинів з вадами волі,
оскільки у сторони, яка діяла під
впливом обману, внутрішня воля
сформувалася невірно, під впливом
хибних відомостей про обставини
правочину, спричинених діями інших
осіб.

Відповідно до узагальнення Верховного
Суду України практики розгляду судами
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними, відповідно до
статей 229-233 ЦК правочин, здійснений
під впливом помилки, обману,
насильства, погрози, зловмисної
домовленості представником однієї
сторони з іншою стороною або внаслідок
збігу тяжких обставин (кабальний
правочин), є оспорюваним та може бути
визнаний судом недійсним. Заявлені
вимоги можуть бути задоволені, якщо
доведені факти обману, насильства,
погрози, зловмисної домовленості
представника однієї сторони з іншою
стороною або збіг тяжких для сторони
обставин і наявність їх
безпосереднього зв'язку із
волевиявленням сторони вчинити
правочин на вкрай невигідних для неї
умовах.

Відповідно до п. 20 роз'яснень
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» від 06.11.2009 року
№ 9, правочин визнається вчиненим під
впливом обману у випадку навмисного
введення іншої сторони в оману щодо
обставин, які впливають на вчинення
правочину. На відміну від помилки,
ознакою обману є умисел у діях однієї
зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача,
істотність значення обставин, щодо
яких особу введено в оману, і сам факт
обману повинна довести особа, яка діяла
під впливом обману. Обман щодо мотивів
правочину не має істотного значення.

Як встановлено судом, вироком
Липовецького районного суду від 11.11.2013
року , який набрав законної сили 11.12.2013
року, ОСОБА_1 визнаний винуватим та
засуджений за ч.1,2 ст 190 , ч.1,3,4 ст. 358 КК
України, за те, що він, крім іншого, 13
квітня 2012 року , маючи умисел
направлений на заволодіння чужим
майном шляхом обману, достовірно
знаючи про те, що сушильний комплекс
«ДСП-32» та комплектуючі до нього в
кількості 2 шт. <<Норія НЦ-100» йому не
належать та у його власності не
перебувають, знаходячись в приміщенні
кредитної спілки «Метроном», що
розташована в м. Вінниця по вул.;
Пирогова, 2 , з метою отримання грошових
коштів у розмірі 70 тис. грн. від
кредитної спілки «Метроном»,
реалізовуючи свій злочинний умисел,
діючи умисно та з корисливих спонукань,
для підтвердження наявності у його
власності одного сушильного комплексу
«ДСП-32» та комплектуючих до нього в
кількості 2 шт. «Норія НЦ-100», надав
голові правління КС «Метроном»
завідомо підроблений документ, що
містив неправдиві відомості - бланк
накладної від 20.07.2011 року про купівлю у
ТОВ «ДК «Достаток» фермерським
господарством «Кібела» через ОСОБА_1
одного сушильного комплексу «ДСП-32»
вартістю 230 тис. грн. та комплектуючих
до нього в кількості 2 шт. «Норія НЦ-100»
вартістю по 28 тис. грн. кожен на
загальну суму 286 тис. грн., уклав на
підставі даного підробленого
документа договір застави №115/12з та
кредитний договір №К115/12 і тим самим
шахрайським шляхом з корисливих
мотивів заволодів грошовими коштами КС
«Метроном» в розмірі 70 тис. грн та в
подальшому їх не повернув, завдавши КС
«Метроном» матеріальної шкоди на
вищевказану суму.

Частина 4 статті 61 ЦПК України
закріплює положення, що вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, обов»язковий для суду,
що розглядає справу про цивільно-
правові наслідки дій особи, стосовно
якої ухвалено вирок, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

З вищевказаного вироку суду випливає,
що ОСОБА_1 13.04.2012 року шляхом обману
заволодів кредитними коштами в сумі 70
000 грн, обманувши при цьому не лише КС
«Метроном», а і ОСОБА_2 , запевнивши
його, що той поручається лише за
наявність у нього заставної техніки-
тракторів, а він при цьому має всі
можливості для погашення кредиту,
внаслідок чого з ОСОБА_2 і був
укладений договір поруки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
при таких обставинах договір поруки
слід визнати недійсним. У зв»язку з чим
не може бути задоволений позов КС
«Метроном» до ОСОБА_2 про стягнення з
нього заборгованості за кредитним
договором №К115/12 від 13.04.2012 року, як із
солідарного боржника.

В той же час відповідачем ОСОБА_1 в
повному обсязі визнані позовні вимоги
КС «Метроном», стосовно нього.

На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову, суд, за
наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Згідно з ч.6 п.11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 18
грудня 2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі» , за змістом частини
четвертої статті 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову, яке не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси третіх осіб, суд у
мотивувальній частині може вказати
лише про визнання позову та прийняття
його судом.

Суд вважає, що визнання
відповідачем ОСОБА_1 позовних вимог -
не суперечить закону та не порушує
права, свободи чи інтереси третіх осіб,
а тому приймає визнання відповідачем
позову та ухвалює рішення про
задоволення позовних вимог щодо нього.

На підставі ст.79,88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідачів на
користь позивачів судові витрати,
пропорційно до задоволених позовних
вимог.

На підставі 203, 215, 509, 510, 526, 527, 530
ЦК України, керуючись ст.ст. 79, 88,
174,209-215 ЦПК України

суд

В И
Р І Ш И В :

Позов КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ
«МЕТРОНОМ» задовольнити частково..

Розірвати укладений між ОСОБА_1 та
КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ «МЕТРОНОМ»
кредитний договір №К115/12 від 13.04.2012
року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «МЕТРОНОМ»
заборгованість за кредитним договором
№К115/12 від 13.04.2012 року в сумі 153 742,79 грн (
сто п»ятдесят три тисячі сімсот сорок
дві гривні 79 коп), з яких прострочена
заборгованість по основному боргу - 69
998,15 грн та прострочена заборгованість
по відсотках - 83 744,64 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ «МЕТРОНОМ» понесені
судові витрати пропорційно до
задоволених позовних вимог в сумі 768,72
грн

В решті позовних вимог КРЕДИТНОЇ
СПІЛКИ «МЕТРОНОМ» відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки
№К115/12-п від 13.04.2012 року.

Стягнути з КРЕДИТНОЇ СПІЛКИ
«МЕТРОНОМ» та ОСОБА_1 в рівних
частинах з кожного на користь ОСОБА_2
понесені судові витрати в сумі 243 грн.60
коп.

Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку протягом десяти
днів. Після закінчення цього строку
рішення набирає законної сили, якщо не
було подано апеляційної скарги на
рішення суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська