АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1319/14
інстанції - Католікян М.О.
Справа № 203/6649/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського
А.Б., Свистунової О.В.,

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська від 20 грудня 2013
року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа - орган опіки та
піклування Кіровської районної в місті
Дніпропетровську ради, про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною,
встановлення порядку спілкування з
дитиною, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому
посилався на те, що після розірвання
шлюбу з ОСОБА_1 їх спільна донька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишилась
проживати з відповідачем. Рішеннями
виконавчого комітету Кіровської
районної в місті Дніпропетровську ради
№ 263 від 15 липня 2011 року та № 47 від 23
лютого 2012 року було встановлено час для
спілкування позивача з дитиною, однак
відповідачка не виконує вказані
рішення та перешкоджає позивачу у
спілкуванні із дитиною. З урахуванням
наведеного позивач просив суд усунути
йому перешкод у спілкуванні з дитиною
шляхом зобов'язання відповідача не
чинити такі перешкоди та встановити
йому порядок участі у вихованні дитини
(а.с. 2-6).

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року
позовні вимоги задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2
перешкоди у спілкуванні з малолітньою
дочкою, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Встановлено ОСОБА_2 наступний порядок
спілкування з малолітньою дочкою,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1: - середа - від 17:00
год. до 20:00 год. без присутності ОСОБА_1; -
кожний перший та третій тиждень місяця
- від 11:00 год. суботи до 18:00 год. неділі
без присутності ОСОБА_1 (за проханням
дитини можлива зміна порядку
зустрічей); - надано можливість ОСОБА_2
забезпечити оздоровчий відпочинок
малолітньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без присутності ОСОБА_1, протягом 21 доби
на рік (14 діб - у літні місяці, 7 діб -
протягом року); - під час святкових днів
(щорічно) - у першій або другій половині
дня (за домовленістю) без присутності
ОСОБА_1: Новий Рік, Великдень, 8 ОСОБА_1; -
на день народження батька 22 січня
(щорічно) - від 12:00 год. до 19:00 год. без
присутності ОСОБА_1 з правом
відвідування розважальних, спортивних,
оздоровчих закладів. У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено (а.с.
152-154).

В апеляційній скарзі відповідач,
ОСОБА_1, посилається на неповне
з'ясування судом обставин у справі,
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні судового рішення, у
зв'язку з чим ставить питання про його
скасування з прийняттям нового про
відмову у задоволенні позовних вимог
(а.с. 159-162).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, який було розірвано заочним
рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
07 грудня 2011 року (а.с. 13).

Від даного шлюбу сторони мають
малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка після розірвання шлюбу проживає з
матір'ю (а.с. 9).

Рішенням виконавчого комітету
Кіровської районної в місті
Дніпропетровську ради № 263 від 15 липня
2011 року було встановлений спосіб
участі позивача у вихованні та
спілкуванні з дитиною у вигляді
зустрічей батька з дитиною за місцем
мешкання дитини в присутності матері.
Наступним рішенням виконкому тієї ж
ради № 47 від 23 лютого 2012 року, у зв'язку
з розглядом заяви відповідача, були
внесені зміни до рішення № 263 від 15
липня 2011 року, відповідно до якого
визначено спосіб участі позивача у
вихованні та спілкуванні з дитиною
один раз на тиждень у неділю з 09:00 год.
до 11:00 год. в присутності матері. Місце
зустрічей визначається за
домовленістю між батьками дитини. (а.с.
10,11).

Відповідно до ст.141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України мати,
батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той
із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування. В
окремих випадках, якщо це викликано
інтересами дитини, суд може обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи. Під час вирішення спору щодо
участі одного з батьків у вихованні
дитини береться до уваги ставлення
батьків до виконання своїх обов'язків,
особиста прихильність дитини до
кожного з них, вік дитини, стан її
здоров'я та інші обставини, що мають
істотне значення, в тому числі стан
психічного здоров'я одного з батьків,
зловживання ним алкогольними напоями
або наркотичними засобами.

Ухвалюючи рішення в частині
зобов'язання ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2
перешкоди у спілкуванні з малолітньою
суд першої інстанції виходив з того, що
мати дитини, ОСОБА_1, не виконує
вищенаведені рішення органу опіки та
піклування, порушує право батька
дитини на її виховання і на особисте
спілкування з нею, чинить перешкоди
батьку у спілкуванні з дитиною. Проте
доказів цим обставинам суд в своєму
рішенні не навів, відсутні такі докази
і в матеріалах справи. Тому колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції в цій частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового про
відмову у задоволенні позовних вимог в
цій частині.

Встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи, що між сторонами
склалися не прості взаємовідносини,
які впливають на спілкування батьків
дитини між собою та дитиною, про що
свідчать звернення ОСОБА_1 до
правоохоронних органів, надані до
справи фотографії (а.с.53,105-109)

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано дійшов висновку про
спілкування та проведення зустрічей
батька з донькою без присутності
матері.

Доводи апеляційної скарги щодо
визначення періодичних побачень та
часу спілкування батька з дитиною з
обов'язковою участю матері, колегія
суддів вважає безпідставними, оскільки
не надано доказів негативної поведінки
позивача. Посилання ОСОБА_1 на те, що
позивач знаходиться на
профілактичному обліку у Кіровському
РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області не можуть
бути підставою для скасування рішення,
оскільки неприязні стосунки склалися
між сторонами, а не батьком та дитиною
(а.с. 14).

Також колегія суддів не може прийняти
до уваги доводи апелянта стосовно того,
що суд не врахував хворобливий стан
дитини, внаслідок чого встановлений
порядок участі позивача у спілкуванні
з ОСОБА_3 не буде відповідати інтересам
останньої, оскільки під час судового
розгляду судом першої інстанції в
якості свідка була допитана
лікар-уролог ОСОБА_4, на лікуванні якої
знаходилась ОСОБА_3, яка пояснила, що
дитина не потребує постійного
перебування вдома, а тому, суд належним
чином дослідив ці обставини та дав їм
відповідну оцінку у своєму рішенні.

Між тим, вирішуючи питання про час та
місце спілкування позивача з донькою,
суд не в повній мірі врахував всі
обставини по справі, а саме малолітній
вік дитини, стан її здоров'я, звички
дитини та пізній час закінчення
зустрічей позивача з дитиною у середу і
в день його народження.

Тому, колегія суддів вважає необхідним
змінити рішення суду в цій частині,
встановивши час спілкування батька з
дитиною в середу з 17:00 год. до 19:00 год.; на
день народження батька 22 січня
(щорічно) - з 12:00 год. до 18:00 год.

Враховуючи наведене, судова колегія
приходить до висновку, що в іншій
частині рішення суду першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
відтак підстав для його скасування за
доводами апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року
скасувати у частині яким зобов'язано
ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у
спілкуванні з малолітньою дочкою,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ухвалити в цій
частині нове рішення про відмову у
задоволені позовних вимог.

Рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року
змінити в частині визначення часу
спілкування з дитиною, встановивши час
спілкування в середу з 17:00 год. до 19:00
год.; на день народження батька 22 січня
(щорічно) - з 12:00 год. до 18:00 год.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту оголошення і протягом двадцяти
днів може бути оскаржено шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: