АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/369/2014
Головуючий в І інстанції Корецький Д.Б.
Доповідач: Фурман Т.Г.
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 18 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Фурман Т.Г. Чиркової К.Г.При
секретарі:Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, діючого від імені ОСОБА_6, на
заочне рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 15 жовтня
2013 року в справі за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_6, третя
особа ОСОБА_7 про звернення стягнення
на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» звернулося до суду зі
вказаним вище позовом зазнаючи, що 21
лютого 2008 р. між відкритим акціонерним
товариством "Сведбанк" та ОСОБА_7 був
укладений кредитний договір №2102/0208/98-024
за умовами якого останній отримав
грошові кошти в розмірі 28 000 доларів США
зі сплатою відсотків у строки та на
умовах, що передбачені кредитним
договором.

В забезпечення виконання зобов'язань
позичальника за кредитним договором,
21.02.2008 року між ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_6
був укладений договір іпотеки,
відповідно до якого відповідачка
передала в іпотеку належну їй на праві
власності квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7 порушив
умови кредитного договору щодо
своєчасного повернення кредитних
коштів та сплати процентів, внаслідок
чого утворилась заборгованість, яка
станом на 01.03.2013 р. складає 308067,72 грн.,
позивач, до якого перейшли права
кредитора за кредитним договором
№2102/0208/98-024, просить звернути стягнення
на предмет іпотеки, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 49,7 кв. м.,
житловою площею 29,2 кв.м., що належить
відповідачці на праві власності, на
користь позивача, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором,
шляхом проведення прилюдних торгів
згідно ЗУ "Про виконавче провадження",
встановивши початкову ціну предмета
іпотеки на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна та
виселити відповідачку з житлового
приміщення, що є предметом іпотеки, без
надання іншого житла зі зняттям з
реєстраційного обліку, а також
стягнути понесені позивачем судові
витрати.

Заочним рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона від 15 жовтня
2013 року позовні вимоги задоволено
частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 49,7 кв. м., житловою площею 29,2
кв.м., що належить ОСОБА_6, на праві
власності, на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредитні
ініціативи", в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№2102/0208/98-024 від 21.02.2008 року, яка станом на
01.03.2013 р. становить 308 067,72 грн., та
складається з: - заборгованості за
кредитом - 173 663,83 грн.; заборгованості за
відсотками - 55051,62 грн.; нарахованої пені
- 79 352,27 грн., шляхом проведення
прилюдних торгів згідно ЗУ "Про
виконавче провадження", встановивши
початкову ціну предмета іпотеки на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою від 10 грудня 2013 року суд
відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_6
про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, діючий від
імені ОСОБА_6, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, уточнивши
вимоги, просив заочне рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 15 жовтня 2013 року в частині
задоволених вимог скасувати,
застосувати позовну давність. В решті
рішення не оскаржує.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» доводи апеляційної скарги
не визнає, заочне рішення суду першої
інстанції просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено і це вбачається із
матеріалів справи, що 21 лютого 2008 року
між ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_7 був
укладений кредитний договір №
2102/0208/98-024 з кінцевим терміном
погашення до 21 лютого 2013 року, за
умовами якого останній отримав кредит
у розмірі 28000 доларів США зі сплатою 12,5 %
річних для придбання транспортного
засобу.

В забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором банк 21 лютого 2008 року уклав
договір іпотеки з ОСОБА_6, предметом
якого є належна відповідачці на праві
власності квартира АДРЕСА_1, загальною
площею 49,7 кв. м., житловою площею 29,2 кв.м.

28.11.2012р. між ПАТ «Сведбанк», який
виступав правонаступником ВАТ
"Сведбанк" та Факторинговою компанією
«Вектор Плюс» укладеного договір
факторингу, згідно якого банк
відступив фактору свої права вимоги по
кредитному договорі № 2102/0208/98-024 від
21.02.2008р. В подальшому, 28.11.2012р. між ТОВ
«ФК «Вектор Плюс» та ТзОВ «Кредитні
ініціативи» укладено договір
факторингу, внаслідок чого, до ТОВ
«Кредитні ініціативи» перейшли права
кредитора за кредитним договором №
2102/0208/98-024 від 21.02.2008р.

У визначений кредитним договором
строк позичальник грошові кошти не
повернув, згідно з наданим
розрахунком кредитна заборгованість
станом на 01.03.2013 року становить 308 067,72
грн., та складається з: - заборгованості
за кредитом - 173 663,83 грн.; заборгованості
за відсотками - 55051,62 грн.; нарахованої
пені - 79 352,27 грн.

Згідно зі ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 33, ст. 39 Закону
України "Про іпотеку" у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основними зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодерожателя.

При цьому рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд може
встановити спосіб реалізації предмета
іпотеки: або шляхом проведення
прилюдних торгів, або шляхом
застосування процедури продажу,
встановленої ст. 38 Закону України "Про
іпотеку".

Статтею 35 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. У цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Як вбачається з матеріалів справи банк
надсилав іпотекодавцю та боржнику,
який є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про виконання грошових
зобов'язань за кредитним договором із
попередженням, що у разі невиконання
даної вимоги, товариство розпочне
стягнення на предмет іпотеки в
передбачений законодавством України
спосіб.

Направлена банком письмова вимога не
була виконана.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо наявності
правових підстав, передбачених Законом
України "Про іпотеку" та умовами
укладеного договору іпотеки, який є
чинним, для задоволення позовних вимог
щодо звернення стягнення на предмет
іпотеки у зазначений позивачем спосіб.

Разом з тим, із наданих ТОВ «Кредитні
ініціативи» розрахунків вбачається, що
пеня нарахована за період з 01.12.2008 року
по 01.03.2013 року (дата розрахунку
заборгованості) в той час, як
відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення пені
застосовується позовна давність в один
рік.

Враховуючи, що суд першої інстанції
розглянув дану справу за відсутності
відповідачки, та зважаючи на подану до
апеляційного суду заяву про
застосування позовної давності щодо
вимог про стягнення пені, колегія
суддів вважає за можливе застосувати
п. 1 ч.2 ст. 258 ЦК України та ч. 4 ст. 267 ЦК
України, щодо зменшення розміру
нарахованої пені в межах позовної
давності.

Звернувшись до суду з позовом 04.06.2013
року позивач, із застосуванням
спеціальної позовної давності, має
право вимагати стягнення пені з 04.06.2012
року по 01.03.2013 року (дата
розрахунку заборгованості). У
відповідності до цього розмір
стягнення, зверненого на предмет
іпотеки, що належить ОСОБА_6 в частині
відшкодування пені становить 24 887,33 грн.

У зв'язку з наведеним ухвалене судом
рішення в оскарженій частині підлягає
зміні із зменшенням розміру стягнення,
зверненого на предмет іпотеки, що
належить ОСОБА_6 в частині
відшкодування пені з 79 352,27 грн. до 24 887,33
грн., а звідси із зменшенням загального
розміру стягнення з 308 067,72 грн. до 253 602,78
грн.

В іншій частині доводи апеляційної
скарги не ґрунтуються на законі,
належних доказах і, як такі, що висновки
суду не спростовують, підлягають
відхиленню.

Законність та обґрунтованість рішення
суду в іншій частині в апеляційному
порядку не перевірялося, як таке, що не
оскаржувалося.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючого від
імені ОСОБА_6 задовольнити частково.

Заочне рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 15 жовтня
2013 року в частині визначення розміру
заборгованості по пені та загальної
суми змінити, зменшивши розмір
стягнення, зверненого на предмет
іпотеки, що належить ОСОБА_6 в частині
відшкодування пені з 79 352,27 грн. до 24 887,33
грн., загальний розмір стягнення з 308
067,72 грн. до 253 602,78 грн.

В решті рішення суду в оскарженій
частині залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: