Справа № 359/2945/13-ц Головуючий у І
інстанції Туманова К.Л.Провадження №
22-ц/780/993/14 Доповідач у 2
інстанції СержанюкКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого - судді Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Білоконь
О.В., Коцюрби О.П., із участю секретаря
Лопатюк В.Ю., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Києві
матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 18 червня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

29 березня 2013 року Публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк»
звернулося до суду із позовом, де
просило стягнути з ОСОБА_1 1 487,97 грн.
заборгованості за кредитним договором
та 229,40 грн. судового збору.

Свої вимоги мотивувало тим, що станом
на 31 січня 2013 року відповідач не
виконав взяті на себе зобов'язання із
повного погашення всієї суми
заборгованості за кредитним договором
від 30 липня 2007 року, чим порушив умови
договору щодо строків погашення
кредиту, що призвело до утворення
заборгованості.

Заочним рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 18 червня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість по
кредитному договору на загальну суму 1
487,97 грн. та 229,40 грн. судового збору.

На обґрунтування ухваленого заочного
рішення суд першої інстанції зазначив,
що відповідач не виконав всі
зобов'язання по кредитному договору.

Не погоджуючись із вказаним заочним
рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також порушення
норм матеріального та процесуального
права при його ухваленні.

Просить заочне рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 18 червня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Суд, з'ясувавши обставини та
перевіривши їх доказами у межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
вислухавши учасників процесу в судових
дебатах, вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити, виходячи
із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що
підтверджується і матеріалами справи,
30 липня 2007 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Комерційний банк
«Дельта Банк», правонаступником якого
є позивач по справі, та ОСОБА_1 уклали
договір №001-09987-300707 на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної картки ( а.с. 5 ).

Згідно п.п. 1.2., 1.3. вказаного правочину,
банк відкриває держателю картковий
рахунок в національній валюті України -
гривні, випускає та надає держателю
платіжну картку, а також ПІН-код до
картки.

При цьому, банк відкриває держателю
кредитну лінію на загальну суму 30 000
грн. та на день укладення договору
встановлює ліміт кредитної лінії на
рахунку в сумі 1 296 грн.

Відповідно до п. 1.5. кредитного
договору, кредитні кошти та власні
кошти держателя використовуються для
розрахунків за товари чи послуги, які
придбані держателем у суб'єктів
господарювання, зняття готівки,
виконання держателем своїх зобов'язань
перед банком за договором, та вчинення
інших операцій передбачених договором.

Пунктом 2.5. передбачено, що держатель
картки зобов'язаний щомісяця в строки,
визначені правилами, здійснювати
погашення частини суми заборгованості
за кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітний місяць, в розмірі,
визначеному «Тарифами», а також
здійснювати погашення в повному обсязі
заборгованості за овердрафтом, яка
виникла за попередній звітний місяць,
сплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитною
лінією та/або овердрафтом за
попередній звітний місяць, та всю суму
пені, яка виникла за попередній звітний
місяць у разі порушення строків сплати
заборгованості ( там же ).

Свої зобов'язання кредитор виконав у
повному обсязі.

Проте, відповідач взяті зобов'язання за
правочином не виконав, унаслідок чого
виникла заборгованість за кредитним
договором, яка станом на 31 січня 2013 року
становить по тілу кредиту 1 487,97 грн. (
а.с. 12 ).

За таких обставин, суд першої
інстанції, з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
зокрема, ст.ст. 526, 549, 610, 612, 625, 1054 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212-215, ЦПК
України, ухвалив законне і
обґрунтоване рішення на підставі
належних та допустимих доказів по
справі.

При цьому, дав відповідну оцінку
належних і допустимих доказів у справі
згідно положень ст. 212 ЦПК України.

У відповідності до положень ст. 4 Закону
України «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК
України суд першої інстанції правильно
визначив і розмір судового збору.

А тому, доводи ОСОБА_1 про незаконність
та необґрунтованість рішення, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи, а
також порушення норм матеріального та
процесуального права при його
ухваленні, на думку апеляційного суду,
не знайшли свого підтвердження при
розгляді справи у суді другої
інстанції.

Інші доводи, викладені в апеляції,
зокрема, про те, що відповідач був
позбавлений можливості контролювати
хід погашення заборгованості, а банк, у
порушення умов укладеного договору, не
направляв держателю щомісячних звітів
про хід погашення кредиту, а також про
невірність розрахунку заборгованості,
виконання правочину належним чином,
проведення стягнення штрафних санкцій
за рахунок підвищення відсоткової
ставки, а не тіла кредиту, не
спростовують висновки суду першої
інстанції про обґрунтованість
заявлених позовних вимог і не є
підставою для задоволення апеляційних
вимог.

Таким чином, суд першої інстанції
стягнув заборгованість за кредитом та
визначив її розмір у відповідності до
вимог цивільного законодавства та умов
договору.

Будь-яких обґрунтованих доказів на
спростування суми заборгованості за
кредитним договором в зазначеному
розмірі чи її зменшення апелянт не
надав ні суду першої, ні суду
апеляційної інстанції.

Наявні у справі контррозрахунки
відповідача ( а.с. 64-65, 86 ), на переконання
апеляційного суду, не свідчать про
обґрунтованість заявлених апеляційних
вимог, оскільки вони повністю
спростовуються як умовами правочину,
так і проведеним розрахунком позивача,
достовірність якого не викликає у суду
сумніву.

А тому, викладені у апеляції доводи суд
другої інстанції відносить до числа
формальних, відповідно, рішення,
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасоване у відповідності
до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч.
3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо порушення призвело до
неправильного вирішення справи, чого
судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Заочне рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 18 червня 2013 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий
А.С. Сержанюк

Судді:
О.В. Білоконь

О.П. Коцюрба