Провадження №2/761/1731/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 квітня 2014 року
м.Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді
Гриньковської Н.Ю.,

при секретарі
Кривошиї О.О.,

за участю сторін:

позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013р. позивач звернулась до
Шевченківського районного суду м.Києва
з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу, стягнення аліментів
та додаткових витрат на утримання
дитини.

Ухвалою судді від 23.12.2013р. позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, стягнення аліментів та
додаткових витрат на утримання дитини,
роз'єднано. Виділено в окреме
провадження позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів та додаткових
витрат на утримання дитини. У справі
№761/34153/13-ц (провадження №2/761/1731/2014)
позов розглядається в частині вимог
про розірвання шлюбу між сторонами.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що між нею та
відповідачем, 05.05.2007р. було
зареєстровано шлюб у відділі
реєстрації актів цивільного стану
Святошинського районного управління
юстиції м.Києва.

Від шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначила позивач, сімейне життя з
відповідачем не склалося через різке
погіршення взаємовідносин,
несумісності характерів, постійних
конфліктів та протиріч, різних
поглядів на життя, втрату
взаєморозуміння, що призвело до того,
що з весни 2013р. між нею та відповідачем
сімейні стосунки фактично припинилися.

Також, позивач вказує, що, неодноразові
спроби дійти компромісу у подружніх
стосунках, не дали позитивного
результату. На даний час, сторони
спільного господарства не ведуть,
проживають окремо один від одного,
дитина проживає з позивачем, фактичних
шлюбних відносин у сторін не має,
збереження шлюбу є неможливим, а тому,
позивач просить розірвати шлюб.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала та просила розірвати
шлюб.

Відповідач проти позову не
заперечував, просив розірвати шлюб.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
розглянувши подані сторонами
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 був зареєстрований 05.05.2007р. у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Святошинського районного
управління юстиції м.Києва, актовий
запис №487, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2(а.с.10).

Згідно свідоцтва про шлюб, прізвище
після реєстрації шлюбу у сторін:
позивач - «ОСОБА_1», відповідач -
«ОСОБА_2».

В шлюбі у сторін народилась дочка,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3(а.с.11).

З пояснень сторін у судовому засіданні
встановлено, що з серпня 2013р. сімейні
відносини між сторонами припинилися,
внаслідок погіршення взаємовідносин,
відсутності взаєморозуміння, різних
поглядів на сімейне життя, постійних
конфліктів та протиріч, вже тривалий
час сторони спільного господарства не
ведуть, проживають окремо один від
одного, дитина проживає разом з
позивачем, майнового спору чи спору про
місце проживання дитини між сторонами
немає, збереження шлюбу неможливо.

Згідно з ч.2 ст.104 Сімейного кодексу
України шлюб припиняється внаслідок
його розірвання.

Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного
Кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу
України передбачено, що суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі
докази у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що шлюб між сторонами носить
формальний характер, збереження їх
сім'ї є неможливим, а тому є усі
підстави для розірвання шлюбу,
оскільки подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу буде
суперечити їхнім інтересам.

Також, відповідно до ст.113 Сімейного
кодексу України, особа, яка змінила
своє прізвище у зв'язку з реєстрацією
шлюбу, має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що після розірвання
шлюбу позивач бажає залишити собі
прізвище «ОСОБА_1», відповідач -
«ОСОБА_1».

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 169, 179, 208,
209, 212 - 215, 218, 223, 228, 294 Цивільного
процесуального кодексу України; ч. 2
ст.104, ч.1 ст.110, ст.112 Сімейного кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 і
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 05
травня 2007р. у Відділі реєстрації актів
цивільного стану Святошинського
районного управління юстиції м.Києва,
актовий запис №487 (Свідоцтво про шлюб
НОМЕР_2) - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
позивача - «ОСОБА_1», відповідача -
«ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1) на користь Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
243,60грн. (двісті сорок три гривні 60коп.).

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м.Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя