Справа № 405/7887/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2014 р.
Ленінський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді
Кореняк В.К.

при секретарі Мишевець
Т.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кіровограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення вартості
безпідставно набутого майна

В С Т А
Н О В И В :

Позивачка звернулась в суд з
позовом про стягнення на свою користь з
відповідачки 45000 грн. безпідставно
набутого майна у вигляді невід»ємних
поліпшень відтворення інженерних
комунікацій енергопостачання, системи
індивідуального опалення та
газопостачання будівель і споруд в
житловому будинку АДРЕСА_1.

На обґрунтування позову
зазначено, що 30.03.20032 р. між позивачкою
та ОСОБА_3 було укладено та нотаріально
посвідчено угоду про завдаток, за
умовами якої позивач передала ОСОБА_3
завдаток в розмірі 2500 грн. в рахунок
належних з неї 3750 грн. по договору
купівлі-продажу належного ОСОБА_3 на
праві власності житлового будинку
АДРЕСА_1. ОСОБА_3, одержавши завдаток,
зобов»язався оформити договір
купівлі-продажу вказаного будинку до
1 вересня 2002 р. Проте, договір
купівлі-продажу будинку оформлено не
було, в ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, а в 2011
р. позивачка дізналась, що власником ?
частини вказаного вище будинку є
відповідачка по справі. При цьому, з
23.04.2002 р. позивачка є зареєстрованою в
будинку за вказаною адресою, фактично в
ньому проживає до сьогоднішнього дня і
за час проживання здійснила ряд
поліпшень будинку, а саме

-будівництво прибудови до будинку
розміром 2м х 3м

-перекриття шифером прибудови та
частини будинку площею 8,7м х 2,75м

-демонтування сходів входу до будинку

-демонтування старих та встановлення
нових 3 дерев»яних вікон

-встановлення 2 пластикових вікон та 1
пластикових дверей в прибудові

-встановлення автономного опалення
будинку, газового котла, колонки,
радіаторів

-проведенння водопроводу в будинок,
встановлення унітазу, умивальника,
мийки

-демонтування старої та встановлення
нової електропроводки в будинку

-монтування однієї перегородки з
гіпсокартону

-встановлення 6 дверей в кімнатах
будинку

-штукатурки та клеєння шпалер в
кімнатах будинку

-утворення двох отворів під двері в
капітальних стінах будинку

-бетонування всього двору

-встановлення паркану в дворі
домоволодіння

-будівництво зливної ями

-перекриття шифером даху сараю

-штукатурку стін сараю

-встановлення 3 вікон та вхідних дверей
до сараю.

Рішенням суду в задоволенні позову
позивачки про визнання за нею права
власності на будинок за набувальною
давністю рішеннями судів було
відмовлено, тому стверджується про
наявність передбачених законом
підстав для стягнення з відповідачки
половини вартості здійснених
позивачкою поліпшень будинку, а саме
45000 грн.

В судовому засіданні позивачка та
її представник заявлений позов
підтримали повністю. При цьому, на
обґрунтування вимог посилаються також
на висновок проведеної по справі
судової будівельно-технічної
експертизи про загальну вартість
невід»ємних поліпшень домоволодіння -
122227 грн., проте підтримують раніше
заявлений розмір позовних вимог - 45000
грн.

Відповідачка та її представник в
судовому засідання позов не визнали,
пояснивши, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1996
р . є власницею ? частини будинку
АДРЕСА_1, проте у 2002 р. позивачка,
стверджуючи, що, начебто, дід
відповідачки - ОСОБА_3 продав вказаний
будинок, вигнала її та її матір ОСОБА_4
на вулицю, після чого вони не мали
певного місця проживання. Вона
вимушена була проживати у різних осіб,
а матір позбавили відносно неї
батьківських прав. Лише в 2011 р. вона
дізналась, що має право власності на
частину будинку, проте до
сьогоднішнього дня позивачка не
допускає її до будинку. Сама ж
позивачка протягом тривалого часу
проживає у будинку, не маючи при цьому
ніяких правових підстав ні для
користуванням ним, ні, тим більше, для
проведення яких-небудь ремонтних та
будівельних робіт в домоволодінні, і
шляхом пред»явлення даного позову
намагається позбавити відповідачку
належної їй власності.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, показання свідків і
вивчивши матеріали справи суд вважає,
що в задоволенні позову необхідно
відмовити повністю.

В судовому засіданні встановлено,
що 22.08.1996 р. згідно договору купівлі-
продажу, посвідченого приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, номер у
реєстрі 3010, ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, від імені якої діяла її
матір ОСОБА_4, було придбано будинок
АДРЕСА_1.

30.03.20032 р. між позивачкою та ОСОБА_3
було укладено угоду про завдаток,
посвідчену приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, номер у
реєстрі 1216, за умовами якої позивачка
передала ОСОБА_3 завдаток в розмірі 2500
грн. в рахунок належних з неї 3750 грн. по
договору купівлі-продажу належного
ОСОБА_3 на праві власності житлового
будинку АДРЕСА_1. З свого боку, ОСОБА_3,
одержавши завдаток, зобов»язався
оформити договір купівлі-продажу
вказаного будинку до 1 вересня 2002 р.
Проте, договір купівлі-продажу з
власниками будинку оформлено не було,
а ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

З 23.04.2002 р. ОСОБА_1 була
зареєстрована у вказаному вище
будинку, з того часу ОСОБА_2, ОСОБА_4 і
ОСОБА_3 в будинку не проживали, речі з
будинку були винесені позивачкою при
вселенні. Після цього відповідачка
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її мати ОСОБА_4,
залишаючись зареєстрованими у
зазначеному будинку, фактично не мали
постійного помешкання, а рішенням
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 22.11.2005 р. ОСОБА_4 була
позбавлена батьківських прав відносно
відповідачки. За час проживання в
будинку до сьогоднішнього дня
позивачка здійснила на території
домоволодіння ряд
ремонтно-будівельних робіт з
влаштування його поліпшень, а в 2013 р.
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 та
Управління власності та комунального
майна Кіровоградської міської ради про
визнання за нею за набувальною
давністю права власності на будинок з
надвірними будівлями, посилаючись при
цьому на здійснення нею в період
проживання в будинку його поліпшень.
Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 13.05.2013 р., залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 09.07.2013 р., в
задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання
права власності на нерухоме майно за
набувальною давністю відмовлено.

На викладені обставини вказують
сторони та їхні представники, вони
підтверджені показаннями свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також
матеріалами справи

-свідоцвами про народження

-договором купівлі-продажу будинку
АДРЕСА_1 від 22.08.1996 р.

-архівною довідкою ОКП «Кіровоградське
ООБТІ» №104288 від 22.11.2013 р., а також
витягом про державну реєстрацію прав
на вказаний будинок

-угодою про завдаток від 30.03.2002 р.

- будинковою книгою для прописки,
реєстрації громадян, що проживають в
будинку АДРЕСА_1, а також довідками
квартального комітету № 13 Ленінського
району м. Кіровограда від 26.11.2013 р. і від
03.12.2013 р.

-свідоцтвом про смерть ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2

-рішенням Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 22.11.2005 р. про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_4

-рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 13.05.2013 р. про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання
права власності на майно за
набувальною давністю

-висновком будівельно-технічної
експертизи від 11.02.2014 р.

З урахуванням викладеного,
зазначені вище обставини суд вважає
встановленими.

Аналізуючи встановлені в судовому
засіданні обставини суд відзначає, що
відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, на
яку посилається позивачка в
обґрунтування свого позову, особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов»язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов»язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

В зв»язку з цим враховується, що
Верховний Суд України в постанові від 2
жовтня 2013 р. при розгляді по справі №
6-88цс13 заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме ч. 1 ст.1212 ЦК
України, зробив висновок, що майно не
може вважатись набутим чи збереженим
без достатніх правових підстав, якщо це
відбулося в не заборонений цивільним
законодавством спосіб з метою
забезпечення породження учасниками
відповідних правовідносин у
майбутньому певних цивільних прав та
обов»язків. Зокрема, унаслідок тих чи
інших юридичних фактів, правомірних
дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК
України.

Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов»язковим для всіх судів України.

Встановлені в судовому засіданні
обставини по справі, а також власні
пояснення позивачки свідчать, що
ОСОБА_2 в період проживання в будинку
АДРЕСА_1 усвідомлювала, що право
власності на вказаний будинок у неї
відсутнє, проте здійснювала
ремонтно-будівельні роботи по
поліпшенню домоволодіння. Подальше
звернення позивачки до суду з позовом
про визнання права власності на
будинок за набувальною власністю, в
якому на обґрунтування позову
вказувалось саме здійснення
позивачкою поліпшень будинку за період
проживання у ньому, свідчить, що такі
поліпшення здійснювались ОСОБА_2 з
метою забезпечення в подальшому
породження у неї права власності на
будинок через прийняття відповідного
рішення суду, що згідно ст. 11 ЦК України
є самостійною підставою для виникнення
цивільних прав та обов»язків.

З урахуванням викладеного суд
вважає неможливим застосування
положень ст. 1212 ЦК України для
врегулювання правовідносин між
сторонами, в зв»язку з чим в
задоволенні заявленого позову
необхідно відмовити повністю.

З урахуванням викладеного,
керуючись постановою Верховного Суду
України від 2 жовтня 2013 р. по справі №
6-88цс13, ст.ст. 8, 10,11, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
суд -

В И Р І
Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про

стягнення вартості безпідставно
набутого майна - відмовити повністю.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
В. К. Кореняк