Єдиний унікальний номер 235/3431/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2857/2014
У Х ВА Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

Головуючої судді Краснощокової Н.С.

Суддів Могутової Н.Г.

Безрученко Ю.О.

При секретарі Папченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 18 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про
визнання договору недійсним та
стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до апеляційного
суду із апеляційною скаргою на рішення
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 18 лютого 2014 року,
яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ТОВ «АВТО ПРОСТО» про
визнання договору недійсним та
стягнення грошових коштів відмовлено
в повному обсязі.

ОСОБА_2 просить скасувати рішення
суду, оскільки воно ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та направити
справу на новий розгляд в іншому складі
суддів. Вважає, що суд при ухваленні
рішення не взяв до уваги той факт, що
відповідач отримав державну ліцензію
на провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах лише 15
січня 2013 року, тому на момент укладання
договору з ОСОБА_2 ТОВ «АВТО ПРОСТО» не
мав відповідної ліцензії. Крім того,
Верховний суд України у постанові у
справі №6-35цс12 від 23 грудня 2011 року
встановив, що договори, укладені для
адміністрування фінансових активів
покупки у групах без залучення коштів
організації, адмініструючій таку
покупку, є недійсними.

Сторони по справі в судовому
засіданні не приймали участі, про час
та місце слухання справи повідомлені
належним чином. Від позивача надійшло
клопотання про розгляд справи у його
відсутність.

Судом першої інстанції при
розгляді цієї справи встановлено, що 16
липня 2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «АВТО
ПРОСТО» був укладений Договір №403278,
предметом якого є надання учаснику
фінансових послуг з адміністрування
фінансових актівів для придбаня
товарів у групах, спрямованих на
придбання автомобіля, за рахунок
об»єднаних грошових коштів учасників
через систему АвтоТак.

Згідно з додатком №1 до
зазначеного Договору ОСОБА_2 отримав
право на придбання автомобіля марки
«ЗАЗ», модель «Ланос», вартістю 80 960 грн.

16 липня 2013 року ОСОБА_2 сплатив на
рахунок ТОВ «АВТО ПРОСТО» грошові
кошти у розмірі 2 914 грн. 56 коп.,
призначення платежу - плата за послуги,
пов»язані зі вступом до системи «Авто
Так».

З моменту укладення договору
позивачем на рахунок ТОВ «АВТО ПРОСТО»
було сплачено всього 14 525 грн. 31 коп.:
13.08.2012 року - 1 916 грн. 05 коп., 10.09.2012 року - 1
916 грн. 05 коп., 09.10.2012 року - 1 916 грн. 05 коп.,
13.11.2012 року - 1 241 грн. 39 коп., 10.12.2012 року - 1
241 грн. 39 коп., 14.01.2013 року - 1241 грн. 39 коп.,
11.02.2013 року - 1 241 грн. 39 коп., 13.03.2013 року - 1
240 грн. 47 коп., 08.04.2013 року - 1 271 грн. 13 коп.,
14.05.2013 року - 1 300 грн. 00 коп.

Враховуючи первинний внесок,
ОСОБА_2 на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО»
сплачено грошових коштів у сумі 17 439
грн. 87 коп.

Автомобіль ОСОБА_2 не отримав, а
отримує лише квитанції від відповідача
про сплату наступних внесків.

12 червня 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до Красноармійського міськрайонного
суду Донецької області з позовом до
ТОВ «АВТО ПРОСТО» про визнання
договору недійсним та стягнення
грошових коштів.

Заочним рішенням Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 21 жовтня 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_2 то ТОВ «АВТО ПРОСТО» про
визнання договору недійсним та
стягнення грошових коштів задоволено в
повному обсязі: визнано недійсним
Договір №403278 від 16 липня 2012 року,
укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «АВТО
ПРОСТО»; стягнуто з ТОВ «АВТО ПРОСТО»
на користь позивача суму одноразового
платежу у розмірі 2 914 грн. 56 коп. та суму
чистих внесків у розмірі 14 525 грн. 31 коп.;
стягнуто з ТОВ «АВТО ПРОСТО» судовий
збір на користь держави у розмірі 229
грн. 40 коп.

05 листопада 2013 року ТОВ «АВТО ПРОСТО»
звернувся до Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
з заявою про перегляд заочного рішення
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 21 жовтня 2013 року.

Ухвалою Красноарміського
міськрайонного суду Донецької області
від 09 грудня 2013 року заява ТОВ «АВТО
ПРОСТО» про перегляд заочного рішення
задоволена. Заочне рішення
Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 21 жовтня 2013 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ТОВ «АВТО ПРОСТО» про визнання
договору недійсним та стягнення
грошових коштів скасовано та
призначено справу до розгляду в
загальному порядку.

Рішенням Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 18 лютого 2014 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «АВТО
ПРОСТО» про визнання договору
недійсним та стягнення грошових
коштів відмовлено в повному обсязі з
підстав того, що під час укладання
Договору позивач отримав усі конкретно
викладені пояснення від представника
ТОВ «АВТО ПРОСТО», проінформований про
всі можливі витрати у зв»язку з
укладанням Договору, уважно прочитав
та зрозумів Договір та Додатки до
нього, своїм підписом засвідчив факт
ознайомлення та згоди з умовами
Договору, підтвердив свої права та
обов»язки за Договором, здатність
набувати права та обов»язки, умови
Договору йому зрозумілі та він вважає
їх справедливими по відношенню до
нього. Доводи позивача про наявність
обману та ознак «пірамідальної схеми»
у діях ТОВ «АВТО ПРОСТО» під час
укладання Договору не узгоджуються з
положеннями п.7 ч.3 ст.19 Закону України
«Про захист прав споживачів» у
взаємозв»язку з нормами Закону України
«Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг» та
Постановою Верховного Суду України від
11 вересня 2013 року по справі за заявою
ТОВ «АВТО ПРОСТО» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України від 28 листопада 2012 року у
справі за позовом ОСОБА_3 то ТОВ «АВТО
ПРОСТО» про визнання угоди недійсною,
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені у скарзі доводи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

16 липня 2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «АВТО
ПРОСТО» був укладений Договір №403278,
предметом якого є надання учаснику
фінансових послуг з адміністрування
фінансових активів для придбаня
товарів у групах, спрямованих на
придбання автомобіля, за рахунок
об»єднаних грошових коштів учасників
через систему АвтоТак.

Згідно з додатком №1 до
зазначеного Договору ОСОБА_2 отримав
право на придбання автомобіля марки
«ЗАЗ», модель «Ланос», вартістю 80 960 грн.

16 липня 2013 року ОСОБА_2 сплатив на
рахунок ТОВ «АВТО ПРОСТО» грошові
кошти у розмірі 2 914 грн. 56 коп.,
призначення платежу - плата за послуги,
пов»язані зі вступом до системи «Авто
Так».

З моменту укладення договору
позивачем на рахунок ТОВ «АВТО ПРОСТО»
було сплачено всього 14 525 грн. 31 коп.:
13.08.2012 року - 1 916 грн. 05 коп., 10.09.2012 року - 1
916 грн. 05 коп., 09.10.2012 року - 1 916 грн. 05 коп.,
13.11.2012 року - 1 241 грн. 39 коп., 10.12.2012 року - 1
241 грн. 39 коп., 14.01.2013 року - 1241 грн. 39 коп.,
11.02.2013 року - 1 241 грн. 39 коп., 13.03.2013 року - 1
240 грн. 47 коп., 08.04.2013 року - 1 271 грн. 13 коп.,
14.05.2013 року - 1 300 грн. 00 коп.

Враховуючи первинний внесок,
ОСОБА_2 на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО»
сплачено грошових коштів у сумі 17 439
грн. 87 коп.

Відповідно до ст. 1 розділу 1
Договору №403278 від 16 липня 2012 року ТОВ
«АВТО ПРОСТО» гарантує надання кожному
учаснику права на отримання автомобіля
за умови виконання ним усіх
зобов»язань, передбачених Договором.

Статтею 2 вказаного Договору
передбачено, що ТОВ «АВТО ПРОСТО»
зобов»язується забезпечити отримання
учасником автомобіля згідно з умовами
Угоди.

Відповідно до ст. 5.1 Договору
учасник, який належним чином виконує
свої зобов»язання за даним Договором,
отримує автомобіль через визначені
Договором форми та механізм надання
права на отримання автомобіля.

Відповідно до умов Договору ТОВ
«АВТО ПРОСТО» зобов»язано надіслати
постачальнику замовлення на передачу
автомобіля учаснику протягом 5 робочих
днів після того, як учасник, у якого
виникло право на одержання автомобіля,
здійснить відповідні платежі, а
виробник (дистриб»ютер чи імпортер)
протягом 30 календарних днів з дня
отримання замовлення зобов»язаний
передати автомобіль учаснику, який
одержав право на отримання автомобіля.
Крім того, умови Договору дозволяють
учаснику сплачувати ціну автомобіля
невеликими щомісячними внесками, які
названі в Договорі «Чисті внески» або
«Внесок в оплату товару».

Згідно з п.2.6 ст.2 Договору Чисті внески,
сплачені учасником у встановлені
строки та відповідно до поточної ціни
автомобіля, дійсної на момент сплати,
зараховуються як відсоток від вартості
автомобіля, що є у свою чергу є оплатою
за товар - автомобіль.

Договором передбачена щомісячна
сплата внесків за (товар) автомобіль,
який передається споживачеві в рамках
укладеного Договору, а не за можливість
одержання права на купівлю товару.

Споживач, який виконав усі умови
договору, має повне право вимагати від
ТОВ «АВТО ПРОСТО» виконання свого
зобов»язання, а саме: оплатити продавцю
вартість автомобіля та передати
автомобіль споживачу, незалежно від
того, чи сплачують кошти інші
споживачі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. У
випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним.

Відповідно до п.5 ст.1 Закону України
«Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг» фінансова
послуга - операції з фінансовими
активами, що здійснюються в інтересах
третіх осіб за власний рахунок чи за
рахунок цих осіб, а у випадках,
передбачених законодавством, - і за
рахунок залучених від інших осіб
фінансових активів, з метою отримання
прибутку або збереження реальної
вартості фінансових активів.

Відповідно до п.11-1 ст.4 ЗУ «Про
фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг» фінансовими
вважаються такі послуги:
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

Згідно п.1.2 ч.1 «Про затвердження
Ліцензійних умов провадження
діяльності з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах», затверджених
Розпорядженням Національної комісії з
державного регулювання у сфері ринків
фінансових послуг від 09 жовтня 2012 року
№1676, адміністрування фінансових
активів для придбання товарів у групі -
фінансова послуга, що надається
ліцензіатом і передбачає залучення
грошових коштів учасників групи,
об'єднання цих коштів з метою придбання
та розподілу товарів між учасниками
групи.

Відповідно до ст.19 ч.3 п.7 Закону
України «про захист прав споживачів»
забороняються як такі, що вводять в
оману: утворення, експлуатація або
сприяння розвитку пірамідальних схем,
коли споживач сплачує за можливість
одержання компенсації, яка надається
за рахунок залучення інших споживачів
до такої схеми, а не за рахунок продажу
або споживання продукції.

Згідно ч.1 ст.230 ЦК України якщо
одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення
(частина перша статті 229 цього Кодексу),
такий правочин визнається судом
недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

Згідно до ч.2 ст. 18 ЗУ «Про захист прав
споживачів» умови договору є
несправедливими, якщо всупереч
принципу добросовісності його
наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 18 ЗУ «Про захист
прав споживачів» якщо положення
договору визнано несправедливим,
включаючи ціну договору, таке
положення може бути змінено або
визнано недійсним. У разі коли зміна
положення або визнання його недійсним
зумовлює зміну інших положень
договору, на вимогу споживача: 1) такі
положення також підлягають зміні; або 2)
договір може бути визнаним недійсним у
цілому.

Відповідно до ч.3 ст. 509 ЦК України
зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

В Постанові Верховного Суду
України від 11 вересня 2013 року по справі
за заявою ТОВ «АВТО ПРОСТО» про
перегляд Ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ зазначено, що суд не врахував, що
ст.ст. 18, 19 Закону України «Про захист
прав споживачів» передбачають різні
взаємовиключні підстави визнання угод
недійсними.

Визначення поняття «несправедливі
умови договору» закріплені в ч.2 ст. 18
цього Закону - умови договору є
несправедливими, якщо всупереч
принципу добросовісності його
наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача.

Аналізуючи норму ст. 18 Закону
України «Про захист прав споживачів»
можна дійти висновку, що для
кваліфікації умов договору
несправедливими необхідна наявність
одночасно таких ознак: по-перше, умови
договору порушують принцип
добросовісності (п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК
України); по-друге, умови договору
призводять до істотного дисбалансу
договірних прав та обов'язків сторін;
по-третє, умови договору завдають шкоди
споживачеві.

Відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Відповідно до ст. 2 Угоди ТОВ
«Авто Просто» гарантує надання
учаснику права на

отримання автомобіля за умови
виконання часником всіх зобов'язань,
передбачених угодою.

Згідно із ст. 3 Угоди відповідач
зобов'язується забезпечити отримання
автомобіля учасником

(позивачем) згідно з умовами Угоди.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів»

забороняються як такі, що вводять в
оману: утворення, експлуатація або
сприяння розвитку

пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається

за рахунок залучення інших споживачів
до такої схеми, а не за рахунок продажу
або споживання

продукції.

Оспорювана позивачем угода
укладена в рамках створеної
відповідачем системи продажу

автомобілів Авто Так, яка полягає у
створенні групи покупців, які бажають
придбати товар

високої вартості, зокрема автомобіль,
та які стають учасниками системи.
Системою встановлені відповідні
механізми, які забезпечують придбання
кожним із учасників автомобіля шляхом
сплати його ціни невеликими
щомісячними внесками.

Тобто, кінцевим результатом укладених
угод з учасником певної групи є
отримання автомобіля всіма учасниками,
за умов дотримання ними встановлених
договором умов. Споживач сплачує саме
за одержання послуги, яка споживається
в процесі її виконання.

Право на отримання автомобіля
надається за механізмами,
передбаченими угодою та відповідно до
платежів, здійснених самим учасником, а
не відповідно до платежів, здійснених
іншими учасниками групи.

Відповідно до п. 1.2 додатку до угоди
системи функціонує таким чином, що
кількість учасників групи, яким
надається право на отримання
автомобіля, відповідає кількості
автомобілів, яку можливо придбати за
рахунок чистого фонду групи.

Крім цього, Законом України від 2 червня
2011 року № 3462-ІV "Про внесення змін до
деяких законів України щодо
регулювання ринків фінансових послуг"
(введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено
зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про
фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг" та доповнено
п. 111 , відповідно до якого до фінансових
послуг віднесено послуги з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

На підставі цього Закону Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг (як уповноважений державний
орган) (далі - Нацкомфінпослуг),
затвердила Ліцензійні умови
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах
(розпорядження від 9 жовтня 2012 року № 1676
"Про затвердження Ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах") (далі -
Ліцензійні умови).

Ліцензійні умови закріпили визначення,
сутність, правовий статус учасників (і
вимоги до них) такого виду фінансових
правовідносин, як придбання товарів у
групах.

З аналізу Ліцензійних умов слід
зробити висновок про те, що діяльність
таких груп направлена на легітимне
використання фінансової схеми із
залученням грошових коштів споживачів
для придбання певного виду товарів
та/або послуг.

Згідно з п. 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групі - це
фінансова послуга, що надається
ліцензіатом і передбачає залучення
грошових коштів учасників групи,
об'єднання цих коштів з метою придбання
та розподілу товарів між учасниками
групи.

Відповідно до додатку № 2 Угоди система
"АвтоТак" - це торговельна марка
зареєстрована згідно із
законодавством України та
використовується для позначення
послуг АВТО ПРОСТО з адміністрування
системи придбання автомобілів у
групах. Кожна укладена угода
включається в групу, кожній
сформованій групі надається
порядковий номер, кожному учаснику
системи - порядковий номер його в
групі. Після формування групи
учасників залучення інших учасників не
відбувається. Право на отримання
автомобіля здійснюється в порядку,
передбаченому Угодою (ст. ст. 5, 6 додатку
№ 2 до Угоди), і відповідно до платежів,
здійснених самим учасником, а не
відповідно до платежів, здійснених
іншими учасниками групи.

Отже, отримання кожним споживачем
автомобіля здійснюється виключно
відповідно до платежів, здійснених ним
самим, і незалежно від платежів інших
клієнтів відповідача.

Як убачається з наведеного,
законодавець розрізняє ознаки, що
застосовуються до поняття
"пірамідальна схема" та "придбання
товарів у групах". Якщо перше є
порушенням законодавства, то друге, за
умови отримання відповідного дозволу
та дотримання всіх встановлених вимог,
є легітимною підприємницькою
діяльністю.

Так, за схемою придбання товарів у
групах придбання товарів для кожного
споживача (крім останнього)
відбувається, у тому числі й за рахунок
внесків інших учасників. Різниця між
споживачами-учасниками є тільки в часі
одержання товару кожним із них,
оскільки в кінцевому підсумку товар
одержать усі учасники, навіть ті, які
фінансово були найменш "активними", за
умови виконання ними умов договору.

Ураховуючи те, що ТОВ «АВТО ПРОСТО»
отримало відповідний дозвіл (ліцензію)
на здійснення діяльності (надання
фінансової послуги) щодо "придбання
товарів у групах" у Нацкомфінпослуг,
яка здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг, не
можна

вважати правильним висновок суду про
те, що така діяльність здійснюється
товариством

нелегітимно, у тому числі й до введення
законом ліцензування такої діяльності.

Отже, якщо укладений сторонами
правочин передбачає одержання
споживачем

необхідного йому товару, визначає
умови (схему фінансування тощо), за яких
такий товар може

бути одержаний (у тому числі закріплює
відповідні права та обов'язки сторін),
то до такого

правочину не може бути застосовано
визначення "пірамідальної схеми".

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що висновок
суду грунтується на доказах, які повно,
всебічно і об»єктивно перевірені в
судовому засіданні і законні.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку, що
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального
закону призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору.

Судом першої інстанції повно та
всебічно з»ясовані усі обставини по
справі, зібрані докази, дана належна
правова оцінка і суд обгрунтовано
задовольнив позовні вимоги.

Згідно із статтею 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Оскільки апеляційним судом не
встановлено порушень судом першої
інстанції при розгляді цієї справи
вимог матеріального чи процесуального
законів або неправильної оцінки
досліджених по справі доказів, то
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення
не має.

Керуючись ст ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 18 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили
безпесередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: