Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1039/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Кучеренко О. П.
Доповідач Кіселик С. А.
УХВАЛА

27.03.2014 Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С.А.

суддів : Кодрула М.А., Чорнобривець О.С..

за участі секретаря судового
засідання Задирака Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по
заробітній платі за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області від 11 лютого
2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із позовом до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості по заробітній платі.

Просила стягнути із відповідача на
її користь заробітну плату за
листопад 2013 року, в розмірі 1025 грн. 50 коп
та за 10 днів грудня в розмірі 553 грн. 60
коп. Також просила стягнути грошову
компенсацію за невикористану
відпустку в розмірі 1028 грн. та витрати
на правову допомогу, в сумі 150 грн.

Ухвалою Добровеличківського
районного суду Кіровоградської
області від 11 лютого 2014 року позовну
заяву повернуто позивачу. (а.с.14).

Не погодившись із ухвалою суду
ОСОБА_2 просить її скасувати та
повернути справу до суду першої
інстанції для розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач посилається на неправильне
застосування судами норм
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, з таких
підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення
позову позивачу, суд першої інстанції,
виходив з того, що, питання із яким
ОСОБА_2 звернулася до суду має
вирішуватись шляхом видачі судового
наказу за заявою особи, якій належить
право вимоги, а позовна заява щодо
цієї вимоги може бути подана тільки
в разі відмови у прийнятті заяви про
видачу судового наказу або
скасування його судом.

Проте з таким висновком погодитись не
можна з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 96 ЦПК України Судовий
наказ може бути видано, у разі якщо
заявлено вимогу про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
працівникові суми заробітної плати.

Аналізуючи вимоги ОСОБА_2 колегія
суддів дійшла висновку, що спір який
виник між сторонами не може бути
вирішено шляхом видачі судового
наказу, оскільки між сторонами існує
спір як щодо періоду за який
мається заборгованість по заробітній
платі так і щодо суми яка підлягає
сплаті. Крім того, позивач ставить
перед судом питання і щодо стягнення
грошової компенсації за
невикористану відпустку, що не є
заробітною, а отже між сторонами
існує спір про право, розгляд якого
в порядку наказового провадження не
відповідає вимогам закону.

Таким чином суд першої інстанції
дійшов хибного висновку, що вимоги
заявлені позивачем є вимогами
визначеними у частині першій статті
96 ЦПК України.

За таких обставин ухвала
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області від 11 лютого
2014 року підлягає скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч. 1 ст. 312, ст.ст.
313,314,315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу Добровеличківського районного
суду Кіровоградської області від 11
лютого 2014 року скасувати, а справу
повернути до суду першої інстанції
на новий розгляд.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: