АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1805/14
Головуючий 1-ї інстанції -
Доповідач - Тичкова О.Ю.
Категорія - договірні, надання послуг
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії -
Піддубного Р.М., Швецової Л.А.

при секретарі -
Доля О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Комунального підприємства «Харківські
теплові мережі»

на рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 21 січня 2014 року

по цивільній справі за позовом
Комунального підприємства «Харківські
теплові мережі» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за опалення
та підігрів води, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2012 року КП «Харківські теплові
мережі» звернулося до суду з позовом,
після уточнення якого просило
стягнути з відповідача заборгованість
за надані послуги з централізованого
опалення та постачання гарячої води у
розмірі 8 867 грн. 63 коп.

В обґрунтування позовних вимог
підприємство посилалося на те, що
відповідач за надані ним послуги
сплачує несвоєчасно або не в повному
обсязі, у зв'язку із чим з 01 січня 2006
року по 01 липня 2012 року утворилась
відповідна заборгованість.

У судовому засіданні відповідач позов
визнала частково. Пояснила, що
відповідно до строків позовної
давності, квитанцій, надісланих їй
позивачем, та виходячи з того, що
квітень та жовтень кожного року
опалення здійснюється виключно
протягом 15 днів, її заборгованість
складає 2 618 грн. 21 коп.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 21 січня 2014 року позов КП
«ХТМ» задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь позивача
заборгованість за опалення та підігрів
води за період з 01 жовтня 2009 року по 01
квітня 2012 року у розмірі 2 618 грн. 21
коп. та судовий збір.

Не погодившись з зазначеним рішенням
представник позивача подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким позов
задовольнити в повному обсязі. В
обґрунтування посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення представника позивача
та ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, дійшла до
висновку, що апеляціцна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції - зміні з
наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 309
Цивільного процесуального кодексу
України, підставою для зміни рішення
суду першої інстанції є неповне
з`ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Як було встановлено судом першої
інстанції та не заперечувалось
сторонами, ОСОБА_3 є споживачем послуг,
що надаються КП «ХТМ» за адресою:
АДРЕСА_1.

17 січня 2008 року між сторонами було
укладено договір про надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води ( надалі
Договір) (а.с. 17-19).

В порушення вимог п. 1) ст. 17 Договору та
п. 1) п. 30 Правил надання населенню
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630
(надалі Правила), відповідно до яких
споживач, зобов'язаний своєчасно, у
встановлений законом строк, сплачувати
за надані послуги, ОСОБА_3 за надані
послуги не сплачувала, або сплачувала
не в повному обсязі. У зв'язку із чим з 01
січня 2006 року по 01 липня 2012 року у
відповідача утворилася заборгованість
у розмірі 8867, 63 грн.

Відповідно до ст. 526, 530, 599 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Задовольняючи позовні вимоги позивача
частково, суд першої інстанції
правильно виходив з того, що відповідач
належним чином зобов'язання за
Договором не виконує у зв'язку з чим з
неї належить стягнути заборгованість у
межах строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст. ст. 256, 257 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

В супереч вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України
позивач не надав суду належних та
допустимих доказів наявності поважних
причин пропуску строку позовної
давності . Згідно матеріалів справи
будь - яких дій, що свідчили б про
визнання боргу за більш ранній період,
ніж з липня 2009 року, ОСОБА_3 не
здійснювала.

Тому судова колегія вважає, що суд
першої інстанції правильно застосував
наслідки спливу позовної давності,
проте невірно визначив період, за який
необхідно стягнути заборгованість, та
її розмір.

Задовольнивши позов лише у межах суми
визнаного відповідачем боргу, суд
першої інстанції послався на те, що
надана відповідачем відомість
нарахувань з зазначенням даних
щомісячних нарахувань за відповідні
періоди не співпадає з даними
щомісячних нарахувань ( квитанцій) , що
надсилалися на адресу ОСОБА_3

Проте зазначений висновок суду
належним чином не обґрунтований та
спростовується матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, оплата послуг
за теплопостачання здійснювалася
відповідачем відповідно до показань
приладу обліку теплової енергії, що
встановлений на будинку АДРЕСА_1.

Заперечення відповідача щодо
розбіжностей у наданих позивачем
розрахунках в частині площі будинку, що
враховується при здійсненні
розрахунку ( а. с. 130 - 131),
спростовується наданими позивачем
поясненнями щодо відключення окремих
квартир і під'їздів будинку від
централізованого опалення будинку і
перевід їх на прямі розрахунки.

Судова колегія не може також
погодитися з твердженням відповідача
щодо невірно визначеного позивачем
періоду розрахунку, а саме з
твердженням ОСОБА_3 про необхідність
виключення з зазначеного періоду
перших 15 днів квітня й перші дві декади
листопада за 2010 рік.

Відповідно до розпоряджень
Харківського міського голови № 27 - 53
від 28.09.2010 року ( а.с. 154) , в редакції
розпорядження від 05.10.2010 року № 2886 ( а.с.
156), та № 803 від 14.04.2010 року (а.с. 155), актів
про підключення та відключення
споживачів від теплової енергії ( а.с.97 )
будинок АДРЕСА_1 був відключений від
джерела опалення 15.04.2010 року та
підключений 12. 10.2010 року.

Крім цього, при здійсненні
відповідачем власного розрахунку
заборгованості, останньою не
враховано, що у період з 21.12.2009 року по
11.11.2010 року нарахування плати за
теплопостачання здійснювалося їй
відповідно до встановлених тарифів, а
не показань приладу обліку , тому що
сплив строк його повірки. Зазначений
лічильник був знятий для проведення
чергової повірки 05.08. 2010 року ( а.с. 98) та
встановлений 11.11. 2010 року ( а.с. 99).

Відповідно до п. 15 Правил засоби обліку
води і теплової енергії,встановлені
у квартирі (будинку садибного типу) та
на вводі у багатоквартирний будинок,
підлягають періодичній повірці.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України №
113/98-ВР від 11.02.1998 року «Про метрологію
та метрологічну діяльність» засоби
вимірювальної техніки, на які
поширюється державний метрологічний
нагляд, дозволяється
застосовувати лише за умови,якщо
вони пройшли повірку або
державну метрологічну атестацію.

Таким чином, нарахування за спожиту
ОСОБА_3 теплову енергію у період з 21.12.2009
року по 11.11.2010 року здійснювалися
відповідно до діючих тарифів,
встановленими рішенням виконавчого
комітету Харківської міської ради
Харківської області № 693 від 05.11.2008 року
(а.с. 180-181).

Розрахунок наданий відповідачем також
спростовується даними рахунків за
надані послуги теплопостачання за
період з липня 2009 по червень 2012 року (
а.с. 29 - 41), даними відомості нарахувань
та оплати за послуги теплопостачання (
а.с. 179).

Так, згідно відомості нарахувань та
оплати за послуги теплопостачання (а.с.
179), розмір заборгованості з липня 2009
року по липень 2012 року складає 4463,61 грн.
(нараховано - 5909,65 грн., сплачено -
1446,04грн.).

Заперечення відповідача щодо
невідповідності надісланих їй
квитанцій ( а.с. 29 - 42) та нарахувань у
відомостях КП «ХТМ» не можуть
прийматись як належний доказ, оскільки
відповідачем надано не всі квитанції
за спірний період, а в порівняльних
таблицях ОСОБА_3 не враховано
проведення позивачем перерахунків за
поставлену теплову енергію.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції підлягає зміні у частині
визначення розміру та періоду
заборгованості. Сума, що має бути
стягнута з ОСОБА_3, підлягає збільшенню
з 2 618 грн. 21 коп. до 4 463 грн. 61 коп.

Керуючись ст. ст. 526,530,599 ЦК
України, ч. 2 ст. 11 Закону України №
113/98-ВР від 11.02.1998 року «Про метрологію
та метрологічну діяльність», рішення
виконавчого комітету Харківської
міської ради Харківської області № 693
від 05.11.2008 року, Правилами надання
населенню послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005
року № 630, ст. ст. 303, 304, п.п.1,3 ч.1 ст. 309, ст.
ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 21 січня 2014 року змінити.

Збільшити стягнену з ОСОБА_3 на користь
Комунального підприємства «Харківські
теплові мережі» суму заборгованості за
опалення та підігрів води з 2 618 (двох
тисяч шестисот вісімнадцяти) гривень 21
(двадцяти однієї) копійки до 4463
(чотирьох тисяч чотирьохсот
шістдесяти трьох) гривень 61 (шістдесяти
однієї) копійки.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: