Єдиний унікальний номер 269/3253/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/871/2014
Головуючий в I інстанції Любченко С.Д.
Суддя доповідач Супрун М.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого судді
Никифоряка Л.П.

суддів
Супрун М.Ю., Жарової Ю.І.

при секретарі
Стрижак О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного
акціонерного товариства „Українська
акціонерна страхова компанія АСКА» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Совєтського районного суду
міста Макіївки Донецької області від 06
грудня 2013 року, -

в с т а н о
в и в :

В липні 2013 року ОСОБА_1
звернулась до суду з вищевказаним
позовом, в обґрунтування якого
зазначила, що 27 січня 2013 року о 14
годині 15 хвилин ОСОБА_3, керуючи
належним йому автомобілем ВАЗ 2103,
номерний знак НОМЕР_1, в порушення п. 10.9
Правил дорожнього руху, рухаючись
заднім ходом по проїзній частині
вулиці Щербакова с. Об'єднане в
Совєтському районі м. Макіївки, не
переконався, що це буде безпечним, не
звернувся за допомогою до інших осіб, в
результаті чого скоїв зіткнення з
належним їй автомобілем FORD-Fiesta,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_2.,
внаслідок чого автомобілі отримали
механічні пошкодження. Постановою
судді Совєтського районного суду міста
Макіївки Донецької області від 15
березня 2013 року ОСОБА_3 був притягнутий
до адміністративної відповідальності
за ст.124 КУпАП. Вартість спричиненої їй
матеріальної шкоди, відповідно
висновку автотоварознавчого
дослідження, склала 15961,79 грн. Крім того,
в результаті пошкодження її майна, їй
була спричинена моральна шкода, яку
вона оцінює у 10000 грн. Просила стягнути
на її користь матеріальну та моральну
шкоду, а також судові витрати.

Рішенням Совєтського районного суду
міста Макіївки Донецької області від 06
грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 15961, 79 грн, в рахунок
відшкодування моральної шкоди 1000
гривень, а також судовий збір сплачений
на користь держави при поданні
позовної заяви у розмірі 259,61 грн. В
інший частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду,
ОСОБА_2 вніс апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
до нього. При цьому зазначив, що суд
першої інстанції не врахував, що
оскільки його цивільно-правова
відповідальність була застрахована в
Приватному акціонерному товаристві
„Українська акціонерна страхова
компанія АСКА», шкода, спричинена в
результаті його неправомірних дій,
повинна була відшкодована страховою
компанією.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні
апеляційного суду підтримав
апеляційну скаргу, просив її
задовольнити.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції позивачка просила відхилити
апеляційну скаргу, разом з тим
пояснила, що не заперечує проти
стягнення спричиненої їй шкоди з
Приватного акціонерного товариства
„Українська акціонерна страхова
компанія АСКА».

Представник Приватного акціонерного
товариства „Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» в судове
засідання не з'явився, згідно заяви,
просив справу розглянути за його
відсутності і апеляційну скаргу
відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивачки та представника відповідача
ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції при
розгляді справи встановлено, що 27 січня
2013 року о 14 годині 15 хвилин ОСОБА_2,
керуючи належним йому автомобілем ВАЗ
2103, номерний знак НОМЕР_1, в порушення
вимог п. 10.9. Правил дорожнього руху,
рухаючись заднім ходом по проїзній
частині вулиці Щербакова с. Об'єднане в
Совєтському районі м. Макіївки, не
переконався, що це буде безпечним, не
звернувся за допомогою до інших осіб, в
результаті чого скоїв зіткнення з
автомобілем FORD-Fiesta, реєстраційний
номерний знак НОМЕР_2, що належить
позивачці, внаслідок чого зазначені
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження (а.с.7-8, 11-12).

Відповідно постанови судді
Совєтського районного суду м. Макіївки
від 15 березня 2013 року ОСОБА_2 був
визнаний винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП та притягнений до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу (а.с.67).

Вартість матеріальної шкоди,
відповідно висновку
автотоварознавчого дослідження № 10/40
від 19.03.2013 року, спричиненої позивачці
склала 15961,79 гривень. (а.с.13-45)

На час вказаної дорожньо-транспортної
пригоди, згідно полісу № АВ /4445129 від
02.08.2012 року цивільна відповідальність
власника транспортного засобу ВАЗ 2103,
номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 була
застрахована в Приватному
акціонерному товаристві „Українська
акціонерна страхова компанія АСКА».
Ліміт відповідальності за шкоду
заподіяну майну, згідно вказаного
поліса складає 50000,00 грн, за шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю -100000,00 грн,
франшиза 1000 грн. (а.с.79)

Відмовляючи у стягненні матеріальної
шкоди з Приватного акціонерного
товариства „Українська акціонерна
страхова компанія АСКА», суд першої
інстанції виходив з того, що стягнути
спричинену позивачці шкоду необхідно з
винної в дорожньо-транспортній пригоді
особи, оскільки позивачка не
звернулась до страхової компанії та не
надала необхідні документи для
отримання страхової виплати.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна з огляду
на наступне.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

У відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Так, у відповідності до приписів ст. 1187
ЦК України, шкода завдана джерелом
підвищеної небезпеки відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо )
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

На підставі ч. 1 ст.990 ЦК України
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди
і страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі Закон), обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно п. 33.1., 33.1.4. Закону, у разі
настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу.

У відповідності до п.п. 35.1., 35.2. Закону,
для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування та
необхідні документи.

Згідно п. 36.1. Закону, страховик (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ), керуючись нормами
цього Закону, приймає вмотивоване
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
або про відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати). Рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду,
у разі якщо спір про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) розглядався в
судовому порядку. Якщо розмір
заподіяної шкоди перевищує страхову
суму, розмір страхової виплати
(регламентної виплати) за таку шкоду
обмежується зазначеною страховою
сумою.

Згідно п.п. 37.1.3., 37.1.4 зазначеного Закону,
підставою для відмови у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати) невиконання
потерпілим або іншою особою, яка має
право на отримання відшкодування,
своїх обов'язків, визначених цим
Законом, якщо це призвело до
неможливості страховика (МТСБУ)
встановити факт дорожньо-транспортної
пригоди, причини та обставини її
настання або розмір заподіяної шкоди;
неподання заяви про страхове
відшкодування впродовж одного року,
якщо шкода заподіяна майну
потерпілого, і трьох років, якщо шкода
заподіяна здоров'ю або життю
потерпілого, з моменту скоєння
дорожньо-транспортної пригоди.

Аналізуючи зміст зазначених норм
Закону можна зробити висновок, що
невиконання позивачем вимог п.п. 35.1.,
35.2. Закону з надання страховику заяви
про страхове відшкодування та
необхідних документів не є підставою
для відмови у позові до страхової
компанії, оскільки страхова компаній
не надала доказів того, що це призвело
до неможливості встановити факт
дорожньо-транспортної пригоди, причини
та обставини її настання або розмір
заподіяної шкоди, тому висновки суду
першої інстанції в цій частині є
помилковими.

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_2
після дорожньо-транспортної пригоди
виконав умови, регламентовані п.п33.1-33.3.
Закону, зокрема, письмово надав
страховику повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду. Крім
того, згоду на відшкодування шкоди
позивачці не висловлював.

З урахуванням наведеного, апеляційний
суд вважає, що оскаржуване рішення
підлягає скасуванню в частині відмови
у позові до Приватного акціонерного
товариства „Українська акціонерна
страхова компанія АСКА», з якого на
користь позивачки підлягає стягненню
страхове відшкодування в сумі 12193,35 грн.
за вирахуванням суми франшизи в
розмірі 1000,00 грн та шкоди, пов'язаної із
втратою товарної вартості
транспортного засобу в сумі 2769, 44 грн.,
що відповідає вимогам п.п.36.6., 32.7 Закону.

Вказані суми повинні бути відшкодовані
особою, відповідальною за завдані
збитки - відповідачем ОСОБА_2

Оскільки відшкодування страховиком
моральної шкоди, пов'язаної з душевними
стражданнями, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із пошкодженням її
майна, у відповідності до вимог Закону
не передбачено, цю шкоду, у розмірі
правильно визначеному судом першої
інстанції, також повинен відшкодувати
відповідач ОСОБА_2, як особа, яка
визнана винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, у зв'язку з порушенням та
неправильним застосування норм
матеріального права, рішення суду
першої інстанції на підставі ч. 1 ст. 309
ЦПК України, підлягає частковому
скасуванню.

Судові витрати, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, підлягають присудженню
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а саме зі
страхової компанії стягненню підлягає
судовий збір в сумі 175,24 грн, виходячи з
розрахунку: 229,40 грн х 76,39% : 100%, з
відповідача ОСОБА_2 - в сумі 23,61 грн,
виходячи з розрахунку: 229,40 грн. х 23,61 % :
100%.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 - 316 ЦПК
України, апеляційний суд

в и р і ш и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Совєтського районного суду
міста Макіївки Донецької області від 06
грудня 2013 року в частині розміру шкоди,
стягнутої з ОСОБА_2, а також розподілу
судових витрат змінити, в частині
відмови у стягненні шкоди з Приватного
акціонерного товариства „Українська
акціонерна страхова компанія АСКА»
скасувати.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства „Українська акціонерна
страхова компанія АСКА» на користь
ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі
12193,35 грн., судові витрати в сумі 175, 24
грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 3768,44 грн., моральної - в сумі 1000,00
грн., судові витрати в сумі 54, 17 грн.

Рішення набирає законної сили з дня
його проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Судді: