Виноградівський районний суд
Закарпатської області
______________________________________________________________________
Справа № 299/824/14-ц
У Х В А Л А

03.04.2014
м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду
Закарпатської області Надопта А.А.,
ознайомившись заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, зацікавлена особа:
Виноградівська РДА,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду із заявою
про встановлення факту, що має юридичне
значення, зацікавлена особа:
Виноградівська РДА.

Позовна заява не відповідає вимогам
ст. 119 ЦПК України.

Так, ст. 258 ЦПК України вимагає у заяві
вказувати причини неможливості
одержання або відновлення документів,
що посвідчують факт, який просить
заявник встановити, та приєднувати до
заяви докази, що підтверджують
викладені в заяві обставини, до заяви
додаються докази, що підтверджують
викладені в заяві обставини, і довідка
про неможливість відновлення
втрачених документів.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України, факт родинних
відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1
ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому
порядку, коли цей факт безпосередньо
породжує юридичні наслідки для
заявника: право на спадщину, право на
пенсію у зв'язку із втратою
годувальника, одержання компенсації
тощо.

Заявниками у справі про встановлення
факту родинних відносин можуть бути,
зокрема, спадкоємці померлої особи, які
мають право на спадщину як за законом,
так і за заповітом і для яких у зв'язку
із встановленням факту родинних
відносин мають настати певні юридичні
наслідки.

Водночас справи про встановлення факту
із метою одержання спадщини не можуть
розглядатися судами, якщо заявник
відповідно до ст. 1224 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК) усунутий від
спадщини.

Заінтересовані особи беруть участь у
справах цієї категорії з метою захисту
своїх інтересів або інтересів держави.
Заінтересованими особами у справах про
встановлення факту належності
правовстановлюючих документів залежно
від мети встановлення цього факту
можуть бути й інші особи.

Поряд з цим, до заяви про встановлення
факту належності правовстановлюючого
документу, в якій зазначається мета, з
якою заявник просить встановити цей
факт, можуть додаватися такі документи
та докази:

1) докази, які підтверджують наявність
цього юридичного факту (акти, анкети,
автобіографії, листівки, сімейні
фотографії, листи ділового та
особистого характеру, особові справи,
рішення судів, ордери на вселення,
обмінні ордери, погосподарські книги,
виписки з

домових книг та інші документи, які у
собі містять відомості про родинні
відносини осіб);

2) довідки органів реєстрації про
неможливість поновлення втрачених
записів, внесення змін і доповнень,
виправлень у правовстановлюючий
документ.

Довідки органів реєстрації про
неможливість внесення змін і
доповнень, виправлень у
правовстановлюючий документ заявником
до заяви також не додано.

Верховним Судом України звернуто увагу
на те, що факти, які підлягають
встановленню, повинні мати юридичне
значення, тобто від них мають залежати
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав громадян.
Заявник не має іншої можливості
одержати чи відновити документ, який
посвідчує факт, що має юридичне
значення. Для цього заявник разом із
заявою про встановлення факту подає
докази на підтвердження того, що до її
пред'явлення він звертався до
відповідних організацій за одержанням
документа, який посвідчував би такий
факт, але йому в цьому було відмовлено
із зазначенням причин відмови. Чинним
законодавством не передбачено іншого
позасудового порядку встановлення
юридичних фактів.

Вирішуючи питання про прийняття заяви
про встановлення факту, що мають
юридичне значення, суддя враховує, що
така заява повинна відповідати як
загальним правилам щодо змісту і форми
позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК,
так і вимогам щодо її змісту,
передбаченим ст. 258 цього Кодексу.

Не зазначено у заяві з яких причин
неможливо одержати або відновити
документ, що посвідчує цей факт, якими
доказами він підтверджується, або до
заяви не приєднано довідки про
неможливість одержання чи відновлення
необхідних документів, є підставою для
судді відповідно до ст. 121 ЦПК
постановити ухвалу, в якій
зазначаються підстави для залишення
заяви без руху і надає заявникові строк
для усунення недоліків. У разі
невиконання вказівок судді заява буде
вважатися неподаною і повернута
заявникові.

Відповідно до ч.1 ст.121 суддя,
встановивши, що заяву подано без
додержання вимог, викладених у статтях
119 і 120 ЦПК України, або не сплачено
судовий збір, постановляє ухвалу, в
якій зазначаються підстави залишення
заяви без руху, про що повідомляє
заявника і надає йому строк для
усунення недоліків.

11.03.2014 року Ухвалою суду вищенаведену
заяву було залишено без руху та надано
позивачу строк для усунення недоліків.

Станом на 03.04.2014року заявником вказані
недоліки не усунуто.

У відповідності до ч.2 ст.121 ЦПК України,
якщо позивач відповідно до ухвали суду
у встановлений строк виконає вимоги,
визначені ст.119 ,120 ЦПК, сплатить суму
судового збору, (позовна) заява
вважається поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачу.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.119, 121, ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що
має юридичне значення, зацікавлена
особа: Виноградівська РДА - залишити
без розгляду та повернути позивачу.

На ухвалу може бути подана заява про її
апеляційне оскарження протягом 5-ти
днів з дня її проголошення та
апеляційна скарга протягом десяти днів
після подання заяви про апеляційне
оскарження через районний суд.

Суддя А. А. Надопта