АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3666/2014 Головуючий у
1-й інстанції: Лісовська О.В.
Доповідач : Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Гаращенка Д.Р.,
Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 15 грудня 2011 року по справі за
поданням головного державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у м. Києві
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2011 року заявник звернувся в
суд із поданням, в якому просив
встановити тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України гр. України
ОСОБА_1 до повного погашення
заборгованості перед ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» згідно виконавчого
листа Дніпровського районного суду м.
Києва № 2-321/1-11 від 25.05.2011р.

В мотивування вимог посилався на те, що
в ході виконавчого провадження боржник
тривалий час ухиляється від виконання
рішення, а на вимоги державного
виконавця не реагує.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 15 грудня 2011 року - подання
задоволено.

Обмежено право виїзду за межі України
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки
України, зареєстрованої в АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, до
виконання судового рішення за
виконавчим листом № 2- 3211-11 від 25.05.2011
року, виданого Дніпровським районним
судом м. Києва, починаючи з дня набуття
чинності ухвали суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
ухвалу, посилаючись на те, що ухвала
суду є незаконною, прийнятою з
порушенням норм процесуального права.

Зазначає , що до суд не врахував
характеру правовідносин між нею та
ініціатором провадження , також інших
обставин, що мають істотне значення для
справи.

Крім того, дана справа слухалась за її
відсутності, що значним чином порушило
її права.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість постановленої ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Задовольняючи подання, суд виходив з
того, що боржник ОСОБА_1 має
зобов'язання, встановлені судовим
рішенням, які не виконує,
заборгованість в сумі 106 196,06 грн. не
погашена.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та ґрунтується на вимогах
закону.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України
вирішення питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно з п. 18 ч. 3 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Ст. 33 Конституції України встановлено,
що кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав
людини кожна людина має право вільно
пересуватися й обирати собі місце
проживання в межах любої держави. Кожна
людина має право залишати будь-яку
країну, включаючи свою власну, і
повертатися у свою країну.

Статтею 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вжити заходів примусового виконання
рішень, встановлених вищезазначеним
законом, неупереджено, своєчасно, повно
вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що Дніпровським
районним судом м. Києва 25.05.2011 року
видано виконавчий лист про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» боргу в сумі 106.196 грн. 06 коп.

Постановою державного виконавця від
25.05.2011р. відкрито виконавче провадження
(ВП №25654765) та надано боржнику 7-денний
строк для добровільного виконання
судового рішення.

Державним виконавцем на виконання
вимог законодавства було надіслано
запити до Головного управління
держкомзему у Київській області,
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі м. Києва,
Управління ДАІ, КМ БТІ, проте майна
боржника не виявлено.

Згідно акту державного виконавця від
12.08.2011 року, зі слів ОСОБА_2 було
встановлено, що за адресою АДРЕСА_1
боржниця виписана, на даний час місце
проживання невідоме.

Отже, державним виконавцем при
примусовому виконанні судового
рішення вчинені всі можливі виконавчі
дії та в повній мірі вжито заходів щодо
розшуку боржника чи її майна.

Разом з тим, апелянт сама вказала на те,
що 30.12.2013 року в аеропорту Бориспіль
працівники Державної прикордонної
служби повідомили їй про обмеження
щодо виїзду за межі України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про порушення судом норм
процесуального права не знайшли свого
підтвердження.

Відповідно до ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Оскільки ухвала суду постановлена з
дотриманням норм процесуального
права, тому підстав для її скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 15 грудня 2011 року в справі
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді