Справа № 154/305/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Лященко О.В. Провадження №
22-ц/773/537/14 Категорія: 57 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчук М. М.,

суддів - Мудренко Л.І., Матвійчук Л.В.,

при секретарі - Лимар Р.С.,

з участю: прокурора - Супрунюк Т.А.,

представника третьої особи -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом
Володимир-Волинського міжрайонного
прокурора в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_2 до вищого комунального
навчального закладу
"Володимир-Волинський педагогічний
коледж імені А.Ю. Кримського" про
зобов'язання провести перерахунок
стипендії та її виплати, за апеляційною
скаргою відповідача на рішення
Володимир-Волинського міського суду
від 20 лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И Л
А:

Рішенням Володимир-Волинського
міського суду від 20 лютого 2014 року
позов Володимир-Волинського
міжрайонного прокурора в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з вищого комунального
навчального закладу
"Володимир-Волинський педагогічний
коледж імені А.Ю. Кримського" на користь
ОСОБА_2 заборгованість по виплаті
стипендії в розмірі 3 056 грн. та
зобов'язано вищий комунальний
навчальний заклад
"Володимир-Волинський педагогічний
коледж імені А.Ю. Кримського" проводити
виплату ОСОБА_2 стипендії у розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для працездатних осіб у
відповідності до ст. 5 Закону України
«Про підвищення престижності
шахтарської праці» і до закінчення нею
навчання.

Стягнуто з вищого комунального
навчального закладу
"Володимир-Волинський педагогічний
коледж імені А.Ю. Кримського" в користь
держави 365 грн. 40 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просив оскаржуване
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь в справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін, виходячи з
наступного.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції свої висновки обґрунтовував
тим, що ОСОБА_2 має право на отримання
стипендії у розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
працездатних осіб, яка їй відповідачем
у визначеному розмірі не виплачувалась
внаслідок чого виникла заборгованість
в розмірі 3056 грн., а тому прийшов до
висновку про стягнення цієї
заборгованості з відповідача на
користь ОСОБА_2

Висновки суду відповідають
встановленим в справі обставинам та
нормам матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є студенткою 2 курсу вищого
комунального навчального закладу
«Володимир-Волинський педагогічний
коледж ім. А.Ю. Кримського» та отримує
стипендію з 01 вересня 2012 року та по
теперішній час в розмірі 550 грн. (а.с.9).

Як вбачається з довідки ДП
«Львіввугілля» ОСОБА_4, який є батьком
ОСОБА_2, працює на ВП «Шахта «Степова»
ДП «Львіввугілля» підземним
гірничомонтажником з повним робочим
днем. Стаж роботи на підземних роботах
станом на 25 травня 2012 року складав 21 рік
5 місяців (а.с.16).

Із довідки Володимир-Волинського
педагогічного коледжу ім. А.Ю.
Кримського № 48/10 від 16 січня 2014 року
встановлено, що заборгованість по
виплаті стипендії ОСОБА_2 за період з
вересня по грудень 2013 року становить 3056
грн. (а.с.10).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
престижність шахтарської праці»
шахтарі, які мають стаж підземної
роботи не менш як три роки, а також
протягом трьох років після здобуття
загальної середньої освіти особи,
батьки яких є шахтарями та які мають
стаж підземної роботи не менш як 15
років або які загинули внаслідок
нещасного випадку на виробництві чи
стали інвалідами I або II групи,
зараховуються поза конкурсом за
особистим вибором спеціальності до
державних і комунальних вищих та
професійно-технічних навчальних
закладів України для навчання за
рахунок коштів державного і місцевих
бюджетів з наданням місць у
гуртожитках на час навчання та
гарантованою виплатою за рахунок
коштів державного бюджету стипендії в
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого законом для
працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2013 рік» встановлено,
що прожитковий мінімум для
працездатних осіб: з 1 січня - 1147
гривень, з 1 грудня - 1218 гривень.

Оскільки ОСОБА_2 є дочкою шахтаря зі
стажем підземної роботи понад 15 років,
тому їй мала бути призначена стипендія
в розмірі встановленого на той час
прожиткового мінімуму для
працездатних осіб з коригуванням цього
розміру із зміною прожиткового
мінімуму.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що загальна сума
невиплаченої позивачу стипендії
становить 3056 грн., а тому відповідно до
передбачених законом підстав стягнув
зазначену суму з відповідача в користь
позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що
Законами України «Про Державний
бюджет» на 2013-2014 роки і кошторисом
названого навчального закладу не
передбачені видатки на виплату
студентам стипендій у розмірі
прожиткового мінімуму згідно ст. 5
Закону України «Про престижність
шахтарської праці» не заслуговують на
увагу, оскільки вказаною нормою
виплата зазначених стипендій не
поставлена в залежність від наявності
на це коштів у бюджеті чи кошторисі
навчального закладу, де навчається
студент.

Також, положеннями цієї статті
гарантовано зазначеним студентам
право на навчання за рахунок коштів
державного і місцевого бюджетів з
наданням місць для проживання в
гуртожитках на час навчання, і саме ці
пільги студентам надаються. Тому
позбавлення студента на одержання
стипендії, право на яку передбачене
цією ж самою статтею, тобто, вибірковий
підхід у наданні пільг, не ґрунтується
на Законі.

Крім того, положення, визначені в
Порядку призначення і виплати
стипендій, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 12.07.2004
року № 882, щодо розміру стипендій не
можуть бути застосовані до
розглядуваного випадку, оскільки
пізніше прийнятим Законом, який має
вищу юридичну силу по відношенню до
зазначеної постанови, встановлено
інший більш високий рівень стипендій
для категорії студентів з числа дітей
шахтарів.

Також, судом вірно не взято до уваги
доводи відповідача про те, що Законом
України «Про Державний бюджет на 2013
рік» та кошторисом навчального
закладу не передбачені кошти для
виплати таких стипендій, оскільки такі
доводи суперечать практиці
Європейського суду з прав людини,
викладеній у рішенні в справі "Кечко
проти України", згідно з якою
реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства, не може
бути поставлена в залежність від
бюджетних асигнувань.

Таким чином, доводи апелянта не
спростовують висновків суду і не
містять встановлених законом підстав
для скасування чи зміни оскаржуваного
рішення, яке постановлено з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу відповідача вищого
комунального навчального закладу
"Володимир-Волинський педагогічний
коледж імені А.Ю. Кримського" відхилити.

Рішення Володимир-Волинського
міського суду від 20 лютого 2014 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: