Справа № 913/1508/2012
Номер провадження 2/350/7/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2014 року
смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд
Івано-Франківської області

в складі головуючого судді
Пулика М.В.,

секретаря судового засідання
Левицького Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Рожнятів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, суд -

В С Т А Н О В И В:

у своїй позовній заяві позивач просив
суд ухвалити рішення, яким стягнути з
відповідача на його користь 29643 гривні
98 копійок боргу за договором позики та
судові витрати.

У процесі розгляду справи ОСОБА_1,
позовні вимоги уточнив та
збільшив,просив суд стягнути з ОСОБА_2,
на його користь 35010.23 (тридцять п"ять
тисяч десять ) гривень 23 копійки в
рахунок виконання зобов"язання за
договором позики та судові витрати по
справі.

Обгрунтування позовних вимог позивач
виклав в позовній заяві (а.с.4-5), та в
заяві про збільшення позовних вимог
(а.с.214-216).

Сторони у судове засідання не прибули,
подали заяву про розгляд справи у їх
відсутності, позивач уточнені позовні
підтримує,відповідач позов не визнав.

Вивчивши матеріали справи суд вважає,
що позов слід задовольнити виходячи з
наступного.

Згідно власноручно написаних та
підписаних ОСОБА_2, розписок (а.с.28,29)
останній 17 листопада 2006 року отримав
від ОСОБА_1, кошти в сумі 1800 (тисячу
вісімсот) доларів США. Відповідач
зобов'язався повернути позичену у
позивача суму до кінця травня 2007 року.

Будучи допитаним в попередніх судових
засіданнях відповідач ОСОБА_2
категорично заперечив укладення з
позивачем договору позики, зокрема
вказував, що грошей в нього не брав,
розписки не писав і не підписував.
Однак, висновком №13051/13052/11-32 від 29
березня 2012 року судово-почеркознавчої
експертизи, проведеної Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз, підтверджено, що підписи
від імені ОСОБА_2, у двох розписках від
імені ОСОБА_2, від 17 листопада 2006 року
про позику ним у ОСОБА_1, грошей у сумах,
еквівалентних відповідно 300 доларам
США та 1500 доларам США, виконані ОСОБА_2

Аналогічне підтверджено і висновком
від 28.02.2014 року № 23/1192 проведеного НДЕКЦ
(а.с.234-241).

Отже висновком експерта з
достовірністю спростовано твердження
ОСОБА_2 про те, що договір позики між
ним і позивачем не укладався.

За змістом ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.Сторони та
інші особи,які беруть участь у
справі,мають рівні права щодо подання
доказів,їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.Кожна
сторона повинна довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або
заперечень,крім випадків,встановлених
цим Кодексом.Суд сприяє всебічному і
повному з"ясуванню обставин
справи,сприяє здійсненню прав сторін.

За змістом ст.11 ЦК України,суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за звернення фізичних чи юридичних
осіб,поданим відповідно до цього
Кодексу,в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб,які беруть участь у справі.

Позивач підтримує позовні вимоги,які
викладені ним в заяві про уточнення
позовних вимог,які ґрунтуються на
довідці про офіційні курси гривні до
іноземних валют станом на 09 листопада
2011 року,що є правом позивача.Оскільки
суд розглядає справу в межах заявлених
вимог,то саме цю довідку суд бере до
уваги визначаючись з розміром
коштів,які підлягають стягненню за
договором позики.

Згідно довідки про офіційні курси
гривні до іноземних валют станом на 09
листопада 2011 року ,100 доларів США
коштували 798,07 гривень(а.с.111) .

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передачі грошей або інших
речей визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України,
договір позики укладається в простій
письмовій формі. На підтвердження
укладення договору позики та його умов,
може бути представлена розписка
позичальника, або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми, або
визначеної кількості речей.

Частиною 2 статті 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуваннням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК
України, позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві грошову суму, що була
передана останньому в строк,
встановлений договором.

Відповідно до вимог ст.1050 ЦК України,
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до
статті 625 цього Кодексу.

За таких обставин, позивач має
право на отримання процентів від суми
неповернутої позики. Оскільки у
договорі позики не визначений розмір
процентів, розмір процентів, що
підлягає стягненню з відповідача
визначається судом на рівні облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період прострочення.

Судом перевірено розрахунок
процентів та інфляційних втрат
наданих позивачем (а.с.216-220) і
встановлено, що ним правильно обрано
періоди за яким проводиться
розрахунок, облікова ставка НБУ, що
діяла у період прострочення сплати
позики та правильно розраховано
кількість днів.

Аналізуючи представлені суду
сторонами в підтвердження та
заперечення позову докази в їх
сукупності суд вважає,що відповідач
зобов"язаний повернути позивачу борг
в розмірі 35010.23 гривні.

Питання судового збору та
витрат, пов"язаних з розглядом справи
суд вирішує у відповідності до
ст.ст.84,88 ЦПК України.

Квитанціями (а.с.2-3)
підтверджено,що позивач поніс витрати
по оплаті судового збору та на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 416 .44 гривні.

Квитанціями (а.с.12,96,145)
підтверджено,що позивач проплатив
проведення почеркознавчої експертизи
в сумі 3525 гривень та поніс витрати на
оплату правової допомоги адвоката в
сумі 5000 гривень.

На підставі
викладеного,ст.ст.23,536,611,625,1046,1048,1049,1167 ЦК
України, керуючись ст.ст.10, 11,84,88,209, 212,
214-215, 223, 294, 296 ЦПК України суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
35010.23 (тридцять п"ять тисяч десять)
гривень 23 копійоки в рахунок
виконання зобов"язання за договором
позики, 8941 (вісім тисяч дев'ятсот одну)
гривню 44 копійки судових витрат по
справі.

На рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення може бути
подана апеляційна скарга, яка
подається до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Рожнятівський районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: