Єдиний унікальний номер 205/926/14-ц
№ 2/205/1923/2014
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:
судді Приходченко О.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «Бюро
швидкого кредитування» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
ТОВ «Бюро швидкого кредитування» 31
січня 2014 року звернулося д суду з
позовом до відповідача ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
Позивач у своєму позові посилався на
те, що 11 травня 2013 року між ТОВ «Бюро
швидкого кредитування» та ОСОБА_1 було
укладено договір позики № 1/2013/002/69,
відповідно до умов якого позивач
позичив відповідачу грошові кошти у
розмірі 1 500 грн., строком до 13 квітня 2013
року, з платою за користування позикою
у розмірі 2 % за кожен день користування.
В порушення умов договору позики №
1/2013/002/69 грошові кошти відповідачем
позивачу повернуто не було. Позивач у
своєму позові просив суд стягнути з
ОСОБА_1 заборгованість за договором
позики у розмірі 10 080 грн., яка
складається з суми основного боргу у
розмірі 1 500 грн., процентів у розмірі 7 830
грн., суми штрафу у розмірі 750 грн., а
також судовий збір у розмірі 243 грн. 60
У своїй заяві до суду представник
позивача справу просила розглянути за
її відсутності, ухваливши заочне
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлений про час
та місце розгляду справи у порядку,
передбаченому чинним законодавством, у
судове засідання не з'явився. На
підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд
вважає можливим справу розглядати за
відсутності відповідача.

Перевіривши матеріали справи,
оцінивши надані і добуті докази, суд
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню за наступних
підстав.

Судом встановлено, що 11 травня 2013
року між ТОВ «Бюро швидкого
кредитування» та ОСОБА_1 було укладено
договір позики № 1/2013/002/69, відповідно до
умов якого позикодавець передав
позичальнику позику, а останній
прийняв позику у сумі 1 500 грн., та
зобов'язався повернути її
позикодавцеві у строк до 25 травня 2013
року (а.с. 3).

Відповідно умов договору позики №
1/2013/002/69 від 11 травня 2013 року ОСОБА_1
прийняв від ТОВ «Бюро швидкого
кредитування» грошові кошти у розмірі 1
500 грн., що підтверджується видатковим
касовим ордером від 11 травня 2013 року
(а.с. 4).

Відповідно до абз. 1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої
якості.

Абз. 2 ст. 1046 ЦК України передбачено, що
договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Ч. 1 ст. 1047 ЦК України передбачено, що
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми.

На підставі абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно з п. 2.1 договору позики, позика
надається на строк 14 днів, початком
якого є 11 травня 2013 року, а закінченням -
25 травня 2013 року.

Ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Відповідно до п. 3.1. договору позики
плата за користування позикою
(проценти) становить 2% за кожен день
користування позикою. Проценти
нараховуються за фактичне число
календарних днів користування позикою,
включаючи день повернення позики, за
виключенням дня отримання позики.

На підставі п. 6.5 договору позики у
випадку прострочення позичальником
сплати процентів за користування
позикою або несвоєчасного повернення
суми позики повністю або відповідної
її частини більш ніж на 3 (три) дня,
позичальник сплачує позикодавцю штраф
у розмірі 50 відсотків від суми позики.

З урахуванням того, що у відповідача
перед позивачем існує заборгованість,
яка ОСОБА_1 добровільно не сплачується,
а одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість за договором позики у
розмірі 10 080 грн., яка складається з суми
основного боргу у розмірі 1 500 грн.,
процентів у розмірі 7 830 грн., суми
штрафу у розмірі 750 грн.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України
встановлено, якщо стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

На підставі ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Позивачем при поданні позову було
сплачено судовий збір у розмірі 243 грн.
60 коп. (а.с. 1), який підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

Таким чином, загальна сума, яку
належить стягнути з ОСОБА_1 на користь
ТОВ «Бюро швидкого кредитування»,
складає 10 323 грн. 60 коп. (10 080 грн. + 243 грн.
60 коп. = 10 323 грн. 60 коп.).

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 525, 526, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 1046, ч. 1 ст. 1047, ч.
1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, ч. 1 ст. 79, ч.
1 ст. 88, , ст. ст. 209, 212-215, 218, ч. 1 ст. 224, ст.
ст. 225, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бюро швидкого
кредитування» заборгованість за
договором позики № 1/2013/002/69 від 11 травня
2013 року у розмірі 10 080 грн., яка
складається з суми основного боргу у
розмірі 1 500 грн., процентів у розмірі 7 830
грн., суми штрафу у розмірі 750 грн., а
також судовий збір у розмірі 243 грн. 60
коп., а разом 10 323 грн. 60 коп.

Відповідачем може бути подано заяву
про перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення позивачем може
бути оскаржено в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня отримання копії заочного рішення.

Суддя