пр.№ 4-с/464/3/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2014 року Сихівський районний суд м.
Львова в складі:

головуючого судді Шашуріної Г.О.,

за участю секретаря Причини О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові скаргу
ОСОБА_1 на дії державного виконавця
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на
дії державного виконавця Сихівського
ВДВС Львівського МУЮ, посилаючись на
те, що 12.03.2013 року державний втконавець
був ним повідомлений, що за час
збереження вилученого у нього
автомобіля ЗАЗ 110557, 2004 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_1, останній був
розукомплектований - викрадено
акумулятор та пошкоджений -
розморожено систему охолодження
двигуна. В травні 2013 року інформацію
про псування переданого на збереження
майна державний виконавець отримав з
копії позовної заяви, яка надіслана з
Сихівського районного суду м. Львова.
17.09.2013 року в судовому засіданні
державний виконавець черговий раз
отримав інформацію про псування
переданого на збереження автомобіля.
Незважаючи на це, державний виконавець
не виконує вимог Закону Українм «Про
виконавче провадження» та Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, завдаючи йому моральну і
матеріальну шкоду. З урахуванням
наведеного, скаржник просив суд
визнати бездіяльність державного
виконавця при збереженні арештованого
автомобіля та зобов'язати здійснити
дії по відновленню автомобіля до
початкової вартості, яка була при
вилученні автомобіля.

Скаржник в судовому засіданні скаргу
підтримав, просив вимоги задовольнити.

Представник Сихівського ВДВС
Львівського МУЮ в судовому засіданні
проти скарги заперечив, вказував, що
ним здійснено виконавчі дії у
відповідності до приписів Закону
України «Про виконавче провадження». В
ході виконання виконавчого
провадження було здійснено опис і
арешт належного боржнику майна -
автомобіля ЗАЗ 110557, 2004 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_1. Проведено оцінку майна
боржника та організовано його
реалізацію з прилюдних торгів.
Будь-яких даних, на які посилається
ОСОБА_1 державним виконавцем
встановлено не було. Просив в
задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
дослідивши матеріали виконавчого
провадження ВП № 29274198, суд приходить
до висновку, що скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Постановою державного виконавця
Сихівського ВДВС Львівського МУЮ від
16.10.2011 року відкрито виконавче
провадження ВП № 29274198з примусового
виконання виконавчого листа
Сихівського районного суду м. Львова №
2-264 від 19.08.2011 року про стягнення
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на користь ПАТ «ПроКредит Юанк»
69 861,21 грн. заборгованості за кредитним
договором, надано боржнику строк на
добровільне виконання рішення до 23.10.2011
року.

Судом встановлено, що боржниками у
наданий державним виконавцем строк
рішення суду не виконано, а тому
державним виконавцем Сихівського ВДВС
Львівського МУЮ розпочато примусове
виконання такого.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 52 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем,
зокрема, шляхом винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження,
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Про проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та арешту
майна боржника. Під час проведення
опису та арешту майна боржника
державний виконавець має право
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити права
користування майном, здійснити
опечатування або вилучити його у
боржника та передати на зберігання
іншим особам, про що зазначається в
акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк
обмеження встановлюються державним
виконавцем у кожному конкретному
випадку з урахуванням властивостей
майна, його значення для власника чи
володільця, необхідності використання
та інших обставин.

Частиною 1 ст. 59 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
майно, на яке накладено арешт, за
винятком майна, зазначеного в частині
восьмій статті 57 цього Закону,
передається на зберігання боржникові
або іншим особам (далі - зберігач),
призначеним державним виконавцем, під
розписку в акті опису. Копія акта опису
майна видається боржнику, стягувачу, а
в разі якщо обов'язок зберігання майна
покладено на іншу особу, - також
зберігачу.

Згідно з положеннями п. 4.1.8., 4.2., 4.2.1., 4.2.2.
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5, розпочинаючи виконання
рішення про стягнення коштів,
державний виконавець зобов'язаний
винести постанову відповідно до
частини другої статті 57 Закону.

Опис та арешт майна боржника
здійснюються в такій послідовності.

Після виявлення майна боржника
державний виконавець проводить опис та
арешт цього майна, про що складає акт. В
акті опису та арешту майна боржника
повинні бути вказані: назва кожного
внесеного в акт предмета і його
відмінні ознаки (вага, метраж, розмір,
форма, вид, колір, товарний знак, проби,
виробнича марка, дата випуску, ступінь
зносу тощо); якщо вилучені предмети
мають ознаки дорогоцінних металів,
каменів органічного та неорганічного
утворення, перлів тощо, то вони
ретельно описуються з визначенням усіх
особливих ознак, відповідним чином
пакуються в конверт, прошиваються,
підписуються державним виконавцем та
іншими учасниками, які були присутніми
під час опису; якщо проводилось
опечатування предмета, зазначається,
які предмети, приміщення, сховища були
опечатані, кількість накладених
печаток та спосіб опечатування;
прізвище, ім'я та по батькові особи,
якій передано майно на зберігання, а
якщо майно передано на зберігання не
боржнику, а іншій особі, - паспортні
дані, її місце проживання (далі -
зберігач); відмітка про роз'яснення
зберігачеві майна обов'язків із
збереження майна, попередження про
кримінальну та іншу відповідальність,
встановлену законодавством, за його
розтрату, відчуження, приховування,
підміну, пошкодження, знищення або інші
незаконні дії з майном, на яке
накладено арешт; якщо державний
виконавець установив зберігачеві
обмеження права користуватися майном,
зазначаються вид, обсяги і строки
обмеження; зауваження або заяви
стягувача, боржника, осіб, що були
присутні при описі.

Акт опису та арешту майна підписується
державним виконавцем, понятими,
зберігачем майна, боржником та
стягувачем, їх представниками, а також
може бути підписаний іншими особами,
які були присутні при проведенні опису
майна. У разі відмови від підпису
сторін чи інших осіб, що були присутні
при виконанні, про це робиться відмітка
в акті.

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження, 16.10.2011 року державним
виконавцем Сихівського ВДВС
Львівського МУЮ винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, якою
накладено арешт на автомобіль ЗАЗ,
фургон малотонажний, білого кольору,
д.н.з. НОМЕР_1, модель 110557, 2004 року
випуску, що належить боржнику ОСОБА_1

17.07.2012 року державним виконавцем
Сихівського ВДВС Львівського МУЮ
складено акт опису і арешту майна -
автомобіля ЗАЗ 110557, фургон
малотонажний, білого кольору, д.н.з.
НОМЕР_1. Описане майно передано на
відповідальне зберігання ОСОБА_5 -
представнику стягувача.

Приписами п.п. 4.2.7., 4.2.10. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень визначено, що у разі
необхідності (наявність інформації про
псування майна тощо) державний
виконавець до моменту передачі майна
новому зберігачу може здійснити вихід
за місцем зберігання майна для його
огляду. У разі зміни кількісних чи
якісних характеристик майна про це
зазначається в постанові про
призначення нового зберігача, при
цьому державний виконавець готує
подання (повідомлення) до
правоохоронних органів щодо
притягнення зберігача до кримінальної
відповідальності.

Виявивши розтрату, відчуження,
приховування, підміну, пошкодження,
знищення переданого на зберігання
майна або встановивши інші незаконні
дії з цим майном, державний виконавець
складає про це акт і звертається з
поданням до органів прокуратури за
місцем виконання рішення у порядку,
визначеному розділом XIV цієї
Інструкції, для вирішення питання про
притягнення зберігача описаного майна
до відповідальності, передбаченої
статтею 388 Кримінального кодексу
України.

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження № 29274198, боржник ОСОБА_1 не
повідомляв державного виконавця про
розукомплектування та пошкодження
описаного й арештованого майна.

Будь-яких доказів псування переданого
зберігачу на відповідальне зберігання
майна - автомобіля ЗАЗ 110557, д.н.з. НОМЕР_1
скаржником суду не надано.

Судом встановлено, що державним
виконавцем Сихівського ВДВС
Львівського МУЮ в подальшому в ході
здійснення виконавчого провадження №
29274198 з дотриманням вимог Закону
України «Про виконавче провадження» та
Інструкції з організації примусового
виконання рішень здійснено оцінку
майна боржника ОСОБА_2 та його продаж з
прилюдних торгів.

У відповідності до ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що виконавчі дії, що вчинені
державним виконавцем Сихівського ВДВС
Львівського МУЮ та спрямовані на арешт
і реалізацію майна боржника,
відповідають приписам чинного
законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Таким чином, суд приходить до висновку
про необхідність відмовити скаржнику у
задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
6, 11, 25, 52, 57, 59, 82 Закону України «Про
виконавче провадження», п.п. 4.1.8., 4.2.,
4.2.1., 4.2.2., 4.2.7., 4.2.10. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5, ст.ст. 208-210, 293, 383-389
Цивільного-процесуального кодексу
України, суд, -

у х в а л и в:

в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня її проголошення, а
особою, у відсутності якої така була
постановлена, - протягом того ж строку з
дня отримання її копії до Апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції.

Суддя: