Придніпровський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Провадження № 2/711/478/14

02 квітня 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Бассак Т.Є.

при секретарі: Мелещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : ОСОБА_3
про визнання спільним майном подружжя
непогашене зобов»язання за договором
позики та визнання в порядку поділу ?
частини непогашеного зобов»язання за
ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2, третя особа : ОСОБА_3 про
визнання спільним майном подружжя
непогашене зобов»язання за договором
позики та визнання в порядку поділу ?
частини непогашеного зобов»язання за
ОСОБА_2.

Свої позовні вимоги мотивує тим,
що шлюб між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 розірваний за
рішенням Придніпровського районного
суду м.Черкаси від 21 серпня 2012 року. Від
шлюбу мають двох неповнолітніх дітей:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час перебування в шлюбі
сторонами було придбано земельну
ділянку площею 980 кв.м. та побудований
будинок, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1

Рішенням Придніпровського
районного суду м.Черкаси від 10 грудня
2012 року було визнано право власності
на ? частину вказаного житлового
будинку та земельної ділянки за
ОСОБА_2.

Зазначає в позові, що вказаний
житловий будинок був побудований за
грошові кошти, які були отримані в
позику 10 квітня 2005 року від ОСОБА_3 у
сумі 350000,00 дол.США.

На момент звернення ОСОБА_3 до суду з
позовом до нього, позивача, ОСОБА_1, про
стягнення заборгованості за договором
позики, заборгованість складала 263000,00
дол.США, еквівалент в гривнях на момент
звернення до суду складає 2 104 000,00 грн.

Рішенням Придніпровського
районного суду м.Черкаси від 05 вересня
2013 року стягнуто з позивача, ОСОБА_1,
заборгованість в сумі 2 104 000,00 грн.

Відповідно до ч.3ст.61 СК України
якщо одним із подружжя укладено
договір в інтересах сім»ї, то гроші,
інше майно, які були одержані за цим
договором, є об»єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Частина 4ст.65 СК України встановлює,
що договір, укладений одним із
подружжя в інтересах сім»ї, створює
обов'язки для другого з подружжя, якщо
майно, одержане за договором,
використане в інтересах сім»ї.

За кошти, одержані позивачем за
укладеним в період шлюбу із
відповідачем договором позики був
побудований житловий будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який
рішенням суду визнаний об»єктом права
спільної сумісної власності
подружжя.Тому вважає, що договір
позики створив обов»язки щодо
повернення грошових коштів і для
ОСОБА_2.

Тому просить визнати зобов»язання
за договором позики від 10 квітня 2005
року перед ОСОБА_3 на суму 2104000,00 грн.
спільним майном подружжя та визнати в
порядку поділу майна подружжя - ?
частину боргового зобов»язання перед
ОСОБА_3 від 10 квітня 2005 року за ОСОБА_2 в
розмірі 1052000,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_6 підтримав позов в
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її
представник за довіреністю ОСОБА_7,
заперечуючи проти позову, посилаються
на ухвалу апеляційного суду по справі
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
договором позики в сумі 2 104 000,00 грн., в
який апеляційним судом зазначено, що
доводи апелянта ОСОБА_2, яка є дружиною
боржника, стосовно відсутності її
згоди на укладення вищевказаного
договору позики є необгрунтованими ,
оскільки встановленими при розгляді
справи обставинами факт витрати ОСОБА_1
отриманих від ОСОБА_3 грошових коштів в
інтересах сім»ї не підтверджені
відповідними доказами. Тобто вважають,
що апеляційним судом вже встановлено,
що кошти, які вказані в розписках
використовувались не в інтересах
сім»ї, а тому не можуть бути визнані
спільним майном подружжя. Просять у
задоволенні позовних вимогах
відмовити.

Третя особа : ОСОБА_3 в судовому
засіданні пояснив, що він надав
ОСОБА_1 згідно договору позики від 10
квітня 2005 року на протязі квітня 2005
року по травень 2007 року грошові кошті,
із яких сумі 2 104 000,00 грн. не повернуті.
Зазначену позику ОСОБА_1 брав ,як він
пояснював, для будівництва будинку.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача ОСОБА_6 ,
відповідача ОСОБА_2 та її представника
за довіреністю ОСОБА_7, третій особи:
ОСОБА_3, покази свідків ОСОБА_9,ОСОБА_8,
дослідивши матеріали цивільної справи,
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до положень статей 10 і 11
ЦПК України суд розглядає цивільну
справу в межах заявлених позивачем
вимог та зазначених і доведених ним
обставин.

В судовому засіданні встановлено,
що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 29.07.1995
року перебували в шлюбі, який
розірваний за рішенням
Придніпровського районного суду
м.Черкаси від 21 серпня 2012 року.

Під час перебування в шлюбі
сторонами було придбано земельну
ділянку площею 980 кв.м. та побудований
будинок, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, який 12.12.2008 року був
зареєстрований на праві власності за
ОСОБА_1

Рішенням Придніпровського
районного суду м.Черкаси від 10 грудня
2012 року було визнано право власності
на ? частину вказаного житлового
будинку та земельної ділянки за
ОСОБА_2.

Рішенням Придніпровського
районного суду м.Черкаси від 05 вересня
2013 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
договором позики в сумі 2 104 000,00 грн.,
позовні вимоги задоволено: стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
заборгованість в сумі 2 104 000,00 грн.

Як пояснили свідки ОСОБА_9 та
ОСОБА_8, що вони були присутні при
передачи грошей для будівництва
будинку за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_3
ОСОБА_1 на протязі квітня 2005 року по
травень 2007 року згідно договору позики
від 10.04.2005 року, укладеного між ОСОБА_1
та ОСОБА_3. На розписках ОСОБА_1 вони
також ставили свої посвідчувальні
підписи.

При наданні свідку ОСОБА_8 для
огляду розписок, він пояснив, що дійсно
в цих розписках його посвідчувальний
підпис.

Крім того, свідок ОСОБА_8 також
пояснив, що ОСОБА_1 постійно надавав
йому гроші для придбання
будматеріалів, він, як водій, їздив
купляв їх в різних містах, в тому числі
і в м. Києві, привозив з відповідними
документами.

Відповідно до ч. 4 ст.65 СК України
договір, укладений одним із подружжя в
інтересах сім»ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім»ї.

Згідно роз»яснення Пленуму
Верховного Суду України в постанові №
11 від 21.12.2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» (п.24) при поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов»язаннями, що
виникли в інтересах сім»ї.

Посилання відповідача та його
представника в запереченнях на
ухвалу апеляційного суду по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором позики в
сумі 2 104 000,00 грн., в який апеляційним
судом зазначено , що доводи апелянта
ОСОБА_2, яка є дружиною боржника,
стосовно відсутності її згоди на
укладення вищевказаного договору
позики є необгрунтованими , оскільки
встановленими при розгляді справи
обставинами факт витрати ОСОБА_1
отриманих від ОСОБА_3 грошових коштів в
інтересах сім»ї не підтверджені
відповідними доказами - не можуть бути
прийняти судом до уваги, оскільки
обставини, зазначені в мотивувальній
частині ухвали апеляційного суду не
має приєдуційного значення до розгляду
інших справ. Приєдуційне значення
мають лише факти, встановлені в
резолютивній частині іншого рішення,
по яким сторонами є одні і ті ж особи ,
що і по справі, до якої дані факти
застосовуються.

Положенням п.7 Постанови Пленуму
верховного Суду України від 18.12.2009 року
№ 14 «Про судове рішення у цивільній
справі» роз»яснено, що обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній , господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справі лише в тому разі,
коли в них беруть участь ті самі особи
або особа, щодо якої встановлені ці
обставини чи їх правонаступники, то в
інших випадках -ці обставини
встановлюються на загальних
підставах.

Згідно з положеннями ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог.

Як встановлено в судовому
засіданні відповідач ОСОБА_2 та її
представник за довіреністю ОСОБА_7,
хоча і заперечують проти задоволення
позову, однак жодного доказу в
обґрунтування своїх заперечень не
надали.

Тому суд ухвалює рішення на
досліджених в судовому засіданні
доказах.

За результатами судового розгляду
суд приходить до висновку зазначений
договір позики був укладений позивачем
ОСОБА_1 в інтересах сім»ї, грошові
кошти , отримані за договором позики ,
використані на будівництво за адресою
АДРЕСА_1. Даний будинок рішенням суду
визнаний спільним майном подружжя і
проведений між сторонами його поділ.

Виходячи з наведеного, позовні
вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11,60, 88, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, на підставі ч.3ст.61 СК
України, ч. 4 ст.65 СК України,суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати зобов»язання за
договором позики від 10 квітня 2005 року
перед ОСОБА_3 на суму 2104000,00 грн.
спільним майном подружжя ОСОБА_1

Визнати в порядку поділу майна
подружжя ОСОБА_1 - ? частину боргового
зобов»язання перед ОСОБА_3 від 10 квітня
2005 року за ОСОБА_2 в розмірі 1052000,00 (
один мільйон п'ятдесят дві тис.) грн., та
? частину боргового зобов»язання за
ОСОБА_1 в розмірі 1052000,00грн. ( один
мільйон п'ятдесят дві тис.)

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Черкаської області шляхом подання
апеляційної скарги у десятиденний
строк з дня проголошення рішення.

Головуючий
Т.Є.Бассак
повний текст
виготовлений 04.04.2014 р.