АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-82/10
Номер провадження 22-ц/786/673/14
Головуючий у 1-й інстанції Маханьков
Доповідач Бутенко С. Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді:
Бутенко С.Б.

Суддів:
Панченка О.О., Прядкіної О.В.

при секретарі:
Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 10
лютого 2010 року

по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Крюківської районної
ради м. Кременчука Полтавської області,
управління земельних ресурсів у м.
Кременчуці Полтавської області,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, за участю третьої особи
товариства з обмеженою
відповідальністю "Добробит" про
визнання рішення частково недійсним та
часткове скасування державних актів на
право власності на земельну ділянку.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2009 року позивачі
звернулися до суду із зазначеним
позовом, в якому посилаючись на
порушення їх права на земельну ділянку,
просили визнати частково недійсними
рішення органу місцевого
самоврядування та частково скасувати
державні акти на право власності
відповідачів на земельну ділянку в
частині передачі у спільну сумісну
власність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 земельної
ділянки в розмірі 72 кв.м., що належить до
багатоквартирного жилого будинку по
АДРЕСА_3.

Рішенням Крюківського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 10 лютого 2010 року в задоволенні
позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції з мотивів
невідповідності висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, і постановлення по справі нового
рішення про задоволення їх позовних
вимог.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
заслухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 307 ч. 1 п. 2 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті заявлених вимог.

Підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення згідно ст. 309 ч. 1 п.п. 3, 4 ЦПК
України є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

По справі встановлено, що ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є
співвласниками квартири АДРЕСА_1, яка
належить їм на праві спільної
часткової власності - по 1/4 частці у
кожного. Дане право позивачі набули в
процесі приватизації державного
житлового фонду, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло від 12 квітня 2005 року, що його
видано згідно з розпорядженням органу
приватизації від 12 квітня 2005 року №
13984/2 та зареєстровано в електронному
Реєстрі прав власності на нерухоме
майно 11.11.2005 р.

Відповідачам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно
свідоцтва про право власності на житло,
виданого на підставі розпорядження
органу приватизації від 09 січня 1998 року
№ 1441/48 та зареєстрованого в
Кременчуцькому БТІ у реєстрову книгу
за № В-1/90, належить на праві спільної
сумісної власності квартира АДРЕСА_2,
що складає 9/20 частин будинку.

Рішенням 16 сесії п'ятого скликання
Крюківської районної ради м.
Кременчука Полтавської області від 27
грудня 2007 року затверджено технічну
документацію із землеустрою та
передано безоплатно у спільну сумісну
власність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 земельну
ділянку загальною площею 242 кв.м. - по 121
кв.м. кожному для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) по АДРЕСА_4.

На підставі зазначеного рішення 31
січня 2008 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 видано
державні акти на право власності на
вказану земельну ділянку серії ЯЕ №
648674 та серії ЯЕ № 648675, які
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 44та №
43 відповідно.

Як вбачається зі схематичних планів
присадибних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2
по АДРЕСА_3, викопіювання з плану міста,
висновку судової будівельно-технічної
експертизи № П-246 від 15 листопада 2011
року, до складу земельної ділянки, яка
була передана у власність відповідачів
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, увійшла земельна
ділянка площею 68 кв.м., що належить до
багатоквартирного жилого будинку по
АДРЕСА_3.

Відповідно до ст. 42 ЗК України земельні
ділянки, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території державної або
комунальної власності, надаються в
постійне користування підприємствам,
установам і організаціям, які
здійснюють управління цими будинками.

У разі приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватися у користування
об'єднанню власників.

Порядок використання земельних
ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначається
співвласниками.

Розміри і конфігурація земельних
ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначаються
на підставі проектів розподілу
території кварталу, мікрорайону та
відповідної землевпорядної
документації.

Пленумом Верховного суду України у п. 19
постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» роз'яснено, що при
приватизації громадянами одно- або
багатоквартирного будинку державного
житлового фонду порядок користування
закріпленою за ним прибудинковою
територією згідно з пунктом 5 статті 10
Закону від 19 червня 1992 р. № 2482-ХІІ «Про
приватизацію державного житлового
фонду» здійснюється в порядку та на
умовах, передбачених частиною третьою
статті 42 ЗК, якою встановлено, що
порядок використання земельних
ділянок, де розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначається
співвласниками. Якщо в жилому будинку
приватизовано частину квартир, питання
про користування прибудинковою
територією вирішується відповідно до
положень частини третьої статті 88 ЗК,
тобто шляхом отримання в користування
її частини, що відповідає частці
приватизованих квартир та інших
приміщень у вартості будинку і споруд.
При цьому розміри та конфігурація
земельних ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначаються
на підставі проектів розподілу
території кварталу, мікрорайону та
відповідної землевпорядної
документації.

Згідно рішень виконкому Кременчуцької
міської ради від 28 жовтня 1954 року № 574,
від 18 травня 1965 року № 257, від 18 лютого
1988 року № 133 в результаті обміру земель
по будівельному кварталу № 50 м. Крюків
за багатоквартирними житловими
будинками нині - НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по
АДРЕСА_3 було зареєстровано земельні
ділянки розміром 600 кв.м. та 795 кв.м.
відповідно.

На час прийняття Крюківскою
районною радою м. Кременчука
оскаржуваного рішення розміри та
конфігурація вказаних земельних
ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки та
належні до них будівлі і споруди, їх
лінійні розміри визначались
схематичними планами у технічному
паспорті садибних ділянок НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 по АДРЕСА_3, межі та конфігурація
яких відповідають викопіюванню з плану
міста.

За висновком судової
будівельно-технічної експертизи № П-246
від 15 листопада 2011 року, що також
вбачається з технічної документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право спільної сумісної
власності на земельну ділянку ОСОБА_6
та ОСОБА_7 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_4, до земельної ділянки, яка була
безоплатно передана у власність
відповідачів, відійшла частина
земельної ділянки, що належить до
багатоквартирного жилого будинку по
АДРЕСА_3, площею 68 кв.м. При цьому
вилучення земельної ділянки із
землекористування позивачів в порядку,
встановленому ст. 149 ЗК України, не
здійснювалось.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_3, суд
першої інстанції на вказані обставини
уваги не звернув та не врахував, що
згідно ст. 42 ЗК України не передбачена
можливість передачі земельних ділянок,
які відносяться до прибудинкової
території багатоквартирного будинку, у
власність окремих громадян.

Висновки суду першої інстанції
про відсутність порушення прав, свобод
та інтересів позивачів, оскільки вони
не є суб'єктами правовідносин, що
стосуються виділення у користування чи
передачі у власність земельної
ділянки, віднесеної до прибудинкової
території будинку НОМЕР_1 по АДРЕСА_3, є
помилковими та не ґрунтуються на
положеннях ст. 88 ЗК України, згідно якої
позивачі разом з набуттям права
власності на квартиру отримали право
користування чистиною земельної
ділянки, що відповідає частці
приватизованої квартири у вартості
будинку.

Частина 1 ст. 15 ЦК України
закріплює право кожної особи на захист
свого права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 3
ст. 152 ЗК України захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: визнання прав;
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; визнання угоди
недійсною; визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків,
застосування інших, передбачених
законом, способів.

У спорах, пов'язаних із правом
власності на земельні ділянки,
недійсними можуть визнаватися як
відповідні рішення органів виконавчої
влади або місцевого самоврядування, на
підставі яких видано державні акти, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки, так і самі акти на
право власності на земельні ділянки.
Визнання недійсними державних актів на
право власності вважається законним,
належним та окремим способом
поновлення порушених прав у судовому
порядку. Такий висновок викладений у
постанові Верховного Суду України від
22 травня 2013 року № 6-33цс13 і відповідно
до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України.

З огляду на встановлені обставини
справи та зазначені правові норми,
колегія суддів приходить до висновку,
що прийняттям Крюківською районною
радою м. Кременчука оскаржуваного
рішення від 27 грудня 2007 року та видачею
відповідачам державних актів на право
власності на земельну ділянку в
частині передачі земельної ділянки
площею 68 кв.м., що належить до
багатоквартирного жилого будинку по
АДРЕСА_3, порушено право користування
спірною земельною ділянкою позивачів,
і дане право підлягає судовому захисту
у передбачений законом спосіб.

Заперечення відповідачів щодо
відсутності доступу до належної на
праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7
частини будинку по АДРЕСА_4 не
впливають на характер спірних
правовідносин і не є підставою для
відмови у позові. За наявності до того
підстав, дане питання може бути
вирішено шляхом встановлення
земельного сервітуту.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 10
лютого 2010 року - скасувати та ухвалити
нове рішення по суті позовних вимог.

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Крюківської районної ради м.
Кременчука Полтавської області,
Управління земельних ресурсів у м.
Кременчуці Полтавської області,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, за участю третьої особи
- Товариства з обмеженою
відповідальністю «Добробит» про
визнання рішення частково недійсним та
часткове скасування державних актів на
право власності на земельну ділянку -
задовольнити частково.

Визнати частково недійсним рішення 16
сесії п'ятого скликання Крюківської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області від 27 грудня 2007
року «Про передачу гр.гр. ОСОБА_6, ОСОБА_7
безоплатно у спільну сумісну власність
земельні ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) по АДРЕСА_4» в
частині передачі безоплатно у спільну
сумісну власність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по
1/2 частці кожному земельної ділянки
площею 68 кв.м., що належить до
домоволодіння по АДРЕСА_3.

Визнати частково недійсним державний
акт на право власності на земельну
ділянку серія ЯЕ № 648674 виданий ОСОБА_6 31
січня 2008 року на 1/2 частку земельної
ділянки площею 0,0242 га, яка розташована
в АДРЕСА_4 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 44, в
частині визнання за ним права
власності на 1/2 частку земельної
ділянки площею 68 кв.м., що належить до
домоволодіння по АДРЕСА_3.

Визнати частково недійсним державний
акт на право власності на земельну
ділянку серія ЯЕ № 648675, виданий ОСОБА_7
31 січня 2008 року на 1/2 частку земельної
ділянки площею 0,0242 га, яка розташована
в АДРЕСА_4 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 43, в
частині визнання за нею права
власності на 1/2 частку земельної
ділянки площею 68 кв.м., що належить до
домоволодіння по АДРЕСА_3.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

З оригіналом згідно.