Справа № 333/9725/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2014 р.
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі головуючого судді Боровікової
А.І., при секретарі Мікові П.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення додаткових витрат на дитину,
-

В С Т А Н О В И
В:

У грудні 2013р. позивачка звернулася до
суду з вищезазначеним позовом,
вказавши, що з 22.09.1994 р. по 18.01.2008 р. вона
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому в органах РАГСу шлюбі,
від якого має доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 18.01.2008р. шлюб між
сторонами розірвано. Після розірвання
шлюбу неповнолітня на той час донька
залишилася проживати з відповідачкою.
20.10.2011р. прізвище ОСОБА_5 та ім*я ОСОБА_5
донька змінила на прізвище ОСОБА_5 та
ім*я ОСОБА_5, про що свідчить Свідоцтво
про зміну імені.

У червні 1999р. неповнолітній доньки
сторін було встановлено діагноз:
бронхіальна астма тяжкого ступеню та
встановлена група інвалідності:
інвалід з дитинства віком до 16 років.
30.07.2013р. МСЕК ОСОБА_5 було встановлено II
групу інвалідності з дитинства.
Щорічно донька потребує
cанаторно-курортного лікування,
вартість якого в 2011р. становила 4080 грн.
та 3705 грн. в 2012р., що підтверджується
довідками лікаря-алерголога та
санаторно-куротного закладу про
вартість лікування. Санаторне-куротне
лікування донька проходила щорічно,
починаючи з 2007р. (в цей час батько
дитини проживав з позивачкою, це було
рішення, прийняте обома батьками).
Також у 2012р. донька через погіршення
зору пройшла курс лікування лінзами
«Paragon CRT» у 2012р. вартістю 3000 грн.

Позивачка просить суд с тягнути на її
користь з відповідача 5392 грн. 50 коп. -
половину вартості додаткових витрат,
понесених нею на лікування та
оздоровлення доньки ОСОБА_5 та
стягнути з відповідача на її користь
судові витрати.

У судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала у повному обсязі,
надала суду пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві, просила
суд задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_6 у
судовому засіданні позовні вимоги
визнав частково у сумі 3352 грн. 50 коп., не
заперечував проти задоволення позову в
частині стягнення з відповідача на
користь позивача ? вартості витрат,
пов*язаних з санаторно-курортним
лікуванням дитини у 2012р. в м. Євпаторія
у сумі 1852 грн. 50 коп. та ? вартості
лікування лінзами «Paragon CRT» у 2012р. у сумі
1500 грн.

Позов в частині стягнення з нього ?
вартості витрат, пов*язаних із
санаторно-курортним лікуванням дитини
у 2011р. в м. Бердянську у сумі 4080 грн., а
саме в розмірі ? частини - 2040 грн. не
визнає з тих підстав, що зазначені
кошти були витрачені позивачкою, яка
одноособово прийняла рішення про
лікування дитини у занадто коштовному
санаторно-курортному закладі, крім
того лікування у санаторно-курортному
закладі на Чорному або Азовському морі
носило лише рекомендований характер
лікаря-алерголога, при цьому питання
витрат на санаторне-курортне лікування
дитини не було погоджено з
відповідачем, тобто грошові кошти на
додаткові витрати на дитину витрачені
позивачкою без згоди відповідача,
просив в цій частині у задоволенні
позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивачки,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 185 СК України, той з
батьків, з якого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до якого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов*язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, які мають
істотне значення.

Судом встановлено:

У грудні 2013р. позивачка звернулася до
суду з вищезазначеним позовом,
вказавши, що з 22.09.1994 р. по 18.01.2008 р. вона
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому в органах РАГСу шлюбі,
від якого має доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя шлюб між сторонами
розірвано від 18.01.2008р. Після розірвання
шлюбу неповнолітня на той час донька
залишилася проживати з відповідачкою.

20.10.2011р. прізвище ОСОБА_5 та ім*я ОСОБА_5
донька змінила на прізвище ОСОБА_5 та
ім*я ОСОБА_5, про що свідчить Свідоцтво
про зміну імені.

У червні 1999р. доньки було встановлено
діагноз: бронхіальна астма тяжкого
ступеню та встановлена група
інвалідності: інвалід з дитинства
віком до 16 років. 30.07.2013р. МСЕК було
встановлено ОСОБА_5 II групу
інвалідності з дитинства, що
підтверджується відповідними
медичними довідками, висновком МСЕК та
пенсійним посвідченням.

Як вбачається з пояснення позивачки у
судовому засіданні, щорічно донька
потребує cанаторно-курортного
лікування, вартість якого в 2011р.
становила 4080 грн., в 2012р. - 3705 грн.,
лікування лінзами «Paragon CRT» у 2012р.
становить 3000 грн.

Вищезазначені додаткові витрати
підтверджено відповідними касовими
квитанціями, приходно-касовими
ордерами, а також проти позовних вимог
щодо стягнення ? вартості зазначених
витрат на лікування лінзами «Paragon CRT» у
сумі 1500 грн. та санаторно-курортного
лікування у 2012р. у сумі 1852 грн., а усього
у сумі 3352 грн. 50 коп. у судовому
засіданні не заперечував представник
відповідача.

Що стосується витрат у сумі 4080 грн. на
оплату вартості санаторно-курортного
лікування доньки у 2011р. у санаторії в м.
Бердянськ Запорізької області, ?
вартості від яких складає 2040 грн., суд
вважає. позовні вимоги щодо останніх
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Як вбачається з виписки
лікаря-алерголога із амбулаторної
картки ОСОБА_5, останній рекомендовано
санаторно-курортне лікування в літній
період на березі Азовського або
Чорного моря, тобто вищезазначене
санаторно-курортне лікування носить
рекомендований, а не обов*язковий
характер, а також, як вбачається з
пояснень представника відповідача у
судовому засіданні,
санаторне-курортне лікування доньки у
зазначений період у вказаному
санаторії між батьками дитини -
сторонами по справі, не узгоджувалося:
як щодо необхідності
санаторно-курортного лікування,
оскільки вказівка лікаря алерголога
носить лише рекомендований, а не
обов*язковий характер, також щодо
вибору санаторно-курортного закладу
виходячи з вартості лікування в
останньому.

Таким чином, дослідивши вищезазначені
докази, суд приходить до висновку, що
понесені позивачкою судові витрати на
санаторне-курортне лікування у м.
Бердянську доньки ОСОБА_5 у 2011р.
вартістю 4080 грн. (1/2 частина від яких
складає 20140 грн.) не викликані
особливими обставинами, а є
добровільними витратами позивачки, які
витрачені без погодження з батьком
дитини - відповідачем по справі, а тому
позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають за
недоведеністю. Щодо стягнення
додаткових витрат на дитину у сумі 3352
грн. 50 коп. суд вважає доведеними
вищезазначеним доказами, а тому
стягненню з відповідача на користь
позивачки підлягають додаткові
витрати на дитину у сумі 3352 грн. 50 коп.

Відповідно ст. 88 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторонни понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.185 СК України, ст.ст. 212-214
ЦПК України, суд-

В И
Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково. .

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
додаткові витрати на дитину у сумі 3352
грн. 50 коп., судові витрати у сумі 142 грн.
62 коп., а усього стягнути у сумі 3495 грн.
12 коп.

У іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
А.І. Боровікова