Справа № 344/196/14-ц
Провадження № 2/344/1529/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

17 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді
Ковалюк І.П.

секретаря Гречун
Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу, суд-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача коштів за
договором позики від 10.10.2013року в
розмірі 14 000 грн. та судових витрат.
Позов мотивований тим, що між позивачем
та відповідачем було укладено договір
позики, згідно якої позивач надав
ОСОБА_2 грошову позику в сумі 14 000 грн. зі
строком повернення до 11.10.2013 року, проте
до сьогоднішнього часу гроші не
повернуті.

Позивач в судове засідання не з'явився,
подавши до суду заяву, за змістом якої,
заявлені вимоги підтримав з мотивів,
викладених в позовній заяві, просив
розглядати даний спір у відсутності
представника та не заперечив проти
прийняття заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоч про час і місце судового
розгляду повідомлявся у встановленому
порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1
ст. 224 ЦПК України, та того, що
відповідачі про причини неявки суд не
повідомив, а позивач подав достатньо
матеріалів, які свідчать про
взаємовідносини сторін, суд вважає, що
можливо провести заочний розгляд
справи.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 10.10.2013 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір
позики, згідно якої ОСОБА_1 надав
ОСОБА_2 грошову позику в сумі 14 000 грн. зі
строком повернення 11.10.2013 року.
Укладення договору позики
підтверджується розпискою наданою
ОСОБА_2 (а.с.10).

Строк повернення визначений в розписці
11 жовтня 2013 року, проте до
сьогоднішнього часу гроші не
повернуті. З метою досудового
врегулювання спору позивачем на адресу
відповідача надсилалася письмова
претензія з вимогою виконання
зобов'язання, проте жодної відповіді
від ОСОБА_2 позивачем не отримано.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Ст. 510 ЦК України визначає, що сторонами
у зобов'язанні є боржник і кредитор. У
зобов'язанні на стороні боржника або
кредитора можуть бути одна або
одночасно кілька осіб. Сторони можуть
визначити грошовий еквівалент
зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно ст. 530 ЦК України, Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 1046 ЦК України визначає, що за
договором позики одна сторона
(позикодавець передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
визначених родовими ознаками

Відповідно до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і у встановлений строк
відповідно до вказівок договору, в
даному випадку - договору позики
грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому з
відповідача також слід стягнути на
користь позивача понесені ним судові
витрати.

На підставі наведеного, ст.ст. 526, 530, 546,
625, 1046, 1049-1052 ЦК України, керуючись ст.ст.
88, 213-215, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу - задоволити .

Стягнути в ОСОБА_2 (жителя АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер - невідомий,
згідно відповіді від Міністерства
доходів та зборів надати реєстраційний
номер облікової картки вказаної
фізичної особи не має можливості,
оскільки фізичну особу неможливо
однозначно ідентифікувати за наданими
в справі даними) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
жителя АДРЕСА_2) борг за розпискою від
10.10.2013 року в сумі 14 000,00 грн., , а також 244
грн. сплаченого судового збору .

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
Ковалюк І.П.