Справа № 188/363/14-ц
Провадження № 2/188/244/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді:
Місюра К.В.

при секретарі:
Хандрига Л.І.

за участю представників:

від позивача: не
з'явився

від відповідача-1 не
з'явився

від відповідача-2: не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 про визнання
права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, відповідно до якого просить
визнати за нею право власності на
спадкове майно: на 3/4 частини
домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається
відповідно до технічного паспорту з
наступних будівель та споруд: будинок -
«А» площею 63,0 кв.м., сіни - «а» площею 23,0
кв.м., сіни - «а1» площею 22,9 кв.м., гараж -
«Б» площею 17,3 кв.м., сарай - «В» площею 9,8
кв.м., сарай - «Г» площею 8,9 кв.м., ворота -
«1» площею 4,8 кв.м., хвіртка - «2» площею 1,0
кв.м., душ «Д» площею 1,4 кв.м., огорожа -
«З» площею 20,8 кв.м., убиральня «Е»
площею 1,4 кв.м., колодязь - «К» площею 0,0
кв.м., що належали померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5; а також на 1/2
частину земельної ділянки кадастровий
номер :02:001:0367, площею 5,590 га,
сільськогосподарського призначення,
що розташована на території
Петропавлівської селищної ради
Дніпропетровської області, яка
належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_5.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача -
ОСОБА_5, якому належало домоволодіння
АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 5,590
га, сільськогосподарського
призначення, що розташована на
території Петропавлівської селищної
ради Дніпропетровської області.
Будь-якого заповіту після смерті
чоловіка не залишилось. На
сьогоднішній день спадкоємцями на
майно померлого чоловіка є позивач та
її онуки - ОСОБА_2 та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 її мати - ОСОБА_3,
які за рішенням суду вже набули право
на свої частки в спадковому майні, отже
фактично позивач є єдиним спадкоємцем
на решту частину майно померлого
ОСОБА_5, але не може розпоряджатися ним
на свій розсуд в зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
житловий будинок. Для усунення цього
непорозуміння позивач і звернулась до
суду.

В судове засідання позивач не
з'явилась, подала заяву, відповідно до
якої просить розглянути справу у її
відсутність та задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Відповідач-1 та відповідач-2 також в
судове засідання не з'явились, до
початку розгляду справи від
відповідачів надійшли заяви,
відповідно до яких вони просять справу
розглянути у їх відсутність та винести
рішення згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про одруження серії VІ-УР №
161188 від 01.03.1965 року ОСОБА_5 уклав шлюб із
ОСОБА_1 (а.с. 8).

Відповідно до технічного паспорту
власником житлового будинку АДРЕСА_1 є
ОСОБА_1 (на підставі рішення
Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області від 04.10.2010р.,
яке в подальшому скасоване ухвалою
Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області від 22.02.2012р.
(а.с. 13-17).

Власником земельної ділянки площею 5,590
га, що розташована на території
Петропавлівської селищної ради є
ОСОБА_5, що підтверджується Державним
актом на право приватної власності на
землю серії IІІ-ДП № 012481 від 25.12.2001р. (а.с.
11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, про що
свідчить свідоцтво про смерть від
ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Позивач зазначає, що на сьогоднішній
день вона не може оформити на себе
право власності на належну їй частину
житлового будинку в зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на нерухоме майно, що і є
причиною спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Стаття 1217 ЦК України зазначає, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначено,
що у разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Стаття 1261 ЦК України містить
вичерпний перелік осіб, що входять до
першої черги спадкоємців за законом:
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Отже, як встановлено в судовому
засіданні та підтверджується
матеріалами справи, будь-які інші
спадкоємці на належну їй частку
спадкового майна, окрім позивача
відсутні, отже позивач є єдиним
спадкоємцем належної їй частки майна,
що належало на день смерті її чоловіку -
ОСОБА_5, тобто частини житлового
будинку АДРЕСА_1 зі всіма
господарськими спорудами на частину
земельної ділянки.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Позивач в установленому законом
порядку не відмовилась від прийняття
спадщини, отже є спадкоємцем на
законних підставах.

З огляду на викладене є правомірними
та підлягають задоволенню заявлені
позивачем позовні вимоги щодо визнання
за нею права власності на 3/4 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 та на 1/2 частину
земельної ділянки кадастровий номер
:02:001:0367, площею 5,590 га,
сільськогосподарського призначення,
що розташована на території
Петропавлівської селищної ради
Дніпропетровської області, яка
належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_5.

Оскільки суд не вбачає винних дій
відповідачів у виникненні спору,
згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати
відносяться на позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 58-60, 79, 88, 212, 213-215, 218, 223 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- 3/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1, яке
складається відповідно до технічного
паспорту з наступних будівель та
споруд: будинок - «А» площею 63,0 кв.м.,
сіни - «а» площею 23,0 кв.м., сіни - «а1»
площею 22,9 кв.м., гараж - «Б» площею 17,3
кв.м., сарай - «В» площею 9,8 кв.м., сарай -
«Г» площею 8,9 кв.м., ворота - «1» площею 4,8
кв.м., хвіртка - «2» площею 1,0 кв.м., душ
«Д» площею 1,4 кв.м., огорожа - «З» площею
20,8 кв.м., убиральня «Е» площею 1,4 кв.м.,
колодязь - «К» площею 0,0 кв.м., що
належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_5;

- 1/2 частину земельної ділянки
кадастровий номер :02:001:0367, площею
5,590 га, сільськогосподарського
призначення, що розташована на
території Петропавлівської селищної
ради Дніпропетровської області, яка
належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_5.

Судові витрати віднести на позивача.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя К. В. Місюра