2/258/1371/14 258/2267/14-ц
04 квітня 2014 року Кіровський
районний суд м. Донецька у складі:
головуючого судді Юр'євої
при секретарі Власенко Н.М
позивачки ОСОБА_1
захисника ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Третя особа: ТОВ
«Текстильник - 2005 » «про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням»,-
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулись до
суду з позовом до ОСОБА_4, Третя особа:
ТОВ «Текстильник - 2005 » про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.
Свої позовні вимоги мотивує наступним.
Згідно ордера позивачці ОСОБА_1 були
надані в гуртожитку кімнати, АДРЕСА_1. В
них вона проживала з сином ОСОБА_4 і
дочкою ОСОБА_3. У 1995 році за вироком
Кіровського районного суду м. Донецька
відповідач ОСОБА_4 був засуджений за
тяжкі тілесні ушкодження у групі осіб
до 9 років позбавлення волі. Приблизно у
2004-2005 році ОСОБА_6 був звільнений з
місць позбавлення волі. 14.11.2006 році
відповідач був знову зареєстрований у
квартирі. Він просив його прописати для
працевлаштування на роботу, але він з
позивачками не мешкав, так як мешкав з
співмешканкою. В 2007 році відповідач
сказав, що з цивільною дружиною їде к її
родичам у Росію. Але він не знявся з
реєстраційного обліку та не подзвонив.
З 2007 року про нього нічого не чули.
Позивачі питались розшукати
відповідача через родичів та знайомих,
але ніхто не знає про його місце
знаходження. Крім того, житло вже
гуртожитком не вважається, воно
передано у комунальну власність, із-за
відсутності відповідача не має
можливості приватизувати його. На
даний час житло знаходиться на балансі
ТОВ «Текстильник-2005».
У звґязку з вищевикладеним
позивачки вимушені звернутися до суду
де просять суд визнати ОСОБА_4 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, так як
про відповідача нічого не відомо та він
не мешкає в спірній квартирі з 2007 року,
Позивачки в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали в повному обсязі, не
заперечувала проти винесення заочного
рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце судового
розгляду повідомлявся належним чином.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомленням про поважні причини
такої неявки в судове засідання в
порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди
позивача ухвалює рішення про заочний
розгляд справи та прийняття по справі
заочного рішення, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи,вислухавши
думку захисника, яка просила визнати
відповідача таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням.
вислухавши свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
які підтвердили факт не проживання
відповідача у вказаній квартирі з 2007
року , та дослідивши надані докази, суд
у межах заявлених позовних вимог
(стаття 11 ЦПК України) установив
наступне.

Згідно ордера позивачці ОСОБА_1 були
надані в гуртожитку кімнати, АДРЕСА_1. В
них вона проживала з сином ОСОБА_4 і
дочкою ОСОБА_3. У 1995 році за вироком
Кіровського районного суду м. Донецька
відповідач ОСОБА_4 був засуджений за
тяжкі тілесні ушкодження у групі осіб
до 9 років позбавлення волі. Приблизно у
2004-2005 році ОСОБА_6 був звільнений з
місць позбавлення волі. 14.11.2006 році
відповідач був знову зареєстрований у
квартирі. Він просив його прописати для
працевлаштування на роботу, але він з
позивачками не мешкав, так як мешкав з
співмешканкою. В 2007 році відповідач
сказав, що з цивільною дружиною їде к її
родичам у Росію. Але він не знявся з
реєстраційного обліку та не подзвонив.
З 2007 року про нього нічого не чули.
Позивачі питались розшукати
відповідача через родичів та знайомих,
але ніхто не знає про його місце
знаходження. Крім того, житло вже
гуртожитком не вважається, воно
передано у комунальну власність, із-за
відсутності відповідача не має
можливості приватизувати його. На
даний час житло знаходиться на балансі
ТОВ «Текстильник-2005».

Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсуттності наймача або
членів його сім 'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України
Визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Згідно зі ст. 7 Закону України „Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть. Таким чином,
рішення суду по справі про задоволення
позову після набрання ним законної
сили є підставою для скасування
реєстрації відповідача за
вищевказаною адресою.

Оцінюючи представлені сторонами в силу
вимог ст.60 ЦПК України докази в їхній
сукупності, суд приходить до висновку,
що позивачем представлені переконливі,
достовірні докази того, що відповідач
не проживає за спірною адресою без
поважної причини понад 06 місяців, а
тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 71,72 ЦК України, ст.ст. 11, 60,88, 212, 213,
214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа: ТОВ «Текстильник -
2005 » «про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням» - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням - АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії,
позивачем в загальному порядку, тобто
рішення суду позивачем може бути
оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Донецької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України
оскарження заочного рішення
відповідачем в апеляційному порядку
може мати місце лише в разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення та в разі ухвалення
повторного заочного рішення судом
першої інстанції. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя:
Юр'єва Т.І.

У Х В А Л А

04 квітня 2014 року Кіровський
районний суд м. Донецька в складі:

Головуючого судді Юр'єва Т.І.

при секретарі Власенко Н.М

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Третя
особа: ТОВ «Текстильник - 2005 » «про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням» ,-

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_4 Третя особа:
ТОВ «Текстильник - 2005 » «про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням».

Відповідач, який належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явився.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки у судове засідання
відповідача, який належним чином був
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлень про причини неявки, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

На підставі викладеного, суд вважає за
необхідне провести заочний розгляд
справи на підставі доказів які є в
матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 224, 225 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Провести по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
Третя особа: ТОВ «Текстильник - 2005 »
«про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням» - заочний розгляд.

Суддя: