АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 211/3046/13-ц
Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/857/К/14
інстанції - Бардін О.С.
Доповідач - Савіна Г.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року
м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Митрофанової Л.В., Остапенко
В.О.,

при секретарі - Кузьміній Н.В.,

за участю: відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 24 грудня 2013
року по справі за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» до ОСОБА_2 про
стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В
И Л А :

У травні 2013 року Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Провідна» (далі - ПАТ «СК «Провідна»),
яке є правонаступником Закритого
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» (далі - ЗАТ «СК
«Провідна») звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
страхового відшкодування. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що між ЗАТ «СК «Провідна», як
страховиком, та ОСОБА_2, як
страхувальником, укладено договір
добровільного страхування наземного
транспорту марки ОСОБА_3, 2007 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що
підтверджується полісом № ВЕ/2244093/0404/10,
за умовами якого він взяв на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити виплату
страхового відшкодування в порядку та
на умовах визначених договором та
чинним законодавством.

06 жовтня 2010 року о 15-45 годині у м.
Кривому Розі по пр. Миру сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «Деу» д.н. НОМЕР_1
під керуванням відповідача ОСОБА_2 та
застрахованого транспортного засобу
«КІА ЦЕРАТО» номерний знак НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_4, винним у скоєнні якої
визнано ОСОБА_2

Вказана дорожньо-транспортна пригода
була визнана страховим випадком, про що
20 грудня 2010 року складено Страховий акт
№ 0401/39/3091/54167, а також проведено
розрахунок суми страхового
відшкодування, яка на підставі
висновку № 253/10 автотоварознавця від
06.11.2010 року становить 24345 грн. 59 коп.

Оскільки 21 грудня 2010 року
вищезазначена сума повністю була
виплачена страхувальнику ОСОБА_5
внаслідок завдання йому шкоди
відповідачем у ПАТ «СК «Провідна»
виникло право зворотної вимоги до
останнього в межах суми виплаченого
страхового відшкодування, тому позивач
просив суд стягнути на його користь з
ОСОБА_2 в порядку регресу виплачене
страхове відшкодування у розмірі 24345
грн. 59 коп., а також 243 грн. 46 коп.
сплаченого судового збору.

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 24 грудня 2013
року позовні вимоги ПАТ «СК «Провідна»
задоволені, стягнуто на його користь з
ОСОБА_2 виплачене ОСОБА_4 страхове
відшкодування в сумі 24345 грн. 59 коп. та
судовий збір в сумі 243 грн. 46 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення про відмову в
позові, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Зокрема, на його думку, суд
неправомірно задовольнив позовні
вимоги, не звернув увагу на
недоведеність позивачем позовних
вимог та не врахував, що договором
встановлено вичерпний перелік підстав
для звернення позивача з регресним
позовом, і серед них відсутні підстави,
з яких звертається позивач в даному
випадку. Крім того, суд не перевірив
правомірність розрахунку суми
страхового відшкодування, а також не
з'ясував, для якої компанії його
проведено.

В своїх запереченнях ПАТ «СК
«Провідна» просить апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах заявлених позовних
вимог та доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що між ЗАТ «СК
«Провідна», як страховиком та
відповідачем ОСОБА_2, як
страхувальником, укладений договір, що
підтверджується полісом № ВЕ/2244093/0404/10
добровільного страхування наземного
транспорту марки ОСОБА_3, 2007 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Оплата страхового платежу по Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВЕ/2244093 була здійснена ОСОБА_2
20.07.2010 року в розмірі 167,64 грн.

Відповідно до п. 1.1. Статуту ПАТ «СК
«Провідна», зареєстрованого
Солом'янською районною в місті Києві
державною адміністрацією 01.02.2010 року за
№ 2000762, ПАТ «СК «Провідна» є
правонаступником ЗАТ «СК «Провідна».

06 жовтня 2010 року о 15-45 годині в м.
Кривому Розі на проспекті Миру сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу "Деу", державний
номер НОМЕР_1 під керуванням водія
ОСОБА_2 та транспортного засобу "КІА
ЦЕРАТО", державний номер НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_4

Згідно постанови Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 20
жовтня 2010 року ОСОБА_2 визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП України та накладено на нього
адміністративне покарання у вигляді
штрафу в розмірі 340,00 грн.

08.10.2010 року заявник ОСОБА_4 звернувся до
позивача з заявою № 0401/39/3091 про факт
настання події та виплати страхового
відшкодування.

20 грудня 2010 року складено Страховий
акт № 0401/39/3091/54167 про визнання ДТП з
участю ОСОБА_2 страховим випадком, та
проведено розрахунок суми страхового
відшкодування, що належить виплатити
страхувальнику.

Висновком спеціаліста товарознавця №
253/10 від 15.10.2010 року визначена сума
матеріальної шкоди, що завдана ОСОБА_5 і
яка становить 27501,71 грн.

Посилаючись на положення частини
першої ст. 1191 ЦК України, ст. 27 Закону
України «Про страхування» суд першої
інстанції дійшов висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» N 85/96-ВР від 07.03.1996 року (зі
змінами та доповненнями) та ст. 993 ЦК
України передбачено, що до страховика,
який виплатив страхове
відшкодування за договором
майнового страхування, в межах
фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно роз'яснень наданих у п. 12
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01 березня 2013
року № 4 «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» керування транспортним
засобом особою у стані алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
під впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції,
або передача управління транспортним
засобом такій особі, що є підставою для
регресної вимоги (стаття 38 Закону №
1961-IV), може бути підтверджено вироком
суду, постановою про накладення
адміністративного стягнення або
іншими доказами, які з достовірністю
встановлюють таку обставину, а при
передачі транспортного засобу особі у
стані алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції, про такий
стан має бути відомо особі, яка передає
транспортний засіб.

Відповідно до п. а ст. 38.1.1 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, зокрема, якщо він керував
транспортним засобом у стані
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Вина відповідача ОСОБА_2 у вчиненні
адміністративних правопорушень,
передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП
підтверджена постановою
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 20 жовтня 2010 року по
справі № 3-2828/10 та постановою
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 20 жовтня 2010 року по
справі № 3-2829/10, тому доводи апеляційної
скарги про відсутність у позивача
підстав для звернення до суду з
регресним позовом є безпідставними.

Не можуть бути взяті до уваги і
посилання ОСОБА_2 на фіктивність
розрахунку суми страхового
відшкодування та неможливість
прийняття його як доказу, оскільки звіт
про оцінку транспортного засобу є лише
попереднім оціночним документом, в
якому зазначається про можливу, але не
кінцеву суму, що буде витрачена на
відновлення транспортного засобу,
доказом же фактично здійснених
позивачем витрат по виплаті страхового
відшкодування, виниклих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди є
платіжне доручення № 070373 від 24.12.2010
року та відомість № ВПТ-002297 від 21.12.2010
року.

Доводи апеляційної скарги щодо
невідповідності назви товариства
також не заслуговують на увагу,
оскільки бланки полісів є бланками
суворої звітності, тому після зміни
форми товариства бланки полісів
продовжували використовуватися.

До того ж бланк полісу № ВЕ/2244093
містить печатку ПАТ «СК «Провідна».

Інші доводи відповідача колегія суддів
до уваги не сприймає, оскільки вони
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з висновками суду по їх оцінці
і відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України
юридичного значення для вирішення
справи не мають.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону,
тому підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду колегія суддів не
знаходить.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального законодавства, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 24 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: