Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/1481/14
Головуючий у 1-й інстанції: Гашук К.В.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 28 січня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до Комунального
підприємства «Муніципальна
телевізійна мережа» про стягнення
компенсації за невикористану
відпустку, несвоєчасного розрахунку
при звільненні та відшкодування
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, який в процесі розгляду
справи неодноразово уточнював, до КП
«МТМ» про стягнення компенсації за
невикористану відпустку,
несвоєчасного розрахунку при
звільненні та відшкодування моральної
шкоди.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що він перебував у трудових
відносинах з відповідачем у справі,
працював телеоператором 1-ої категорії.

16 вересня 2013 року позивачу було
встановлено другу групу інвалідності.

17 вересня 2013 року позивача було
звільнено за погодженням сторін на
підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України. В день
звільнення, відповідачем не було
проведено повного розрахунку в частині
виплати компенсації за невикористану
відпустку. Зазначена грошова
компенсація була виплачена лише 25
вересня 2013 року в сумі 1790 грн. 03 коп.,
виходячи із 25 днів відпустки, проте
відповідно до ст. 6 ЗУ «Про відпустки»
йому як інваліду другої групи повинна
надаватись відпустка тривалістю 30
календарних днів.

Крім того, відповідно до колективного
договору позивач має право на 4 дні
додаткової відпустки, які також не були
компенсовані відповідачем при його
звільненні.

Вказані дії відповідача призвели до
моральних страждань ОСОБА_3, у зв'язку з
чим йому було спричинено моральну
шкоду.

На підставі викладеного, позивач
просив суд, стягнути з відповідача на
його користь недоплачену компенсацію
за невикористану відпустку в розмірі 358
грн. 17 коп., компенсацію за несвоєчасний
розрахунок в сумі 10581 грн. 12 коп. та
відшкодувати моральну шкоду в розмірі
10000 грн., а також стягнути з відповідача
компенсацію за 4 дні відпустки в сумі 320
грн. 64 коп.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 28 січня
2014 року позов ОСОБА_3 залишено без
задоволення.

Судові витрати у вигляді судового
збору віднесено за рахунок держави.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове рішення
яким стягнути з відповідача у справі 561
грн. 12 коп. недоплаченої компенсації за
невикористану відпустку, 12714 грн. 80 коп.
- за невиплату сум, зазначених в ст. 116
КЗпП України та відшкодувати на його
користь 10000 грн. моральної шкоди.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції і обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,якщо
визнає,що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи
,згідно наказу КП « МТМ» № 116-к ОСОБА_3
17.09.2013 року було звільнено з роботи за
погодженням сторін, ч. 1 ст. 36 КЗпП
України, у зв'язку з отриманням II
інвалідності (стан здоров'я, який
перешкоджає подальшому продовженню
роботи).

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх сум
що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення, працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок, нараховані суми, належні
працівникові при звільненні, власник
або уповноважений ним повинен письмово
повідомити працівника перед виплатою
зазначених сум. В разі спору розмір сум,
належних працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган в
усякому випадку повинен в зазначений у
цій статті строк виплатити не
оспорювану ним суму.

Позивачу було нараховано компенсацію
за невикористану щорічну відпустку,
право на яку він мав, з урахуванням
відпрацьованого виходячи з 21
календарного дня, та компенсацію за 4
календарні дні додаткової відпустки,
право на яку він мав відповідно до умов
колективного договору, що
підтверджується випискою особової
картки ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Запорізької міської ради № 40
від 24.12.2012 року «Про затвердження
програми роботи і розвитку КП
«Муніципальна телевізійна мережа»на
2013-2015 роки» встановлено, що головним
розпорядником коштів підприємства є
управління з питань транспортного
забезпечення та зв'язку Запорізької
міської ради. Одержувачем коштів є КП «
Муніципальна телевізійна мережа».
,

В день звільнення позивача з роботи,
17.09.201З року, КП «Муніципальна
телевізійна мережа» направило
кошторис витрат, які необхідно
профінансувати у зв'язку зі
звільненням ОСОБА_3 за рахунок
бюджетних коштів загального фонду по
КЕКВ 2610 на ім'я заступника міського
голови з питань діяльності виконавчих
органів ради, директору департаменту
фінансової та бюджетної політики.

Згідно виписки по рахунку кошти для
виплати компенсації ОСОБА_3 у зв'язку зі
звільненням надійшли на рахунок КП
«Муніципальна телевізійна мережа»
25.09.2013 року і саме в цей день зазначені
кошти були перераховані на рахунок
позивача і вказаний факт не
оспорюється позивачем.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
відпустки», щорічна основна відпустка
надається працівникам тривалістю не
менш як 24 календарних дні за
відпрацьований робочий рік, який
відлічується з дня укладення трудового
договору. Інвалідам І і II груп
надається щорічна основна відпустка
тривалістю 30 календарних днів, а
інвалідам III групи - 26 календарних днів.

Розрахунок компенсації за
невикористані відпустки провадиться
враховуючи кількість відпрацьованого
часу.

Інвалідність II групи ОСОБА_3
встановлена 16.09.2013 року, що
підтверджується довідкою до акта
огляду МСЕК Серії 10 ААБ № 481164.

На наступний день, 17.09.2013 року, ОСОБА_3
написав заяву про звільнення його з
роботи за станом здоров'я, у зв'язку з
присвоєнням йому другої групи
інвалідності, до якої додав копію
довідки МСЕК Серії 10 ААБ № 481164,і це
свідчить про те ,що фактично жодного
дня ним не виконувалися будь - яки
трудові обов"язки у статусі інваліда,
на підставі чого суд першої інстанції
вірно прийшов до висновку ,що позовні
вимоги ОСОБА_3 про стягнення
компенсації за відпустку як інваліду II
групи який має право на відпустку
тривалістю 30 днів є необгрунтованими.

Відсутність порушень трудового
законодавства з боку відповідача при
розрахунку з позивачем також
підтверджено актами перевірок
Територіальної Державної інспекції з
питань праці у Запорізької області .

Також районним правомірно визначено
про відсутність підстав передбачених
ст. 237-1 КЗпП України в частині
стягнення моральної шкоди.

На підставі
вищенаведеного,судова колегія
вважає,що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права,які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 28 січня 2014 року у
цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: