АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-2747/14
Головуючий у 1 інстанції: Мельник А.В.
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В.,
Усика Г.І.

при секретарі: Охневській Т.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фаворит -
Тревел" на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 5 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Туристична компанія
"Фаворит - Тревел" про стягнення
грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 5 грудня 2013 року позов ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Туристична компанія
"Фаворит - Тревел" про стягнення
грошових коштів задоволено.

Стягнуто з ТОВ "Туристична компанія
"Фаворит Тревел" на користь ОСОБА_1 10 000
гривень та вирішено питання щодо
судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ
"Фаворит - Тревел" звернулося до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позову в повному обсязі, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права.

Зокрема апелянт вказує на те, що за
відсутністю між сторонами договору,
твердження суду щодо наявності
зобов*язань є безпідставним, правочин
між споживачем і виконавцем згідно п. 7
ст. 1 Закону України «Про захист прав
споживачів», повинен підтверджуватися
квитанцією або іншим документом, що її
замінює, а такий в матеріалах справи
відсутній.

В суді апеляційної інстанції
представники апелянта підтримали
подану скаргу, із викладених в ній
підстав, позивач і її представник
проти задоволення апеляційної скарги
заперечували, просили залишити рішення
суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 21 грудня 2012 року
позивач прибула до офісу туристичної
компанії "Фаворит Тревел", де заявила
про свій намір придбати у цієї компанії
для власних потреб тур в ОАЕ.

Для реалізації зазначеного замовлення
ОСОБА_2, яка представилася менеджером
компанії, запропонувала позивачу
декілька варіантів туру, з одним з яких
позивач погодилась. На вимогу
менеджера позивачем був сплачений
завдаток у розмірі 10 000 грн., після чого
ОСОБА_2 підготувала документи для
отримання віз, зробила ксерокопії
паспортів та виконала інші типові для
такого випадку дії менеджера.

На прохання Позивача скласти договір
на туристичне обслуговування, під який
сплачується завдаток, ОСОБА_2 пояснила,
що практикою, яка існує в компанії
споживач туристичних послуг укладає з
менеджером компанії типовий договір
доручення , яким останній підтверджує
отримання грошей та зобов'язується
внести їх в касу компанії.

Частиною 22 статі 1 Закону України "Про
захист прав споживачів" визначено, що
споживачем є фізична особа, яка
придбаває, замовляє, використовує або
має намір придбати чи замовити
продукцію (роботи, послуги) для
особистих потреб.

Згідно ч. 1 ст. 7 ЦК України, цивільні
відносини можуть регулюватися
звичаєм, зокрема звичаєм ділового
обороту, який не встановлений актами
цивільного законодавства, але є
усталеним у певній сфері цивільних
відносин. Зокрема, в туристичній сфері
замовники, як правило, сплачують
задаток до оформлення договорів на
туристичне обслуговування.

Типовий договір доручення на суму 10 000
гривень був роздрукований з комп'ютера,
заповнений та підписаний ОСОБА_2 після
отримання нею грошей від позивача.

Факт отримання ОСОБА_2 цих грошей
підтверджений договором доручення від
21.12.2012 року, укладений між позивачем та
ОСОБА_2, залученим до справи поясненням
ОСОБА_2 слідчому від 4 січня 2013 року, в
якому вона підтвердила їх отримання, а
також тим, що в порушення діючого в
компанії порядку не здала гроші до
каси.

Допитаний в суді першої інстанції в
якості свідка директор компанії ОСОБА_3
підтвердив, що зазвичай саме менеджери
отримують завдаток від замовників
туристичних послуг, що оформлюється
саме типовим договором дорученням між
менеджером компанії та замовником.

Задовольняючи пред*явлений позов суд
першої інстанції виходив із того, що
ОСОБА_2 діяла від імені туристичної
компанії "Фаворит Тревел", з якою
перебувала у трудових відносинах, і
тому саме відповідач повинен
повернути позивачці гроші, які є
предметом позову.

Суд обгрунтовано не прийняв до уваги
твердження представника відповідача
про те, що ОСОБА_2 не перебувала у
трудових відносинах із туристичною
компанією "Фаворит Тревел" і що
відповідач не повинен нести
відповідальність за її діє є
безпідставними виходячи з наступного.

Свідок ОСОБА_4 з цього приводу
пояснював, що ОСОБА_2 не є менеджером
компанії, а тому не мала права
обслуговувати замовника.

Разом з тим у залученому до справи
поясненні на ім'я начальника
Шевченківського РУГУ МВС України в м.
Києві від 26.12.2012 р., ОСОБА_4 вказував на
необхідність порушення кримінальної
справи по факту шахрайства
співробітником компанії ОСОБА_2 в
зв*язку із тим, що кошти, отримані від
туристки не були передані в касу
підприємства згідно належній
процедурі та присвоєні менеджером
ОСОБА_2

На підставі показів даного свідка
ОСОБА_4 судом встановлено, що ОСОБА_2
фактично була допущена директором до
роботи на посаді менеджера TOB "Фаворит
Тревел", їй було надано робоче місце у
кімнаті менеджерів в офісі компанії з
можливістю обслуговувати (з
використанням обладнання компанії)
замовників туристичних послуг.

За таких обставин суд правильно
зазначив, що ОСОБА_2 фактично була
допущена до роботи директором
підприємства ОСОБА_3, а тому відповідно
до вимог ч.4 ст. 24 КЗпП України
вважається що між TOB "Фаворит Тревел" і
ОСОБА_2 було укладено трудовий договір.

Посилання ОСОБА_4 на те, що ОСОБА_2
не працювала в TOB "Фаворит Тревел", а
лише проходила випробування правильно
не прийняті судом до уваги, оскільки
відповідно до вимог ст. 26 КЗпП України
випробування може бути умовою саме при
укладенні з працівником трудового
договору.

Суд також встановив, що ОСОБА_2 під час
роботи у TOB "Фаворит Тревел" та надання
позивачу туристичних послуг діяла саме
з дотримання порядку роботи з
клієнтами, що існував у відповідача,
про який було відомо керівництву
товариства, і за яким отримання
завдатку від замовників туристичних
послуг здійснювалось не через касу, а
через менеджерів, шляхом укладення
договорів доручення.

При цьому керівництво TOB "Фаворит
Тревел" не забезпечило належний
контроль за роботою менеджерів при
отриманні ними значних сум грошових
коштів від клієнтів.

Суд правильно відхилив доводи
представників відповідача стосовно
того, що типовий договір доручення був
укладений між позивачем та ОСОБА_2 як
фізичною особою.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач передала гроші в сумі 10 000 грн.
в офісі туристичної компанії "Фаворит
Тревел" саме менеджеру цієї компанії,
якою на той час працювала ОСОБА_2, яка
перебувала на своєму робочому місці в
кімнаті менеджерів і виконувала всі
звичайні функції менеджера, для їх
подальшого внесення на рахунок
відповідача.

Таким чином, позивач сплатила завдаток
за замовлений тур до ОАЕ в сумі 10 000
гривень у порядку, встановленому в
туристичній компанії "Фаворит Тревел".

Та обставина, що менеджер компанії
ОСОБА_2 не внесла отримані від позивача
гроші в касу компанії не звільняє
відповідача від відповідальності за
невиконання зобов'язань по данню
туристичних послуг позивачу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1172 ЦК України,
юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових обов*язків.

Враховуючи що працівник відповідача
отримав від позивача кошти в рахунок
оплати послуг, обов*язок по виконанню
яких не виник у зв*язку із відсутністю
між сторонами договірних зобов*язань,
внесені позивачем кошти в розмірі 10 000
гривень підлягають стягненню з
відповідача.

Колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції, які
відповідають фактичним обставинам у
справі, а також нормам матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність фінансового документу про
отримання спірної суми грошей, що є
доказом відсутності договору між
сторонами відхиляються колегією
суддів, оскільки обов*язок відповідача
повернути позивачу гроші виникає не із
факту укладання між сторонами
провочину, а із факту завдання шкоди
позивачу в результаті неправомірних
дій працівником відповідача при
виконані своїх трудових обов*язків.

Інші доводи апелянта висновків суду не
спростовують і на законність
ухваленого факту рішення не впливають,
оскільки вони аналогічні запереченням,
які надавали представники відповідача
під час розгляду справи у суді першої
інстанції, який дав їм належну правову
оцінку, з якою погодився і суд
апеляційної інстанції.

Таким чином, рішення є законним і
обґрунтованим і підстав для скасування
чи зміні колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фаворит -
Тревел" відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 5 грудня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: