Справа № 513/413/14-ц
Провадження № 2/513/242/14
Саратський районний суд Одеської
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 року Саратський районний
суд Одеської області у складі: судді
Бучацької А.І., при секретарі Златіній
О.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с.м.т.Сарата
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т
А Н О В И В:

у березні 2014 року позивачка
звернулась до відповідача з позовом, в
якому просить розірвати шлюб,
укладений між ними. Від шлюбу мають
малолітню дитину: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що
спільне життя в них не склалося, з 2002
року вони проживають окремо. Вона
проживає з іншим чоловіком, має від
нього сина та бажає створити з ним
сім'ю.

Позивачка, належним чином повідомлена
про день та час розгляду справи до суду
не з'явилась, надала заяву, в якій
просила розглянути справу за її
відсутності, позов підтримала та
просила його задовольнити.

Відповідач, належним чином
повідомлений про день та час розгляду
справи до суду не з'явився, надала
заяву, в якій просив розглянути справу
за його відсутності, позов визнав,
проти розірвання шлюбу не заперечував.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка.

Ч.3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України
передбачають, що шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду відповідно до статті 110 цього
Кодексу. Позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Ч.1 ст.112 СК України встановлює, що суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їх
дітей, що мають істотне значення.

Сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 14 квітня 1990
року, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб (а.с.5). Від шлюбу мають одну
малолітню дитину: ОСОБА_3, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 6).
Сторони з 2002 року проживають окремо,
примирення не досягли.

Тому суд приходить до висновку, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам кожного з них, що мають
істотне значення, і вважає необхідним
розірвати шлюб, укладений між
сторонами.

Відповідно до ст.113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище. Ураховуючи бажання
позивачки, суд вважає необхідним
залишити їй прізвище ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.3-8, 10-11, ч. 1, 2 ст.ст.209,
212-215 ЦПК України, ст.ст.105, 110, 112
Сімейного кодексу України, суд

В И Р
І Ш И В:

Позов задовольнити. Шлюб,
зареєстрований 14 квітня 1990 року
виконавчим комітетом Фараонівської
сільської ради Саратського району
Одеської області, актовий запис за № 6,
між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Після розірвання шлюбу дружині
залишити прізвище - ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Саратський районний суд Одеської
області шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення

Суддя
А. І. Бучацька