Справа №200/2936/14-ц
Провадження № 2/200/1653/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року
Бабушкінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді - Циганкова
В.О.,

при секретарі -
Сабій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Банк Кредит Дніпро» про розірвання
договорів банківських строкових
вкладів, стягнення банківських
вкладів, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська з
позовом ПАТ «Банк Кредит Дніпро», у
якому просила:

- розірвати укладені між ОСОБА_1 та ПАТ
«Банк Кредит Дніпро» в особі
Яснополянського відділення ПАТ «Банк
Кредит Дніпро»: договір банківського
строкового вкладу «Універсальний» №
8703 від 12.09.2012; договір
банківського строкового вкладу «В
десятку» № 4442 від 14.01.2013; договір
банківського строкового вкладу «В
десятку» № 6321 від 11.09.2013;

- стягнути з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на
користь ОСОБА_1: банківський вклад, який
знаходиться на депозитному розрахунку
НОМЕР_2, у сумі 25 000,00 доларів США, що
еквівалентно 227 500,00 грн.; банківський
вклад, який знаходиться на депозитному
розрахунку НОМЕР_2, у сумі 80 000,00 доларів
США, що еквівалентно 728 000,00 грн.;
банківський вклад, який знаходиться на
депозитному розрахунку НОМЕР_3, у сумі 5
000,00 Євро, що еквівалентно 64 000,00 грн.;

- стягнути з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на
користь ОСОБА_1 три проценти річних у
сумі 3 376,20 грн. та інфляційні у сумі 1 911,00
грн.

- стягнути з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на
користь ОСОБА_1 моральну шкоду у
розмірі 100 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що 11
січня 2014 року в зв'язку закриттям
Яснополянського відділення ПАТ «Банк
Кредит Дніпро» і передачею всіх
рахунків в Гагарінське відділення ПАТ
«Банк Кредит Дніпро», позивач
звернулась до відповідача з заявами
повернути банківський вклад за
Договором банківського строкового
вкладу «Універсальний» № 8703 від
12.09.2012, договором банківського
строкового вкладу «В десятку» №
4442 від 14.01.2013 та договором
банківського строкового вкладу «В
десятку» № 6321. Проте, кошти не
були повернуті позивачу. Повторно
позивач 23.01.2014 звернулась до головного
відділення ПАТ «Банк Кредит Дніпро» з
трьома вимогами повернути валютний
вклад на поточний рахунок у дводенний
строк, які були отримані відповідачем
24.01.2014, однак, кошти не були
перераховані банком у зазначений
строк.

В судове засідання з'явилась позивач,
яка підтримала позовні вимоги у
повному обсязі, просила позов
задовольнити посилаючись на обставини,
які викладені у позовній заяві.

Додатково у судовому засіданні позивач
уточнила позовні вимоги та просила
стягнути з відповідача проценти, які
нараховані на тіло депозитів, а також
нарахувати на тіло та проценти три
проценти річних та інфляційні.

Позивач в судовому засіданні надала
суду для огляду оригінали договорів та
доданих до матеріалів справи письмових
доказів.

Представник відповідача в судові
засідання, які були призначені на 05
березня 2014 року та 14 березня 2014 року не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, причини неявки суду не
повідомив.

З матеріалів справи вбачається, що
повістка про виклик до суду від 25
лютого 2014 року була направлена на
адресу ПАТ «Банк Кредит Дніпро» 27
лютого 2014 року /а.с. 23/. На адресу суду 14
березня 2014 року надійшло клопотання
представника відповідача, у якому
зазначено, що ухвала Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська та
копія позовної заяви надійшли на
адресу ПАТ «Банк Кредит Дніпро» 28
лютого 2014 року /а.с. 28/. Повістка про
виклик до суду від 05 березня 2014 року
була направлена на адресу ПАТ «Банк
Кредит Дніпро» 06 березня 2014 року /а.с. 23/.

Додаткового суд вважає за необхідне
зазначити, що 14 березня 2014 року
представник ПАТ «Банк Кредит Дніпро»
перебував у приміщенні Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська,
оскільки особисто подав до канцелярії
суду клопотання /а.с. 28/.

Згідно ч. 1 ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України
встановлено, що у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

З огляду на те, що представник
відповідача повторно не прибув до
судового засідання без поважних на те
причин, а позивач не заперечувала проти
розгляду справи без участі
представника ПАТ «Банк Кредит Дніпро»,
судом ухвалено про заочний розгляд
справи.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтуються вимоги
позову, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив наступні обставини справи та
надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи вбачається, що 12
вересня 2012 року між ПАТ «Банк Кредит
Дніпро» (за договором - «Банк») в особі
начальника відділення «Яснополянське»
ПАТ «Банк Кредит Дніпро» ОСОБА_2, яка
діяла на підставі довіреності від
11.05.2012, зареєстрованої в реєстрі за № 217,
з однієї сторони, та ОСОБА_1 (за
договором - «Вкладник»), з іншої
сторони, було укладено Договір
банківського строкового вкладу
«Універсальний» № 8703 (далі по
тексту - «Договір № 8703») /а.с. 10/.

Відповідно до п. 1.3 Договору № 8703,
строк вкладу 3 місяці, дата повернення
вкладу - 14.12.2012.

У п. 1.4 Договору № 8703 визначено, що
розмір процентної ставки на вклад
становить 7.00 % річних. Виплата
нарахованих процентів здійснюється - в
кінні строку.

Згідно п. 1.5 Договору № 8703, розмір
процентної ставки на вклад в разі
дострокового розірвання дії цього
Договору за ініціативою Вкладника
становить 0,1 % річних.

Сума вкладу за цим Договором становить
5 000,00 Євро (п. 1.6 Договору № 8703).

Пунктом 5.1 Договору № 8703
встановлено, що цей Договір набирає
чинності з моменту підписання його
Сторонами, скріплення печаткою Банку
та зарахування суми Вкладу, визначеної
в пункті 1.6 цього Договору, на вкладний
рахунок в порядку згідно пункту 2.1
цього Договору, і діє до дати повного
виконання Сторонами своїх зобов'язань.

В судовому засіданні судом було
досліджено оригінал договору №
8703 та встановлено, що даний
договір підписаний ОСОБА_1, та
начальником відділення
«Яснополянське» ПАТ «Банк Кредит
Дніпро» ОСОБА_2, підпис якої скріплений
печаткою ПАТ «Банк Кредит Дніпро».

Судом встановлено, що 12 вересня 2012 року
ОСОБА_1 зарахувала до ПАТ «Банк Кредит
Дніпро» по Договору № 8703 кошти у
розмірі 5 000,00 Євро /а.с. 11/.

Також, 14 січня 2013 року між ПАТ «Банк
Кредит Дніпро» (за договором - «Банк») в
особі начальника відділення
Яснополянське ПАТ «Банк Кредит Дніпро»
ОСОБА_2, яка діяла на підставі
довіреності від 13.05.2012, зареєстрованої
в реєстрі за № 287, з однієї сторони, та
ОСОБА_1 (за договором - «Вкладник»), з
іншої сторони, було укладено Договір
банківського строкового вкладу «В
десятку» № 4442 (далі по тексту -
«Договір № 4442») /а.с. 12/.

Відповідно до п. 1.3 Договору № 4442,
строк вкладу 1 місяць, дата повернення
вкладу - 14.02.2013.

У п. 1.4 Договору № 4442 визначено, що
розмір процентної ставки на вклад
становить 10.00 % річних. Виплата
нарахованих процентів здійснюється - в
кінні строку.

Згідно п. 1.5 Договору № 4442, розмір
процентної ставки на вклад в разі
дострокового розірвання дії цього
Договору за ініціативою Вкладника
становить 0,1 % річних.

Сума вкладу за цим Договором становить
80 000,00 дол. США (п. 1.6 Договору № 4442).

Пунктом 5.1 Договору № 4442
встановлено, що цей Договір набирає
чинності з моменту підписання його
Сторонами, скріплення печаткою Банку
та зарахування суми Вкладу, визначеної
в пункті 1.6 цього Договору, на вкладний
рахунок в порядку згідно пункту 2.1
цього Договору, і діє до дати повного
виконання Сторонами своїх зобов'язань.

В судовому засіданні судом було
досліджено оригінал договору №
4442 та встановлено, що даний
договір підписаний ОСОБА_1, та
начальником відділення
«Яснополянське» ПАТ «Банк Кредит
Дніпро» ОСОБА_2, підпис якої скріплений
печаткою ПАТ «Банк Кредит Дніпро».

Судом встановлено, що 14 січня 2013 року
ОСОБА_1 зарахувала до ПАТ «Банк Кредит
Дніпро» по Договору № 4442 кошти у
розмірі 80 000,00 дол. США /а.с. 13/.

Судом встановлено, що 11 вересня 2013 року
між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (за
договором - «Банк») в особі начальника
відділення Яснополянське ПАТ «Банк
Кредит Дніпро» ОСОБА_2, яка діяла на
підставі довіреності від 13.05.2012,
зареєстрованої в реєстрі за № 287, з
однієї сторони, та ОСОБА_1 (за договором
- «Вкладник»), з іншої сторони, було
укладено Договір банківського
строкового вкладу «В десятку» №
6321 (далі по тексту - «Договір №
6321») /а.с. 14/.

Відповідно до п. 1.3 Договору № 6321,
строк вкладу 1 місяць, дата повернення
вкладу - 11.10.2013.

У п. 1.4 Договору № 6321 визначено, що
розмір процентної ставки на вклад
становить 10.00 % річних. Виплата
нарахованих процентів здійснюється - в
кінні строку.

Згідно п. 1.5 Договору № 6321, розмір
процентної ставки на вклад в разі
дострокового розірвання дії цього
Договору за ініціативою Вкладника
становить 0,1 % річних.

Сума вкладу за цим Договором становить
25 000,00 дол. США (п. 1.6 Договору № 6321).

Пунктом 5.1 Договору № 6321
встановлено, що цей Договір набирає
чинності з моменту підписання його
Сторонами, скріплення печаткою Банку
та зарахування суми Вкладу, визначеної
в пункті 1.6 цього Договору, на вкладний
рахунок в порядку згідно пункту 2.1
цього Договору, і діє до дати повного
виконання Сторонами своїх зобов'язань.

В судовому засіданні судом було
досліджено оригінал договору №
6321 та встановлено, що даний
договір підписаний ОСОБА_1, та
начальником відділення
«Яснополянське» ПАТ «Банк Кредит
Дніпро» ОСОБА_2, підпис якої скріплений
печаткою ПАТ «Банк Кредит Дніпро».

Судом встановлено, що 11 вересня 2013 року
ОСОБА_1 зарахувала до ПАТ «Банк Кредит
Дніпро» по Договору № 6321 кошти у
розмірі 25 000,00 дол. США /а.с. 15/.

Між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (за
договором - «Банк») в особі начальника
відділення Яснополянське ПАТ «Банк
Кредит Дніпро» ОСОБА_2, яка діяла на
підставі довіреності від 11.05.2012,
зареєстрованої в реєстрі за № 217, з
однієї сторони, та ОСОБА_1 (за договором
- «Вкладник»), з іншої сторони, 27 вересня
2012 року було укладено Договір №
4501-ПК про відкриття поточного
рахунку фізичній особі, операції за
якими можуть здійснюватися з
використанням спеціального платіжного
засобу - платіжної картки та надання
овердрафту за цим розрахунком /а.с. 14/.

В матеріалах справи наявні копії вимог
ОСОБА_1 від 23.01.2014 до головного
відділення ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО»
щодо повернення валютних вкладів на
поточний рахунок /а.с. 17-19/.

У відповідь на звернення позивача щодо
повернення валютних вкладів
відповідач зазначив у листах за вих. №
6/23-677 від 29.01.2014, вих. № 6/23-1300, що договори
№ 8703, № 4442 та № 6321 ПАТ
«Банк Кредит Дніпро» не укладав, а
кошти передані ОСОБА_1 перебувають у
розпорядженні колишнього начальника
Яснополянського ПАТ «Банк Кредит
Дніпро» ОСОБА_2, у зв'язку із скоєнням
нею кримінального правопорушення /а.с.
20, 21/.

Також ПАТ «Банк Кредит Дніпро»
повідомив позивача, що по
вищевказаному факту Банк звернувся з
відповідною заявою до правоохоронних
органів і 29.11.2013 Бабушкінським РВ ДМУ
УМВС України порушено кримінальне
провадження за ознаками складу
злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК
України.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного
кодексу України, за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

У ч. 1 ст. 1059 Цивільного кодексу України
визначено, що договір банківського
вкладу укладається у письмовій формі.

Письмова форма договору банківського
вкладу вважається додержаною, якщо
внесення грошової суми підтверджено
договором банківського вкладу з
видачею ощадної книжки або сертифіката
чи іншого документа, що відповідає
вимогам, встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту.

Частиною 1 статті 1062 Цивільного кодексу
України встановлено, що на рахунок за
банківським вкладом зараховуються
грошові кошти, які надійшли до банку на
ім'я вкладника від іншої особи, якщо
договором банківського вкладу не
передбачено інше. При цьому вважається,
що вкладник погодився на одержання
грошових коштів від іншої особи,
надавши їй необхідні дані про рахунок
за вкладом.

Пунктом 1.4 Положення про порядок
здійснення банками України вкладних
(депозитних) операцій з юридичними і
фізичними особами, затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 03 грудня 2003 року № 516
(далі - «Положення»), передбачено, що
залучення банком вкладів (депозитів)
юридичних і фізичних осіб
підтверджується: договором
банківського рахунку; договором
банківського вкладу (депозиту) з
видачею ощадної книжки; договором
банківського вкладу (депозиту) з
видачею ощадного (депозитного)
сертифіката; договором банківського
вкладу (депозиту) з видачею іншого
документа, що підтверджує внесення
грошової суми або банківських металів
і відповідає вимогам, установленим
законом, іншими нормативно-правовими
актами у сфері банківської діяльності
(банківськими правилами) та звичаями
ділового обороту.

Пунктом 2.9 Інструкції про ведення
касових операцій банками в Україні,
затвердженої Постановою Правління
Національного банку України 01.06.2011 № 174,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 25 червня 2011 року за № 790/19528
(далі - «Інструкція»), встановлено, що
банк (філія, відділення) зобов'язаний
видати клієнту після завершення
приймання готівки квитанцію (другий
примірник прибуткового касового
ордера) або інший документ, що є
підтвердженням про внесення готівки у
відповідній платіжній системі.
Квитанція або інший документ, що є
підтвердженням про внесення готівки у
відповідній платіжній системі, має
містити найменування банку (філії,
відділення), який здійснив касову
операцію, дату здійснення касової
операції (у разі здійснення касової
операції в післяопераційний час - час
виконання операції або напис чи штамп
«вечірня» чи «післяопераційний час»), а
також підпис працівника банку (філії,
відділення), який прийняв готівку,
відбиток печатки (штампа) або
електронний підпис працівника банку
(філії, відділення), засвідчений
електронним підписом САБ.

Виходячи з положень ст. 1059 Цивільного
кодексу України, п. 1.4 Положення, п. 2.9
Інструкції, письмова форма договору
банківського вкладу вважається
додержаною, якщо внесення грошової
суми підтверджено договором
банківського вкладу з видачею ощадної
книжки або сертифіката чи іншого
документа, що відповідає вимогам,
встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту. При цьому квитанція (другий
примірник прибуткового касового
документа) або інший документ є
підтвердженням про внесення готівки у
відповідній платіжній системі.

Відповідно до п. 2.1 Положення, грошові
кошти в національній та іноземній
валюті або банківські метали, залучені
від юридичних і фізичних осіб,
обліковуються банками на відповідних
рахунках, відкриття яких здійснюється
банком на підставі укладеного в
письмовій формі договору банківського
вкладу (депозиту) або договору
банківського рахунку та інших
документів відповідно до
законодавства України, у тому числі
нормативно-правових актів
Національного банку України з питань
відкриття банками рахунків у
національній та іноземній валюті.

При цьому ч. 3 ст. 1058, ч. 2 ст. 1068
Цивільного кодексу України
встановлюють, що банк зобов'язаний
зарахувати грошові кошти, що надійшли
на рахунок клієнта, в день надходження
до банку відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
встановлений договором банківського
рахунка або законом.

Таким чином, згідно з ч. 3 ст. 1058, ч. 2 ст.
1068 Цивільного кодексу України, п. 2.1
Положення відкриття відповідних
рахунків та обліковування на них
грошових коштів в національній та
іноземній валюті, залучених від
юридичних і фізичних осіб на підставі
укладеного в письмовій формі договору
банківського вкладу (депозиту), є
обов'язком банку, відповідно до якого
банк зобов'язаний зарахувати грошові
кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в
день надходження до банку відповідного
розрахункового документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного
кодексу України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені в ч.ч.
1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.
Поряд із цим, згідно з ч. 2 ст. 215
Цивільного кодексу України недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин).

Частина 2 ст. 1059 Цивільного кодексу
України визначає, що в разі
недодержання письмової форми договору
банківського вкладу цей договір є
нікчемним.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1059 Цивільного
кодексу України, п. 1.4 Положення, п. 2.9
Інструкції, письмова форма договору
банківського вкладу (депозиту)
вважається додержаною, якщо внесення
грошової суми підтверджено договором
банківського вкладу з видачею ощадної
книжки (сертифіката) чи іншого
документа, що відповідає вимогам,
встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту, які, у свою чергу, є
підтвердженням про внесення готівки у
відповідній платіжній системі.

При цьому відкриття банківських
рахунків та обліковування на них
грошових коштів, залучених від
юридичних і фізичних осіб на підставі
укладеного в письмовій формі договору
банківського вкладу (депозиту), є
обов'язком банку (ч. 3 ст. 1058, ч. 2 ст. 1068 п.
2.9 Інструкції, п. 2.1 Положення).

Таким чином, відсутність реєстрації
договору банківського вкладу, і як
наслідок, необліковування грошових
коштів, залучених від юридичних і
фізичних осіб на підставі укладеного в
письмовій формі договору банківського
вкладу, не можна вважати недодержанням
письмової форми договору банківського
вкладу за наявності ощадної книжки
(сертифіката) чи іншого документа, що
відповідає вимогам, установленим
законом, іншими нормативно-правовими
актами у сфері банківської діяльності
(банківськими правилами) та звичаями
ділового обороту, і є підтвердженням
про внесення готівки у відповідній
платіжній системі.

Відповідні юридичні факти (відсутність
банківських рахунків, і як наслідок,
необліковування на них грошових
коштів, залучених від юридичних і
фізичних осіб на підставі укладеного в
письмовій формі договору банківського
вкладу) слід кваліфікувати як
невиконання банком своїх обов'язків за
договором банківського вкладу.

Разом із тим у матеріалах справи наявні
договори банківського вкладу та
квитанції про отримання коштів банком
по цим договорам, що в свою чергу
підтверджує письмова форма цих
договорів; внесення вкладником до
банку зазначених у договорах грошових
сум підтверджується квитанціями, які
відповідають вимогам п. 2.9 Інструкції.

Отже, як спірні договори, так і
квитанції мають усі необхідні
реквізити та підписані від імені банку
посадовою особою, яка діяла на підставі
довіреності банку й у межах наданих їй
повноважень, а відтак банк зобов'язаний
виплатити вкладнику депозит і проценти
на вклад на умовах та в порядку,
встановлених договором банківського
вкладу.

Аналогічна за змістом правова позиція
викладена у постанові судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 25 квітня 2012 року у справі №
6-20цс12 /а.с. 31-39/.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 Цивільного
процесуального кодексу України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Судом встановлено, що за Договором №
8703 розмір відсотків на момент
закінчення дії договору, тобто станом
на 14 грудня 2012 року, складає:

5 000 Євро * 7 * 93 дня / 365 днів / 100 = 89,18 Євро.

За Договором № 4442 розмір
відсотків на момент закінчення дії
договору, тобто станом на 14 лютого 2013
року, складає:

80 000 дол. США * 10 * 30 днів / 365 днів / 100 = 657,53
дол. США.

За Договором № 6321 розмір
відсотків на момент закінчення дії
договору, тобто станом на 11 жовтня 2013
року, складає:

25 000 дол. США * 10 * 29 днів / 365 днів / 100 = 198,63
дол. США.

Отже, загальна сума заборгованості
відповідача перед позивачем складає:

- за Договором № 8703 - 5 089,18 Євро;

- за Договором № 4442 - 80 657,53 дол. США;

- за Договором № 6321 - 25 198,63 дол. США.

Згідно з ч. 1 ст. 192 Цивільного кодексу
України, законним платіжним засобом,
обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня.

У зв'язку з цим суд вважає, що депозит і
проценти на вклад підлягають стягненню
в грошовій одиниці України - гривні,
переведення іноземної валюти в гривню
здійснюється по курсу, встановленому
Національним Банком України, на день
ухвалення рішення.

Нацбанк України встановив на 14 березня
2014 року офіційні курси валют на рівні:

1321,1300 грн. за 100 євро,

947,5900 грн. за 100 доларів.

З огляду на викладе, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача заборгованість:

- за Договором № 8703 - у розмірі 67
234,68 грн.;

- за Договором № 4442 - у розмірі 764
302,69 грн.;

- за Договором № 6321 - у розмірі 238
779,70 грн.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 з приводу
стягнення з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на
користь ОСОБА_1 трьох процентів річних
та інфляційних, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно до ч.1, ч.2 ст.533 Цивільного
кодексу України грошове зобов'язання
має бути виконане у гривні. Якщо у
зобов'язанні буде визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сумі, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

Отже, оскільки індекс інфляції -
показник, що характеризує динаміку
загального рівня цін на товари та
послуги, які купує населення для
невиробничого споживання, а ціни в
Україні встановлюються в національній
валюті - гривні, то норми ст. 625
Цивільного кодексу України щодо сплати
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції поширюється лише на
випадки прострочення грошового
зобов'язання, яке визначено договором у
гривні.

У зв'язку з викладеним вище, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 з приводу
стягнення з ПАТ «Банк Кредит Дніпро»
інфляційних у сумі 1911,00 грн. -
задоволенню не підлягають.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.625
Цивільного кодексу України боржник у
випадку прострочення виконання
грошового зобов'язання на вимогу
кредитора має сплатити 3% річних від
простроченої суми.

З огляду на викладене, розмір 3% річних
від простроченої суми складає:

- за Договором № 8703 - 190,74 Євро;

- за Договором № 4442 - 2 611,98 дол. США;

- за Договором № 6321 - 321,02 дол. США.

З урахуванням офіційного курсу валют
Національного банку України станом на
14 березня 2014 року, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача 3% річних від
простроченої суми:

- за Договором № 8703 - 2 519,92 грн.;

- за Договором № 4442 - 24 750,86 грн.;

- за Договором № 6321 - 3 041,95 грн.

З приводу позовних вимог про стягнення
з ПАТ «Банк Кредит Дніпро» на користь
ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 100 000,00
грн., то суд приходить до висновку, що
такі вимоги задоволенню не підлягає,
оскільки ні Договором № 8703,
Договором № 4442, Договором №
6321, ні законом таке відшкодування
не передбачено.

Зазначений висновок ґрунтується на
вимогах ст. 611 Цивільного кодексу
України, відповідно до якої
відшкодування моральної шкоди в разі
невиконання зобов'язання допускається,
якщо такі наслідки передбачені законом
або договором.

Аналогічна за змістом правова позиція
викладена у постанові судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 06 червня 2012 року у справі №
6-49цс12 /а.с. 40-47/.

Так, відповідно ч. 1 ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

З огляду на те, що позивачем не було
сплачено судовий збір при поданні
позовної заяви у зв'язку зі скрутним
матеріальним становищем, суд присуджує
стягнути судовий збір пропорційно до
задоволеної частини позовних вимог з
відповідача на користь Державного
бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 8, 10, 11, 57-60, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 224-226
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Банк Кредит
Дніпро» про розірвання договорів
банківських строкових вкладів,
стягнення банківських вкладів,
стягнення моральної шкоди -
задовольнити частково.

Розірвати укладені між ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ІПН НОМЕР_1) та Публічним акціонерним
товариством «Банк Кредит Дніпро» в
особі Яснополянського відділення
Публічного акціонерного товариства
«Банк Кредит Дніпро» (м.
Дніпропетровськ, вул. Леніна, 17, ):

- договір банківського строкового
вкладу «Універсальний» № 8703 від 12
вересня 2012 року;

- договір банківського строкового
вкладу «В Десятку» № 4442 від 14
січня 2013 року;

- договір банківського строкового
вкладу «В Десятку» № 6321 від 11
вересня 2013 року.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Банк Кредит Дніпро» (м.
Дніпропетровськ, вул. Леніна, 17, ) на користь ОСОБА_1 (,
АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1):

- банківський вклад з урахування
відсотків по договору банківського
строкового вкладу «Універсальний» №
8703 від 12 вересня 2012 року, у розмірі
5 089,18 Євро (п'ять тисяч вісімдесят
дев'ять євро 18 центів), що еквівалентно
67 234,68 грн. (шістдесят сім тисяч двісті
тридцять чотири гривні 68 копійки);

- банківський вклад з урахування
відсотків по договору банківського
строкового вкладу «В Десятку» №
4442 від 14 січня 2013 року, у розмірі 80
657,53 дол. США (вісімдесят тисяч шістсот
п'ятдесят сім доларів США 53 центи), що
еквівалентно 764 302,69 грн. (сімсот
шістдесят чотири тисячі триста дві
гривні 69 копійок);

- банківський вклад з урахування
відсотків по договору банківського
строкового вкладу «В Десятку» №
6321 від 11 вересня 2013 року, у розмірі
25 198,63 дол. США. (двадцять п'ять тисяч сто
дев'яносто вісім доларів США 63 центи),
що еквівалентно 238 779,70 грн. (двісті
тридцять вісім тисяч сімсот сімдесят
дев'ять гривень 70 копійок).

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Банк Кредит Дніпро» (м.
Дніпропетровськ, вул. Леніна, 17, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ІПН НОМЕР_1) три проценти річних від
простроченої суми:

- по договору банківського строкового
вкладу «Універсальний» № 8703 від 12
вересня 2012 року, у розмірі 190,74 євро (сто
дев'яносто євро 74 центи), що
еквівалентно 2 519,92 грн. (дві тисячі
п'ятсот дев'ятнадцять гривень 92
копійки);

- по договору банківського строкового
вкладу «В Десятку» № 4442 від 14
січня 2013 року, у розмірі 2 611,98 дол. США
(дві тисячі шістсот одинадцять доларів
США 98 центів), що еквівалентно 24 750,86 грн.
(двадцять чотири тисячі сімсот
п'ятдесят гривень 86 копійок);

- по договору банківського строкового
вкладу «В Десятку» № 6321 від 11
вересня 2013 року, у розмірі 321,02 дол. США.
(триста двадцять один долар США 02
центи), що еквівалентно 3 041,95 грн. (три
тисячі сорок одна гривня 95 копійок).

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Банк Кредит Дніпро» (м.
Дніпропетровськ, вул. Леніна, 17, ) на користь Державного
бюджету України судовий збір в сумі
3654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят
чотири гривні 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-ти денний строк
з дня проголошення рішення.

Суддя
В.О. Циганков