УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року суддя Іллічівського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області Пустовойт Т. В., ознайомившись
із поданням державного виконавця
Іллічівського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Донецької
області Атабекян Е.В. про примусове
проникнення до житла боржника,-

В С Т А Н О В И В:

В Іллічівському ВДВС на виконанні
знаходиться на виконанні виконавче
провадження №17/36349829 та №17/36350158 від
29.01.2013 року про примусовому виконанню
виконавчого листа №1/0520/6416 від 14.01.2013
року, виданого Іллічівським районним
судом м.Маріуполя про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суми
у розмірі 3250,00грн. кожному.

Держаний виконавець Іллічівського
ВДВС звернувся до суду з поданням про
примусове входження до житла боржника
ОСОБА_3, в якому вказав, що останній
добровільно рішення суду не виконує,
ніде не працює.

Вивчивши матеріали заяви, суд прийшов
до висновку, що заява повинна бути
повернута до Іллічівського ВДВС ММУЮ
Донецької області для належного
оформлення та усунення недоліків,
оскільки державним виконавцем не
надано доказів, які б підтверджували
обставини викладені в поданні, в
зв'язку з чим суд позбавлений
можливості повно та об'єктивно
розглянути подання.

Не надано державним виконавцем і даних
щодо здійснення ним дій спрямованих на
добровільне виконання рішення.

Також відсутні в матеріалах подання
данні, щодо пропозиції та попередження
ДВС, отримані належним чином боржником
ОСОБА_3 2 щодо надання доступу до його
житла, на які посилається в поданні
державний виконавець.

Крім того, акти державного виконавця
від 31.07.2013 року та 20.03.2014 року не
відповідають вимогам п.2 п.п.2.4
Інструкції про проведення виконавчих
дій, відповідно до якого, при
проведенні огляду, арешту, вилученні й
передачі майна боржника, участь
понятих є обов`язковою.

Відповідно до ст.12 Загальної
декларації прав людини 1948 року, ст. 8
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, п.1 ст.17
Міжнародного пакту про громадянські та
політичні права 1966 року ніхто не може
зазнавати безпідставного посягання на
недоторканість свого житла. При
здійсненні своїх прав і свобод кожна
людина може зазнавати тільки таких
обмежень, які встановлені законом,
виключно з метою забезпечення
належного визнання і поваги до прав і
свобод інших та забезпечення
справедливих вимог моралі,
громадського порядку і загального
добробуту в демократичному
суспільстві.

Конституційна гарантія
недоторканості житла не поширюється
на випадки, коли суспільні інтереси
вимагають правомірного обмеження прав
людини, зокрема для захисту прав і
законних інтересів інших членів
суспільства.

Отже, при виконанні своїх функцій,
державний виконавець зобов`язаний
суворо дотримуватися порядку
виконання виконавчих дій, тобто, діяти
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією,
законами України та міжнародних
договорів, згода на обов`язковість яких
надана Верховною Радою України.

При таких обставинах суд прийшов до
висновку, що подання Іллічівського
ВДВС повинно бути повернуто для
усунення недоліків.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Поданням державного виконавця
Іллічівського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції Донецької
області Атабекян Е.В. про примусове
проникнення до житла боржника
повернути Іллічівському ВДВС ММУЮ
Донецької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т. В. Пустовойт