Справа № 265/629/14-ц
Провадження № 2/265/846/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Козлова Д. О.,

при секретарі Скоробогатько Г. О.,

за участі прокурора Кулік А. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
Органу опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав, 3-і особи: Служба у
справах дітей Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради, Маріупольський дитячий
будинок «Центр Опіки» Маріупольської
міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду
із позовом до відповідачів про
позбавлення їх батьківських прав
відносно малолітнього ОСОБА_3,
посилаючись на те, що відповідачі є
батьками малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в яких було відібрано на
підставі рішення суду дитину без
позбавлення їх батьківських прав та
стягнуто аліменти на утримання дитини.
Рішенням колегії Орджонікідзевської
райадміністрації ОСОБА_3 було надано
статус дитини позбавленої
батьківського піклування та передано
до державного закладу на повне
державне забезпечення. Відповідно до
інформації «Центру опіки», де
перебуває дитина, батьки дитиною не
цікавляться, не відвідують, не
сплачують аліменти на утримання
ОСОБА_3. Місце знаходження ОСОБА_2
невідоме, а ОСОБА_1 ухиляється від
отримання допомоги соціальних служб
для налагодження стосунків у родині. На
підставі переліченого просив
позбавити батьківських прав обох
відповідачів відносно малолітнього
ОСОБА_3, а також просив суд стягнути
аліменти з відповідачів на утримання
малолітнього ОСОБА_3

Ухвалою суду від 24 березня 2014 року
позовні вимоги Органу опіки та
піклування Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини були залишені
без розгляду (а. с. 43).

В судовому засіданні представник
позивача, яка діє на підставі
довіреності, ОСОБА_4, повністю
підтримала заявлені позовні вимоги,
надала пояснення аналогічні тим, що
викладені у позовній заяві, додавши, що
позбавлення батьківських прав буде
відповідати інтересам дитини.
Вказувала також, що батьки ОСОБА_3 не
докладають жодних зусиль для
опікування дитиною, фактично
ухиляючись від виконання своїх
батьківських обов'язків. Просила суд
позбавити батьківських прав обох
відповідачів відносно ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач, ОСОБА_1, у судовому
засіданні не погоджувався із позовом,
вважаючи, що він має можливість
піклуватися сином у теперішній час,
навідує його у «Центрі опіки». Додавав,
що протягом півтора роки хворів на
туберкульоз, при цьому півроку в
стаціонарі, тому не міг після
відібрання в нього дитини з об'єктивних
причин піклуватися ОСОБА_3, бо одужав
лише наприкінці 2013 року. Не заперечував
проти того, що до відібрання в нього
дитини, ОСОБА_3 кілька років мешкав
разом із ОСОБА_2 та він не приймав
участі у цей час у вихованні дитини, бо
мешкав окремо від дитини. При цьому
вказував, що дитина його любить та
радіє, коли він до сина приходить. Він у
теперішній час сплачує аліменти на
дитину та погашає існуючий борг по цим
виплатам. Зазначав, що у теперішній час
працює неофіційно, має житлову площу,
тому просив суд не позбавляти його
батьківських прав, надати можливість
бачитись з сином.

Відповідачка, ОСОБА_2, в судове
засідання не з'явилась за невідомих
суду причин повторно, будучи належним
чином повідомленою про час та місце
розгляду справи.

Представник Маріупольського дитячого
будинку «Центр опіки», яка діє на
підставі довіреності, ОСОБА_5,
підтримуючи заявлений позов,
вказувала, що малолітній ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває з листопада 2011
року в «Центрі опіки», куди він прибув у
важкому стані, бо батьки зовсім не
піклувалися ним, не виховували, дитина
не ходила в школу. ОСОБА_3 має низку
захворювань. Однак з часу, коли він став
перебувати у «Центрі опіки», дитина
стала розвиватися, навчатися, тому не є
доцільним повертати дитину батьку,
оскільки це зашкодить дитині, бо ОСОБА_3
потрібне періодичне лікування та
медичне обстеження. Не заперечувала, що
батько тепер відвідує дитину, купує
ОСОБА_3 подарунки, тому вважає можливим
не позбавляти відповідача права
бачитись з сином. Мати ОСОБА_3 взагалі
не цікавилась сином та не допомагала
йому.

Представник 3-ї особи, Служби по справах
дітей, що діє на підставі довіреності, у
судове засідання не з'явився, надавши
суду заяву з проханням вирішити
вказаний спір у відсутність
представника зазначеної 3-ї особи.

Представник прокуратури, Кулік А. В., в
судовому засіданні вказувала, що
підстави для позбавлення батьківських
прав наявні, тому цей позов підлягає
задоволенню.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, що з'явились, дослідивши
письмові докази по справі, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

На підставі ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про охорону дитинства» на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України
«Про охорону дитинства» батьки або
особи, які їх замінюють, несуть
відповідальність за порушення прав і
обмеження законних інтересів дитини на
охорону здоров'я, фізичний і духовний
розвиток, навчання, невиконання та
ухилення від виконання батьківських
обов'язків відповідно до закону.

Згідно до свідоцтва про народження,
виданого 21 серпня 2003 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Орджонікідзевського районного
управління юстиції міста Маріуполя
Донецької області, актовий запис № 539
від 21 серпня 2003 року, вбачається, що
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками
якого зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с.
3).

За рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя від 12
жовтня 2012 року, яке набрало чинності,
було відібрано малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, від батьків, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, без позбавлення батьківських
прав з переданням під нагляд органу
опіки та піклування (а. с. 12-13).

На підставі рішень колегії
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради від 28 листопада 2012 року № 399 та № 388
було надано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
статусу дитини, позбавленої
батьківського піклування та
влаштовано до дитячого закладу на
повне державне забезпечення (а. с. 15, 16).

Згідно до витягу з протоколу засідання
психолого-педагогічної консультації
від 29 травня 2012 року в ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, були виявлені порушення
пізнавальної сфери легкого ступеня (а.
с. 58).

На підставі виписки з історії розвитку
дитини від 31 березня 2014 року
вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, має
захворювання на гіпертонію аденоїдів,
міопію, кардіоміопію, порушення
акомодації та інші, тому потребує
періодичного обстеження та лікування
(а. с. 62).

З інформації з Маріупольського
дитячого будинку «Центр опіки» від 4
жовтня 2013 року та від 26 березня 2014 року
вбачається, що з 12 жовтня 2012 року
відповідачі після відібрання в них
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
відвідують сина, бо мати лише тричі
бачилась з ОСОБА_3, а батько почав
навідуватись дитину лише з 10 лютого 2014
року (а. с. 3, 61).

Відповідно до довідки від 9 грудня 2013
року Орджонікідзевського ВДВС
Маріупольського МУЮ борг по сплаті
аліментів на утримання ОСОБА_3 у ОСОБА_1
складав - 3825,81 грн., а у ОСОБА_2 складав -
4616,10 грн. (а. с. 8).

За даними ТОВ «Житло-Гарант»
вбачається, що ОСОБА_1 є наймачем
АДРЕСА_1, де прописаний один (а. с. 7).

З листа Орджонікідзевського районного
центру соціальних служб
Маріупольської міської ради від 30
вересня 2013 року вбачається, що в
житловому приміщенні ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)
батьком не створені належні умови для
зростання та виховування малолітньої
дитини (а. с. 14).

За актом обстеження умов проживання
від 1 квітня 2014 року вбачається, що
місце знаходження ОСОБА_2
представникам служби у справах дітей
встановити не вдалось (а. с. 57).

З довідки Маріупольського міського
протитуберкульозного диспансеру від 16
листопада 2012 року вбачається, що ОСОБА_1
за станом свого здоров'я може
навідуватись до сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 67).

Свідок, ОСОБА_8, в судовому засіданні
вказувала, що працює у центрі
соціальних служб Орджонікідзевського
району міста Маріуполя, та підтвердила,
що ОСОБА_1 ухилився від надання йому
допомоги для налагодження контакту із
сином, ОСОБА_3, бо не з'являвся на
запрошення до центру, не бажав ставати
на облік в центрі зайнятості населення.

Свідок, ОСОБА_9, в судовому засіданні
вказувала, що з липня 2010 року по травень
2011 року у будинку АДРЕСА_2 разом із нею
мешкала ОСОБА_2, яка не належним чином
ставилась до виховання дитини, ОСОБА_3,
а ОСОБА_1 взагалі не цікавився сином, не
навідувався до нього. В другій половині
2011 року ОСОБА_2 зникла, тому свідок була
змушена передати ОСОБА_3 до дитячого
будинку.

За п. 8 «Порядку провадження органами
опіки та піклування діяльності,
пов'язаної із захистом прав дитини»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 24 вересня 2008 року
№ 866, вбачається, що якщо протягом року
після прийняття судом рішення про
відібрання дитини у батьків не усунені
причини, які перешкоджали належному
вихованню дитини її батьками, служба у
справах дітей за місцем походження
дитини, позбавленої батьківського
піклування, зобов'язана вжити заходів
до позбавлення батьків їх батьківських
прав.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, забезпечувати здобуття
дитиною повної загальної середньої
освіти, готувати її до самостійного
життя.

Згідно ст. 164 СК України мати чи батько
дитини можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини. Рішення
суду про позбавлення батьківських прав
після набрання ним законної сили суд
надсилає державному органу реєстрації
актів цивільного стану за місцем
реєстрації народження дитини.

Оскільки в судовому засіданні на
підставі досліджених доказів було
встановлено достатньо підстав, що
свідчать про те, що відповідачі, ОСОБА_2
та ОСОБА_1, будучи батьками
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
піклуються ним, не займаються його
вихованням, відмовившись фактично від
участі в зростанні та вихованні сина,
тому з огляду на встановлені обставини
справи, суд вважає, що в судовому
засіданні було підтверджено факт
винної поведінки з боку обох батьків
малолітньої дитини, відповідачів, щодо
їх ухилення від виконання ними своїх
батьківських обов'язків щодо ОСОБА_3.

При цьому суд не приймає доводи ОСОБА_1,
що він у теперішній час піклується
сином, навідується до нього, бо
тривалий час до цього ОСОБА_3 був
фактично позбавлений батьківської
турботи з боку відповідача.

Також суд зазначає, що починаючи з
грудня 2013 року ОСОБА_1 за станом
здоров'я міг відвідувати сина, однак не
прийняв усіх заходів для налагодження
контакту із дитиною до моменту подання
позову до суду про позбавлення його
батьківських прав.

З урахуванням переліченого та з метою
захисту інтересів дитини, суд вважає за
доцільне задовольнити позовні вимоги
органу опіки та піклування шляхом
позбавлення батьківських прав ОСОБА_1
та ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ст. 168 СК України мати,
батько, позбавлені батьківських прав,
мають право на звернення до суду із
заявою про надання їм права на
побачення з дитиною. Суд може дозволити
разові, періодичні побачення з дитиною,
якщо це не завдає шкоди її життю,
здоров'ю та моральному вихованню, за
умови присутності іншої особи.

На підставі ст. 169 СК України мати,
батько, позбавлені батьківських прав,
мають право на звернення до суду з
позовом про поновлення батьківських
прав. Суд перевіряє, наскільки
змінилася поведінка особи, позбавленої
батьківських прав, та обставини, що
були підставою для позбавлення
батьківських прав, і постановляє
рішення відповідно до інтересів
дитини.

Згідно до копій квитанцій, що маються в
матеріалах справи вбачається, що
ОСОБА_1 перерахував на рахунок сина,
ОСОБА_3, протягом січня - лютого 2014 року
по 800 грн. в рахунок сплати аліментів на
утримання малолітньої дитини (а. с. 44).

На підставі відповіді Міського
протитуберкульозного диспансеру міста
Маріуполя від 21 лютого 2014 року
вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на
диспансерному обліку з діагнозом
остаточні зміни туберкульозу, однак
навідувати сина, ОСОБА_3, відповідач
може (а. с. 59).

Згідно інформації Міського
протитуберкульозного диспансеру міста
Маріуполя від 1 квітня 2014 року
вбачається, що ОСОБА_1 лікувався з 3
січня 2012 року по 29 березня 2012 року в
даному медичному закладі, після чого
ОСОБА_1 був переведений на лікування до
спеціалізованого відділення в місті
Шахтарськ, де лікувався стаціонарно з 29
березня 2012 року. Після виписки з 3
квітня 2012 року по 30 серпня 2013 року
відповідач лікувався амбулаторно (а. с.
66).

При цьому ще 20 листопада 2013 року ОСОБА_1
звертався до компетентних органів з
питанням надання йому можливість
провідувати сина, ОСОБА_3 (а. с. 67).

Суд таким чином бере до уваги факт того,
що ОСОБА_1 протягом останніх двох
місяців регулярно відвідує ОСОБА_3,
почав сплачувати аліменти на його
утримання. Відповідач хворів тривалий
проміжок часу з лікуванням за межами
міста Маріуполя. При цьому він виявляв
інтерес до сина після одужання в
листопаді 2013 року.

Враховуючи перелічені норми та
обставини справи, суд вважає за можливе
задовольнити заяву ОСОБА_1 про надання
йому можливості періодично бачитись з
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в «Центрі опіки»
під наглядом працівників установи, бо
це відповідатиме інтересам дитини,
оскільки контактуючи з батьком дитина
переживає позитивні емоції,
налагоджується контакт між ними, що
буде йти на користь розвитку та
вихованню маоллітньої дитини.

Згідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 243,60 грн. в рівних частках.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав, 3-і особи: Служба у
справах дітей Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради, Маріупольський дитячий
будинок «Центр Опіки» Маріупольської
міської ради, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав відносно сина,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про
народження № 539 від 21 серпня 2003 року.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
батьківських прав відносно сина,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про
народження № 539 від 21 серпня 2003 року.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
періодично бачитись з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у присутності
представників державного закладу, де
перебуватиме дитина.

Стягнути в рівних часках з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на користь держави судовий збір
в розмірі 243,60 грн., тобто по 121,80 грн. з
кожного з відповідачів.

Рішення суду може бути оскаржено у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення, а учасниками процесу, що
не були присутні при проголошенні, -
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя