Справа № 249/680/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 квітня 2014 р.
м.Шахтарськ

Шахтарський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючого-судді
Стріжакової Г.В.

при секретарі
Долинській Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Шахтарську справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору позики та
стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про розірвання договору
позики та стягнення боргу. Свої вимоги
мотивував тим, що 17.07.2013 року уклав
усний договір позики грошових коштів з
відповідачем, згідно якого він передав
відповідачу гроші в сумі 50000 грн. за
умови погашення по 1500 грн. щомісяця до
повного погашення заборгованості. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов позивачу надана
розписка від 17.07.2013 року. Під час
оформлення договору позики були
присутні свідки. Відповідач здійснював
погашення боргу з порушенням строків
шляхом переведення грошових коштів на
картковий рахунок матері позивача,
загалом сплативши 4477,61грн. З грудня 2013
року відповідач виплати за договором
припинив, внаслідок чого утворилась
поточна заборгованість в сумі 6022,39грн.

Просить розірвати усний договір позики
грошових коштів від 17.07.2013 року,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про
передачу у власність відповідача
50000грн. з щомісячним поверненням по
1500грн. до повного погашення суми
заборгованості; стягнути з відповідача
на користь позивача суму боргу в
розмірі 45 522грн. 39 коп. та судові витрати
зі сплати судового збору.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явився, повідомлений в установленому
порядку про місце та час розгляду
справи, до суду надав довіреність
представляти його інтереси ОСОБА_3
(а.с.20).

Представник позивача ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явився, повідомлений в
установленому порядку про місце та час
розгляду справи, до суду надав заяву
про розгляд справи без його участі та
участі позивача, вимоги підтримує у
повному обсязі, не заперечує проти
постановлення заочного рішення (а.с. 29).

Відповідач ОСОБА_2, повідомлений в
установленому порядку про місце та час
розгляду справи, у судове засідання не
з'явилася, заяви про відкладення
розгляду справи не надав (а.с.27,28).

В справі достатньо матеріалів про
права та взаємовідносини сторін, тому
суд ухвалив на підставі ст.ст. 169,224 ЦПК
України розглянути справу.

Дослідивши матеріали справи, судом
фактично встановлено, що 17.07.2013 року між
позивачем і відповідачем укладено
договір позики, згідно якого ОСОБА_1,
передав у власність ОСОБА_2, грошові
кошти в сумі 50000грн., а ОСОБА_4
зобов'язався повернути позикодавцеві
таку ж суму грошових коштів
щомісячними платежами по 1500грн. до
повної сплати даної суми. На
підтвердження факту укладення
договору позики та його умов, а також
засвідчуючи отримання зазначеної в
розписці грошової суми, ОСОБА_2 видав
ОСОБА_1 відповідну розписку. В розписці
зазначено, що при цьому були присутні
свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, є їх підписи
(а.с.14,18).

Оцінюючи дану розписку, суд звертає
увагу на те, що вона знаходиться у
позикодавця ОСОБА_1, підтверджує факт
отримання боржником грошей, в ній
вказано в якій сумі повинен бути
щомісячний платіж, строк остаточного
виконання зобов'язання (до повного
повернення виданої суми), мається
підпис боржника (відповідача), дата
видачі грошей.

Аналогічний правовий висновок
викладений в рішенні ВСУ від 10.09.2013 року
в справі № 6-63 цс 13, предметом якої був
спір про стягнення боргу за договором
позики.

Позивач стверджує, що до теперішнього
часу зобов'язання, вказані в розписці
не виконані, відповідач здійснював
погашення боргу з порушенням строків
шляхом переведення грошових коштів на
картковий рахунок ОСОБА_7 (НОМЕР_1), яка є
його матір'ю, а з грудня 2013 року борг
взагалі не сплачує, на день подачі
позову відповідачем виплачено 4477,61грн.,
заборгованість за поточними платежами
становить 6022,39грн. Надав відповідну
виписку по рахунку за період з 01.09.2013
року по 11.02.2014 року(а.с.7-13,22-24).
Відповідачем дані доводи не
спростовані, докази протилежного не
надані.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Відповідно до ст.ст.1047,1049 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менше як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст.526, 530, 610,611 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до ч. 2 ст.651, ч.2,3 ст.653 ЦК
України допускається розірвання
договору за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що
розраховувала при укладенні договору.
У разі розірвання договору
зобов'язання сторін припиняються з
моменту набрання рішенням законної
сили.

На підставі наявних в справі доказів, з
урахуванням положень ст. 11 ЦПК України
судом встановлено, що відповідач не
виплачує передбачені договором суми у
встановлений договором строк, чим
порушує зобов'язання, внаслідок чого
утворилася заборгованість за
поточними платежами в сумі 6022грн. 39 коп.
і позивач значною мірою позбавляється
того, на що розраховував при укладенні
договору, а саме: на своєчасне
отримання грошових коштів згідно
договору. Тому порушені права позивача
підлягають захисту шляхом розірвання
договору та стягнення всієї суми боргу.
Загальна сума боргу згідно договору
займу складає 45522,39грн (50000грн. сума
позики - 4477,61грн. сплачено відповідачем
= 45522,39грн.).

Відповідно до ст.79,88 ЦПК України на
користь позивача необхідно стягнути
судовий збір у сумі 455,23грн.

Керуючись ст.3,4,10,11, 15, 60, 79,88,197, 209,212,214,
215,223, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору позики та
стягнення боргу задовольнити повністю.

Розірвати договір позики грошових
коштів від 17.07.2013 року, укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про передачу у
власність відповідача 50000грн. з
щомісячним поверненням по 1500грн. до
повного погашення суми заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики у
сумі 45 522 грн. 39 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 455грн. 23коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
Шахтарським міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, яку він
може подати Шахтарському
міськрайонному суду протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення у загальному порядку: протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення подати апеляційну скаргу до
Апеляційного суду Донецької області
через Шахтарський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
відповідачем заяви про перегляд
заочного рішення та подання
апеляційної скарги позивачем.

Суддя:
Г.В. Стріжакова