АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/2501/13-ц
Провадження № 22-ц/790/2259/14
Головуючий 1-ї ін-т. - Вергун І.В.
Категорія - спадкові
Доповідач - Тичкова О.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії -
Піддубного Р.М., Швецової Л.А.

при секретарі -
Доля О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4,
який діє в інтересах ОСОБА_5,

на рішення Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 10 лютого
2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_5 про встановлення факту
проживання однією сім`єю, зміну
черговості одержання права на
спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року позивач звернулася до
суду з дійсним позовом, у якому просила
встановити факт проживання однією
сім`єю з ОСОБА_7, змінити черговість
одержання права на спадкування після
смерті останнього, надавши їй право на
спадкування зі спадкоємцем першої
черги - ОСОБА_5

В обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що з 2004 по 2013 рік вона
знаходилась у фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_7, вони вели спільне
господарство та мали спільний бюджет.
Протягом всього часу ОСОБА_7 тяжко
хворів та всі спільні кошти йшли на
його лікування. Позивач піклувалась
про нього та здійснювала за ним догляд.
Після смерті ОСОБА_7 01 червня 2013 року,
позивач звернулась до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини. Проте спадщину оформити не
змогла тому, що не має юридичного
зв'язку з померлим.

Відповідач та його представник позов
не визнали, посилаючись на його
безпідставність. Зазначали, що позивач
не надала суду жодних доказів, що вона
тривалий час проживала однією сім`єю зі
спадкодавцем, вела з ним спільне
господарство та мала спільний бюджет.
Крім цього він заперечував факт
знаходження батька в безпорадному
стані та його потребу в сторонній
допомозі.

Рішенням Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 10 лютого
2014 року позов було задоволено. Визнано
позивача спадкоємцем четвертої черги
після смерті ОСОБА_7 Змінено
черговість одержання права на
спадкування, надано ОСОБА_6 право на
спадкування разом зі спадкоємцем
першої черги ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі представник
відповідача просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову. В
обґрунтування посилається на неповне
з`ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та, як
слідство, неправильне зазстосування
судом норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
сторін та їх представників,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши наведені в скарзі доводи,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
а рішення суду - зміні з наступних
підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи
ОСОБА_7 проживав за адресою: АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер.( Т.1, а.с.
37, 38 - 44). Після смерті останнього з
заявами про прийняття спадщини до
Ізюмської державної нотаріальної
контри звернулися ОСОБА_6 - цивільна
дружина померлого та ОСОБА_5 - син
померлого, у зв'язку з чим нотаріальною
конторою була відкрита спадкова
справа № 385/2013 ( Т.1, а.с. 97 - 100).

Задовольняючи позов ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання з
покійним однією сім'єю в період з 2004
року по 01 червня 2013 року та визнаючи її
спадкоємцем четвертої черги, суд
першої інстанції правильно керувався
ст. 3 СК України , 1264 ЦК України та
обґрунтовано вважав доведеним факт
знаходження позивачки у фактичних
шлюбних відносинах з ОСОБА_7

Доводи апелянта щодо невідповідності
рішення суду в цій частині
встановленим судом обставинам
спростовуються доказами у справі , яким
суд дав належну оцінку. А саме:
поясненнями ОСОБА_6, ОСОБА_5, даними
довідок про склад сім'ї та прописку (
Т.1, а.с. 7, 8, 244), медичних довідок ( Т.1.
а.с. 12 - 13), довідок про витрати на
поховання (Т.1, а.с.70), довідки
департаменту охорони здоров'я
Харківської ОДА від 27.12.2013 року (Т.1. а.с.
230 - 234), показаннями свідків ОСОБА_9,
ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12

Надана відповідачем довідка про його
місце проживання ( Т.1, а.с. 235) лише
підтверджує факт його спільного
проживання з покійним, що позивачкою не
заперечувалося. Відповідач також не
заперечував наявну у нього алкоголічну
залежність, у зв'язку з чим він
потребував госпіталізації та був
позбавлений можливості бути присутнім
на похованні батька.

Доводи апеляційної скарги щодо
неможливості вирішення позову у
зазначеній частині без отримання
позивачкою мотивованої відмови
нотаріуса оформити право на спадщину
після смерті ОСОБА_7 є не
обгрунтованими. Між сторонами у справі
виник спір про право на спадщину.
ОСОБА_13 не є безумовним спадкоємцем
померлого та позбавлена можливості
довести наявне у неї право на
спадкування в позасудовому порядку.
Тому сама по собі відсутність у ОСОБА_13
письмової відмови нотаріуса у видачі
свідоцтва про право на спадщину не може
бути підставою для відмови у
задоволенні позову про встановлення
факту проживання з покійним однією
сім'єю в період з 2004 року по 01 червня 2013
року та визнання її спадкоємцем
четвертої черги.

Проте судова колегія не може
погодитися з висновком суду щодо зміни
черговості права на спадкування та
надання ОСОБА_6 права на спадкування
разом із спадкоємцем першої черги.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України
фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

За змістом вказаної норми, при
вирішенні питання про зміну черговості
спадкування позивач повинен довести
факт опікування, матеріального
забезпечення спадкодавця протягом
тривалого часу та перебування
спадкодавця в безпорадному стані,
тобто стані, обумовленому похилим
віком, тяжкою хворобою або каліцтвом,
коли особа не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду, допомоги
та піклування.

Обґрунтовуючи позов в цій
частині, ОСОБА_6 посилалася на те, що
вона тривалий час опікувалася ОСОБА_7,
який перебував у безпорадному стані у
зв'язку з тяжким захворюванням: інфаркт
міокарду перенесений у 1985 році,
виразкова хвороба, діагностована у 1998
році, облітеруючий атеросклероз судин
нижніх кінцівок, діагностований у 2008
році.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції на підтвердження
безпорадного стану спадкодавця
послався на пояснення свідків. Так,
свідок ОСОБА_14 пояснила, що покійний
знаходився на обліку в поліклініці «
Вузлова лікарня станції Ізюм СТГО
Південна залізниця» з 1985 по 2010 рік, як
обмежено працездатний, так як переніс
гострий інфаркт міокарду, виразкову
хворобу, облітеруючий атеросклероз
правої нижньої кінцівки. У зв'язку з чим
хворий потребував постійного
стороннього догляду. Будь - яких інших
доказів, що свідчили б про обмеження
працездатності покійного та його
потребу у постійному сторонньому
догляді суду надано не було.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_15
підтвердили лише факт спільного
проживання покійного та позивачки та
опікування останньої за ним у вигляді
приготування їжі, прибирання будинку,
прання.

Належні медичні документи на
підтвердження знаходження ОСОБА_7 у
безпорадному стані та потребу у зв'язку
з цим у сторонній допомозі позивачкою
не надані. Надані ксерокопії з
амбулаторної картки ( Т.1, а.с. 14 - 16 )
містять лише записи про звернення
ОСОБА_7 до лікарні у 2003 та 2005 роках. З 2010
по 2013 рік він за медичною допомогою до
Ізюмської ЦМЛ не завертався (Т.1, а.с. 231-
234).

Надані суду виписки з амбулаторної
картки (Т.1, а.с. 131) спростовуються
даними довідки департаменту охорони
здоров'я Харківської ОДА від 27.12.2013 року
про результати комісійної перевірки
(Т.1, а.с. 231 - 234).

Відповідно до пояснень допитаних в
суді свідків ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_15
наявні у померлого хронічні хвороби не
позбавляли його можливості самостійно
рухатися та навіть керувати
автомобілем. Так, свідок ОСОБА_8
показала, що покійний до 2010 року
працював, добре заробляв, крім цього
разом з фактичною дружиною ОСОБА_6
обробляв огород, вирощував і продавав
розсаду. За рахунок спільного бюджету в
2008 році фактичне подружжя придбало
автомобіль.

Свідки ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
пояснили , що ОСОБА_7 до травня 2013 року
виходив з будинку та міг самостійно
себе обслуговувати.

Наприкінці травня 2013 року стан
здоров'я ОСОБА_7 різко погіршився, у
зв'язку з чим він був госпіталізований,
з 24.05.2013 року по 01.06.2013 року знаходився
Ізюмській ЦМЛ та не міг самостійно себе
обслуговувати, у зв'язку з чим за ним
доглядала ОСОБА_6 (Т.1, а.с. 10, 17, 125). Проте,
судова колегія не може вважати
зазначений період тривалим у розумінні
ч. 2 ст. 1259 ЦК України

За таких обставин судова колегія
вважає, що позивачкою всупереч вимог
ст.ст. 10,60 ЦПК України не доведений
факт знаходження спадкодавця у
безпорадному стані та його потребу в
сторонній допомозі.

Суд першої інстанції неповно
встановив вищезазначені обставини у
справі та дав невірну оцінку наявним у
справі доказам та відсутності належних
доказів у справі, у зв'язку з чим
ухвалив рішення з порушенням норм
матеріального права. А саме:
безпідставно застосував до спірних
правовідносин вимоги ч. 2 ст. 1259 ЦК
України та задовольнив позов в цій
частині.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України підставою для зміни рішення
суду першої інстанції є неповне
з`ясування судом обставин, що мають
значення для справи, а також порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права.

За таких обставин рішення суду в
зазначеній частині підлягає
скасуванню. А в задоволенні позову
ОСОБА_6 про зміну черговості одержання
права на спадкування після смерті
ОСОБА_7 належить відмовити.

Керуючись ст. 1259 ЦК України, ст. ст. 10, 60,
303, 304, п.п. 1,4 ч.1 ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст.
ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,
-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в
інтересах ОСОБА_5, - задовольнити
частково.

Рішення Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 10 лютого
2014 року змінити.

В частині задоволення позову ОСОБА_6
про зміну черговості одержання права
на спадкування після смерті ОСОБА_7
рішення суду скасувати та в
задоволенні позову в цій частині
відмовити

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: