Провадження № 22-ц/779/614/2014
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач Проскурніцький П.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Вакарук В.М., Ясеновенко Л.В.

за участю секретаря: Драганчук У.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
відділу державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції (далі - ВДВС
Івано-Франківського МУЮ), приватного
підприємства "Спеціалізоване
підприємство "Юстиція" (далі - ПП "СП
"Юстиція") про скасування повторної
оцінки двокімнатної квартири та
визнання дій ВДВС Івано-Франківського
МУЮ незаконними, за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на
заочне рішення Івано-Франківського
міського суду від 23 січня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

11.07.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що 06.06.2011 року Новозаводським районним
судом м. Чернігова було видано
виконавчий лист про стягнення з нього
на користь ПАТ "Альфа-Банк"
заборгованість за кредитом в розмірі 292
298 грн. 03 коп. 14.12.2011 року державним
виконавчем було проведено опис
двохкімнатної квартири, що знаходиться
у АДРЕСА_1 та належить йому на праві
власності. В подальшому було проведено
експертну оцінку вищевказаної
квартири. З даною оцінкою позивач був
незгідний, оскільки вона була
заниженою, про що написав заяву до
ВДВС. Відділ ДВС провів рецензування
вказаної оцінки, однак, це не внесло
суттєвих змін щодо вартості
оцінюваної квартири.

Вважає рецензовану оцінку заниженою та
такою, що не відповідає середній
ринковій вартості оцінюваного об'єкта.
ВДВС провів повторну оцінку описаного
й арештованого майна, про що не
повідомив позивача, чим порушим його
законні права та інтереси.

Просив задовольнити позов, скасувати
повторну оцінку квартири, витребувати
матеріали виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа від 06.06.2011 року та визнати
незаконними дії відділу ДВС
Івано-Франківського МУЮ.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 12.07.2013 року частково
задоволено заяву ОСОБА_2, заборонено
ВДВС Івано-Франківського МУЮ та ПП
"Спеціалізоване підприємство "Юстиція"
вчиняти будь-які дії щодо квартири
АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Івано-Франківського
міського суду від 23.01.2014 року в
задоволенні позову відмовлено.
Скасовано застосовані ухвалою
Івано-Франківського міського суду від
12.07.2013 року заходи забезпечення позову.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, представник ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на те, що у разі
заперечення однією із сторін
результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності,
державний виконавець призначає
рецензування звіту або оцінку майна. У
разі незгоди з оцінкою, визначеною за
результатами рецензування, сторони
мають право оскаржити її в судовому
порядку.

Вказав, що державним виконавцем в
процесі проведення виконавчих дій не
було враховано вимог параграфа 1 глави
49 ЦК України та законів "Про заставу",
якими встановлено особливості
стягнення на предмет іпотеки/застави
та задоволення за рахунок його
вартості вимог іпотекодержателя.

Просив скасувати рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів, вислухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що відповідно до
іпотечного договору від 23.11.2007 року
ОСОБА_4 передав іншій особі в іпотеку
належне йому майно. В подальшому,
відповідно до виконавчого листа,
відбулося звернення стягнення на
предмет іпотеки. 14.12.2011 року державним
виконавчем було проведено опис
двохкімнатної квартири, що
знаходиться у м.Івано-Франківську по
вул. Маланюка, 14/12 та належить позивачу
на праві власності. В подальшому було
проведено експертну оцінку
вищевказаної квартири.

З даною оцінкою позивач був незгідний,
оскільки вона була заниженою. Відділ
ДВС провів рецензування вказаної
оцінки.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ч.3 ст.41 Конституції України,
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Суд першої інстанції, виходячи із
матеріалів справи, правильно вважає
встановленим відсутність порушення
цивільних прав позивача, зокрема, права
власності, оскільки докази вчинення
протиправних дій щодо незаконного
заволодіння цим майном чи його
частиною позивачем не надано.

Відповідно до ст.58 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець повідомляє про результати
визначення вартості чи оцінки майна
сторонам. У разі, якщо сторони не
згодні з результатами визначення
вартості чи оцінки, вони мають
правоподати державному виконавцю
заперечення в десятиденний строк з дня
надходження повідомлення. Сторона
вважається ознайомленою з
результатами визначення вартості чи
оцінки арештованого майна, якщо їй
надіслано повідомлення про результати
визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим листом за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
або за місцем фактичного проживання чи
перебування такої сторони, достовірно
встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін
проти результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання, державний
виконавець призначає рецензування
звіту про оцінку майна. Витрати,
пов'язані з рецензуванням звіту, несе
сторона, яка заперечує проти
результатів оцінки. У разі незгоди з
оцінкою, визначеною за результатами
рецензування, сторони мають право
оскаржити її в судовому порядку в
десятиденний строк з дня отримання
відповідного повідомлення.

Цей Закон забороняє державному
виконавцеві здійснювати оцінку майна
боржника, коли оцінка провадиться за
регульованими цінами, а також у разі
оцінки нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден. Регульовані ціни - це
ціни, що встановлюються чи регулюються
уповноваженим на те дєржавним органом.
Державне регулювання цін зберігається
щодо деяких товарів, робіт та послуг. У
цьому разі діють такі принципові
положення: по-перше, сфера дії
державного регулювання цін
обмежується лише випадками, коли це
прямо передбачено законом; по-друге,
якщо згідно з законом допускається
державне регулювання цін, то
відповідна умова договору не може
визначатися за згодою сторін. Державне
регулювання цін і тарифів передбачено
Законом "Про ціни і ціноутворення".
Зокрема, ст. 9 цього Закону зазначено, що
державні фіксовані та регульовані ціни
і тарифи встановлюються державними
органами України. Постановою Kабінету
Міністрів України від 25 грудня 1996 р. №
1548 "Про встановлення повноважень
органів виконавчої влади та виконавчих
органів міських рад щодо регулювання
цін (тарифів)" затверджено повноваження
центральних органів виконавчої влади,
Ради міністрів Aвтономної Республіки
Kрим, обласних, Kиївської та
Cевастопольської міських державних
адміністрацій, виконавчих органів
міських рад щодо регулювання цін і
тарифів на окремі види продукції,
товарів і послуг. Kрім того, згідно зі
ст. 8 Закону "Про ціни і ціноутворення"
Kабінетом Міністрів України можуть
запроваджуватися методи державного
регулювання цін і тарифів.

Відповідно до вимог ч. 2, ст. 303 ЦПК
України суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції були досліджені у
встановленому законом порядку.

Апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази, які давали б підставу
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення рішення про
задоволення позовних вимог. Доводи
апеляційної скарги правильності
висновків суду не спростовують, а тому
підстав для його скасування не
встановлено.

На підставі викладеного, та керуючись
ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Івано-Франківського
міського суду від 23 січня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:
П.І. Проскурніцький

Судді:
В.М. Вакарук

Л.В. Ясеновенко