Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №285/5951/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Борисюка Р.М.

суддів
Галацевич О.М., Матюшенка І.В.,

з участю секретаря

судового засідання
Ходаківської О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
"Фідобанк", приватного нотаріуса
Новоград-Волинського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, третя
особа: орган опіки та піклування
Новоград-Волинської міської ради, про
визнання договору іпотеки недійсним

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 12 лютого 2014 року, -

встановила:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась з
даним позовом, в якому просила визнати
недійсним договір іпотеки, посвідчений
24.09.2008 року приватним нотаріусом
Новоград-Волинського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за
реєстровим №5558, судові витрати
покласти на відповідача.

Ухвалою Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 12 лютого 2014 року позовну
заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить скасувати вказану ухвалу, а
справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.
Посилається на порушення судом норм
процесуального права, зокрема ст. ст. 74,
76, 169 ЦПК України. Вказує, що місця
проживання вона не змінювала та
отримує кореспонденцію, яка їй
надходить, а той факт, що листоноша
приносив повістку коли її не було вдома
не є підставою вважати, що вона була
повідомлена належним чином.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах передбачених ст.303 ЦПК України,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про
залишення позовної заяви без розгляду,
суд першої інстанції виходив із того,
що належним чином повідомлений позивач
не з'явився в судове засідання, що
відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України є
підставою для залишення позову без
розгляду.

Проте з такими висновками суду не
можна погодитись з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК
України суд постановляє ухвалу про
залишення заяви без розгляду, якщо
належним чином повідомлений позивач
повторно не з'явився в судове
засідання, якщо від нього не надійшла
заява про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
яка є частиною національного
законодавства, кожна людина, при
визначенні її громадянських прав і
обов'язків має право на справедливий
судовий захист.

Статтею 169 ЦПК України визначено
наслідки неявки в судове засідання
особи, яка бере участь у справі.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12 червня 2009 року №2
«Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справи у суді першої
інстанції» передбачено, що перевіряючи
явку в судове засідання осіб, які
беруть участь у справі, суд установлює,
чи повідомлені ті, хто не з'явився, про
час і місце судового засідання з
дотриманням вимог закону, чи вручені
особам, які беруть участь у справі,
судові повістки в строк, визначений
частиною четвертою статті 74 ЦПК.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.158 ЦПК
України розгляд судом цивільної
справи відбувається в судовому
засіданні з обов'язковим повідомленням
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст.74 ЦПК України
судові повістки про виклик у суд
надсилаються особам, які беруть участь
у справі, свідкам, експертам,
спеціалістам, перекладачам, а судові
повістки-повідомлення - особам, які
беруть участь у справі з приводу
вчинення процесуальних дій, у яких
участь цих осіб не є обов'язковою.

Згідно із ч. 4 вказаної статті судова
повістка про виклик повинна бути
вручена з таким розрахунком, щоб особи,
які викликаються, мали достатньо часу
для явки в суд і підготовки до участі в
судовому розгляді справи, але не
пізніше ніж за три дні до судового
засідання, а судова повістка -
повідомлення - завчасно.

З матеріалів справи вбачається, що
судові повістки на 27.01.2014 року та 12.02.2014
року повернулись до суду з відміткою
«за закінченням терміну зберігання».

При постановленні оскаржуваної ухвали
суд не врахував норми ч.3 ст.76 ЦПК
України, якщо особу, якій адресовано
судову повістку, не виявлено в місці
проживання, повістку під розписку
вручають будь-кому з повнолітніх
членів сім'ї, які проживають разом з
нею, а за їх відсутності - відповідній
житлово-експлуатаційній організації
або виконавчому органу місцевого
самоврядування.

Таким чином, суд першої інстанції
залишив позов без розгляду з
порушенням норм процесуального права.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.311 ЦПК
України підставами для скасування
ухвали суду, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є порушення норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду першої
інстанції скасуванню з направленням
справи для продовження розгляду до
того ж суду.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 311, 313 - 315,
317 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 12 лютого 2014 року скасувати,
справу направити до того ж суду для
продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий
Судді