22-ц/773/364/14 Головуючий у 1 інстанції:
Кирилюк В.Ф. Категорія: 24 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Веремчук Л. М.

суддів - Овсієнка А.А.,
Лівандовської-Кочури Т. В.,

при секретарі Кирилюку О.О.

з участю: представника позивача
Остапчука О.О.,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну за
позовом Державного комунального
підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за надані
послуги по теплопостачанню за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 30 січня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

12 грудня 2013 року державне комунальне
підприємство «Луцьктепло» звернулось
до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2
вказавши, що відповідачка
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та є
споживачем послуг по теплопостачанню,
однак свого обов'язку по оплаті за
надані послуги належним чином не
виконувала, у зв'язку з чим станом на
01.11.2012 року у неї виникла
заборгованість в сумі 7015,39 грн. На
підставі наведеного, просить суд
стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за
надані послуги по теплопостачанню в
сумі 7015,39 грн., інфляційні нарахування в
розмірі 225,39 грн., 263,06 грн. три проценти
річних від простроченої суми
заборгованості та судові витрати по
справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 30 січня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ДКП
«Луцьктепло» 7503 грн. 84 коп.
заборгованості за надані послуги з
теплопостачання, з якої : 5553 грн. 06 коп.
заборгованість за опалення, 1462 грн. 33
коп. заборгованість за гарячу воду, 225
грн. 39 коп. сума інфляційних втрат та 263
грн. 06 коп. три проценти річних від
простроченої суми заборгованості,
також стягнуто 229 грн. 40 коп. сплаченого
судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням суду
відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій просить вказане рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволені позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
а рішення суду першої інстанції
скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.162 ЖК України плата за
комунальні послуги береться, крім
квартирної плати, за затвердженими у
встановленому порядку тарифами. Наймач
зобов'язаний своєчасно вносити плату
за комунальні послуги. Строки внесення
плати за комунальні послуги
визначаються угодою сторін.

За нормами ст.20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Так судом першої інстанції
встановлено, що власником квартири, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 була
мати відповідача ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 була зареєстрована
та проживала разом з матір'ю за
вказаною адресою, проживає та
залишається зареєстрованою у АДРЕСА_1 і
на даний час. Дана обставина
підтверджується довідкою місцевого
обчислювального центру (а.с.5) та
будинковою книгою.

З рахунку нарахувань і оплати з
теплопостачання вбачається, що
заборгованість по оплаті послуг з
теплопостачання виникла з листопада 2010
року по жовтень 2012 року, а за гаряче
водопостачання з липня 2010 року по
жовтень 2012 року.

Однак як встановлено в судовому
засідання до ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі за
адресою АДРЕСА_1
проживало/зареєстровано 2 особи
(відповідачка з матір'ю), а з квітня 2012
року в даному помешканні відрізані
труби та не подається гаряча вода
(згідно акта від 23 квітня 2012 року
складеного представником КП
«Луцькводоканал»).

Згідно ст.64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача,
які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення.

Статтею 68 ЖК України визначено, що
наймач зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

Відповідно до правил, передбачених ст.
901 ЦК України, послуги оплачуються за
умов їх надання і споживання.

Споживачем відповідно до ст. 1 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» є фізична особа чи юридична
особа, яка отримує або має намір
отримати житлово-комунальну послугу.

Отже, відповідно до норм закону в сфері
житлово-комунальних послуг
обов'язковою умовою для здійснення
оплати за послуги є їх споживання.

Аналізуючи норми закону та встановлені
в судовому засіданні обставини,
враховуючи що відповідач з квітня 2012
року нарахування заборгованості не
отримував послуг по гарячому
водопостачанню, оплаті відповідно до
норм закону підлягають спожиті
послуги, а тому підстави передбачені
законом для задоволення позову щодо
оплати послуг по постачанню гарячої
води з квітня 2012 року, які відповідач не
споживав і не брав на себе обов'язок
здійснювати їх оплату відсутні.

З огляду на викладене, колегія
приходить до висновку, що заявлені
позивачем позовні вимоги підлягають до
задоволення частково, з огляду на таке.

Позивач просить стягнути з відповідача
заборгованість з теплопостачання за
період з листопада 2010 року по жовтень
2012 року в сумі 5553,06 грн., однак як
встановлено судом по травень 2012 року в
квартирі за адресою АДРЕСА_1
проживало/зареєстровано 2 особи, а тому
сума боргу за цей період повинна бути
поділена між споживачами. Отже, сума
боргу за теплопостачання яка підлягає
до стягнення з відповідача з листопада
2010 року по жовтень 2012 року складає
4857,14грн. (696,10грн. заборгованості з
листопада 2010 року по квітень 2011 року +
4857,14 грн. заборгованості з травня 2011
року по жовтень 2012 року).

Щодо заборгованості за гаряче
водопостачання то вимога позивача про
стягнення за період з липня 2010 року по
жовтень 2012 року в сумі 1462,33грн. також
підлягає до часткового задоволення з
таких підстав. По травень 2012 року у
вказаній кватирі проживало 2 особи і
нарахування здійснювалось також з
розрахунку на 2-х осіб, а тому
заборгованість яка виникла з липня 2010
року по квітень 2011 року складає
574,44грн./2 = 287,22 грн. Крім того. згідно
акта від 23 квітня 2012 року складеного
представником КП «Луцькводоканал» з
квітня 2012 року у помешканні немає води,
труби відрізані, тому колегія суддів
вважає,що у стягненні заборгованості
за період з квітня 2012 року по жовтень 2012
року необхідно відмовити.

Беручи до уваги викладене з
відповідача слід стягнути
заборгованість за гаряче
водопостачання за період з липня 2010
року по квітень в розмірі 890,22грн.
(287,22грн. заборгованість з липня 2010 року
по квітень 2011 року + 603,11 грн.
заборгованість з травня 2011 року по
квітень 2012 року).

Правовідносини, які склалися між
позивачем ДКП "Луцьктепло" та
відповідачем ОСОБА_2 є грошовим
зобов'язанням, і на них поширюється дія
ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид
цивільно-правової відповідальності за
прострочення виконання зобов'язання.

Частино 2 ст. 625 ЦК України передбачено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Тому з відповідача як споживача
комунальних послуг який невчасно
оплачує вказані послуги необхідно
стягнути 37,88 грн. інфляційних
нарахувань та 187,80 три відсотки річних.

У зв'язку з допущеними судом першої
інстанції порушеннями вищенаведених
норм матеріального і процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, оскаржуване рішення
слід змінити і ухвалити нове рішення
про задоволення частини позовних вимог
на підставі ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 30 січня 2014 року
у даній справі змінити.

Позов Державного комунального
підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за надані
послуги по теплопостачанню
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 яка
проживає за адресою АДРЕСА_1 на користь
Державного комунального підприємства
«Луцьктепло» заборгованість з
теплопостачання в сумі 4584(чотири
тисячі п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 86
коп., за гаряче водопостачання -
829(вісімсот двадцять дев'ять) грн. 68 коп.,
37 (тридцять сім)грн. 88 коп. інфляційних
нарахувань та 187 (сто вісімдесят сім)
грн. 80 коп. три відсотки річних, всього
5640 (п'ять тисяч шістсот сорок) грн. 22 коп.
та

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий:

Судді: