АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/2289 / 14
Доповідач Кукліна Н.О.
Головуючий 1 інстанції Бородіна
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого Кукліної Н.О.

С у д д і в
Бобровського В.В.

Пономаренко Ю.А.

При
секретарі Каплоух Н.Б.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна» , третя
особа : ОСОБА_6 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди

по апеляційній скарзі ОСОБА_4

на рішення Київського районного
суду м. Харкова від 29 січня 2014 року

В С Т
А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_4, ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна» , третя
особа : ОСОБА_6 про відшкодування
шкоди, в тому числі і моральної шкоди,
завданої йому, як потерпілому в ДТП , що
мало місце 18 грудня 2012 року, з вини
відповідача ОСОБА_4, який застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність в ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна». Його автомобіль
NISSAN , державний номер НОМЕР_1 зазнав
механічних ушкоджень, на усунення яких
ним витрачені грошові кошти в розмірі
4080 грн. Проте страховик безпідставно
відмовляє у виплаті страхового
відшкодування на вказану суму за
страховим полісом, виданим на ім'я
ОСОБА_4, притягнутого до
адміністративної відповідальності за
порушення прав дорожнього руху
постановою Київського районного суду
м.Харкова від 29 січня 2013 року. Діями
відповідача ОСОБА_4 йому заподіяна
моральна шкода, яку він зазнав
унаслідок порушення його прав,
нанесенням матеріального збитку та
неможливістю користування придбаним
автомобілем, що призвело до зміни
життєвого укладу. Просив стягти з ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна» у
відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 4080 грн, витрачені ним на ремонт
пошкодженого автомобіля, що
підтверджується розрахунком та
прибутковим касовим ордером, а з ОСОБА_4
у відшкодування моральної шкоди - 3000
грн.

Відповідачі проти позову
заперечували.

Рішенням Київського районного суду
м. Харкова від 29 січня 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з
ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на
користь ОСОБА_3 страхове відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 3580 грн.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 2000 грн. Вирішено питання про
судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухваленні судом апеляційної інстанції
нового рішення про відмову у
задоволення позову. В обгрунтування
вказує, що позивач не довів заподіяння
йому матеріальної та моральної шкоди
внаслідок зіткнення транспортних
засобів, що мало місце 18 грудня 2012 року.
Позивач не відомо як відремонтував
транспортний засіб, а саме механічне
пошкодження кришки багажнику. З цих
самих підстав позивач вже заявляв
вимоги про відшкодування моральної
шкоди і рішенням апеляційного суду
Харкіської області від 13 серпня 2013 року
у задоволенні позову відмовлено,
рішення набуло законної сили. Підстав
для повторного звернення до суду про
стягнення у відшкодування моральної
шкоди у розмірі 2000 грн. у позивача не
було, а у суду першої інстанції - для
ухвалення рішення про стягнення
моральної шкоди.

Колегія суддів заслухавши
доповідь судді-доповідача, вислухавши
пояснення представника відповідача
ОСОБА_4, обговоривши наведені в скарзі
доводи та перевіривши матеріали справи
знаходить апеляційну скаргу не
підлягаючою задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції
встановлено, підтверджується
матеріалами справи факт настання
дорожньо-транспортної події 18 грудня
2012 року за участі водіїв ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 Винним в ДТП постановою
Київського районного суду м.Харкова
від 29 січня 2013 року визнано водія
ОСОБА_4 , який не витримав безпечну
швидкість руху та безпечну дистанцію,
скоїв зіткнення з автомобілем NISSAN , 1992
року випуску, державний номер НОМЕР_1. .
Постанова набрала законної сили і
відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України
обставини, встановлені в рішенні по
адміністративній справі не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Постановою у адміністративній
справі про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_4 встановлено , що внаслідок
зіткнення з автомобілем NISSAN , державний
номер НОМЕР_1, заподіяна матеріальна
шкода . ( а.с.10)

На замовлення позивача ОСОБА_3
виконано роботи на суму 4080 грн. по
усуненню механічних пошкоджень в
автомобілі NISSAN , державний номер
НОМЕР_1, одержаних у
дорожньо-транспортній події 18 грудня
2012 року . Вартість робіт оплачена
позивачем згідно прибутковому
касовому ордеру від 31 січня 2013 року. (
а.с.115а, 121)

26 квітня 2013 року страхувальник
ОСОБА_4 письмово повідомив страхову
компанію ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» про настання 18 грудня 2012
року дорожньо-транспортної події, в
результаті якої завдано збиток майну,
ТЗ NISSAN SANNY , реєстраційний номер НОМЕР_1
, потерпілому ОСОБА_3, та надав опис
події та план-схему ДТП. ( а.с.87)

19 вересня 2013 року потерпілий в ДТП
ОСОБА_3 звернувся до страховика ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна» , яким
застраховано цивільну-правову
відповідальність винного в ДТП ОСОБА_4
на підставі Полісу № АС/ 0569280 , про
виплату страхового відшкодування
матеріальної шкоди та надав для огляду
відновлений після ДТП автомобіль . 27
вересня 2013 року ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» повідомила
позивача про відмову у виплаті
страхового відшкодування матеріальної
шкоди. ( 40, 53,60,89)

Відповідно до положень ст. 36.7
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» рішення
страховика (МТСБУ) про відмову у

здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати) може бути
оскаржено страхувальником чи особою,
яка має право на відшкодування, у
судовому порядку

Оцінюючи встановлені у справі
обставини , на які сторони посилались,
як на підставу своїх вимог та
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, суд першої
інстанції дійшов висновку щодо
відсутності підстав для відмови ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна» у
здійсненні страхового відшкодування
матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_3
в ДТП , що сталося 18 грудня 2012 року з
вини страхувальника ОСОБА_4

Рішення Київського районного суду
м. Харкова від 29 січня 2014 року про
задоволення позову ОСОБА_3 до ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна» про
стягнення страхового відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 3580 грн.
відповідачем не оскаржується.

Доводами апеляційної скарги
ОСОБА_4 висновки суду першої інстанції
в цій частині рішення не
спростовуються.

Згідно до статті 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
страхових сум відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Потерпілому відшкодовується також
моральна шкода, передбачена пунктами
1, 2 частини другої статті 23 Цивільного
кодексу України . Така шкода
відшкодовується у встановленому
судом розмірі відповідно до вимог
статті 23 Цивільного кодексу України .
Якщо судом встановлено відшкодувати
потерпілому моральну шкоду,
передбачену пунктами 3, 4 частини
другої статті 23 Цивільного кодексу
України , таке відшкодування у
розмірі, визначеному судом, здійснює
особа, яку визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди.

Висновок суду першої інстанції , що
моральна шкода, заподіяна у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, яку потерпілий власник
транспортного засобу зазнав у зв'язку
із пошкодженням його майна, підлягає
відшкодуванню не страховиком, а
відповідачем ОСОБА_4, як особою, яку
визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди,
ґрунтується на вимогах закону.

Доводи відповідача ОСОБА_4 про
вирішення судом аналогічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
ДТП, що мало місце 18 грудня 2012 року,
судом першої інстанції перевірялися і
їм дана належна юридична оцінка з
врахуванням мотивувальної частини
рішення апеляційного суду Харківської
області від 12 серпня 2013 року , яким
скасовано рішення Київського
районного суду м.Харкова від 17 червня
2013 року , та ухвалено нове про відмову у
позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди з підстав, що до
участі у справі не залучено в якості
відповідача ПрАТ «СК Провідна», в якій
застрахував цивільно-правову
відповідальність відповідач, що
унеможливлює повне з'ясування
обставин у справі, що мають значення
для правильного вирішення спору, тому
рішення суду першої інстанції про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
сум у відшкодування шкоди у зв'язку ДТП
визнано передчасним. ( а.с. 16-18)

Статтею 1167 ЦК України встановлені
підстави відповідальності за завдану
моральну шкоду фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, особою, яка її
завдала, за наявності її вини, з
урахуванням норм ст. 23 ЦК України, якою
передбачено право фізичної особи на
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, заподіяної внаслідок порушення
її прав і свобод та законних інтересів.
Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів , у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна, та інших дій,
перелік яких не має вичерпного
характеру.

Згідно до ч.5 ст. 23 ЦК Україи
моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом. Моральна шкода
немає точних критеріїв майнового
виразу душевних страждань, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
пошкодженням її майна, тому будь-який
її розмір може мати суто умовний
характер.

Вирішуючи спір, суд першої
інстанції вважав доведеним факт
заподіяння позивачу ОСОБА_3 моральної
шкоди на суму в 2000 грн. у результаті
дорожньо-транспортної пригоди, що мала
місце 18 грудня 2012 року з вини
відповідача, в результаті чого власний
автомобіль позивача одержав механічні
пошкодження та була заподіяна
матеріальна шкода майну потерпілої
особи.

При визначенні розміру моральної
шкоди суд першої інстанції виходив із
вимог ст. 10 ч.3 ЦПК України та ст. 23 ЦК
України , принципу розумності та
справедливості , згідно яким кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається , як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Твердження відповідача ОСОБА_4 про те
, що одержання автомобілем позивача
механічних пошкоджень кришки
багажника, які позивач усунув шляхом
проведенням ремонту на його замовлення
ФЛ-П ОСОБА_7, не свідчить про
заподіяння позивачеві моральної шкоди
, судом першої інстанції перевірялися ,
враховані при визначенні розміру
моральної шкоди в 2000 грн., та ухваленні
в цій частині рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_3. до ОСОБА_4
про стягнення моральної шкоди.

Висновки суду першої інстанції
доводами апеляційної скарги не
спростовуються .

Згідно ст.. 303 ЦПК України
апеляційний суд в апеляційному порядку
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

При вирішенні спору та ухваленні
рішення суд першої інстанції виходив
відповідно до ст.ст. 10,11,60, 212,213 ЦПК
України із повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилались, як
на підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегією суддів не встановлено
таких порушень норм процесуального та
матеріального права, які могли стати
підставою відповідно до вимог ст.. 309
ЦПК України для перегляду рішення суду
першої інстанції та ухваленні нового
рішення про відмову у задоволенні
позову до ПрАТ «СК Провідна» про
стягнення страхового відшкодування
матеріальної шкоди та про відмову у
задоволенні позову до ОСОБА_4 про
стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів , перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді 1 інстанції, визнає , що рішення
судом першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 313, 317,
319, 323, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Київського районного суду
м. Харкова від 29 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді