Справа № 279/402/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року
Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді
Загуменнової Н. М.,

з участю секретаря
Райвахівської Л.В.

розглянувши в м. Коростені цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Межиріцької сільської ради, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про встановлення факту
належності житлового будинку за
спадкодавцем та визнання права
власності на спадкове майно в
порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з даним
позовом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік -
ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась
спадщина за законом у вигляді
житлового будинку з надвірними
будівлями, який розташований АДРЕСА_1.

Позивачка вказала, що вона прийняла
спадщину після смерті чоловіка,
звернувшись в установлений законом
строк з відповідною заявою до
нотаріуса за місцем відкриття
спадщини, однак постановою від 26.12.2013
року нотаріус їй у видачі свідоцтва
про право на спадщину відмовив через
відсутність на спадковий будинок
правовстановлюючих документів.

Через це позивачка просила суд
постановити рішення, яким встановити
факт належності житлового будинку
АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом
після смерті чоловіка ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивачка не
з"явилась, надала заяву про розгляд
справи в її відсутності, вказала, що
позовні вимоги підтримує та просить
їх задовольнити. ( а.с. 45 )

Представник відповідача -
Межиріцької сільської ради в судове
засідання не з"явився, надав заяву про
розгляд справи в його відсутності;
вказав, що позовні вимоги визнає,
не заперечує проти їх задоволення. (
а.с. 31 )

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове
засідання не з,явились, надали заяви
про розгляд справи в їх відсутності,
вказали, що позовні вимоги визнають,
не заперечують проти їх задоволення.
( а.с. 46,47).

Вивчивши матеріали справи в їх
сукупності, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.
Коростені помер ОСОБА_4 (копія
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1
а.с.5 ).

Належність ОСОБА_4 житлового будинку
АДРЕСА_1, який був побудований в 1945 році,
стверджується довідками Межиріцької
сільської ради ( а.с. 10, 11).

Державна реєстрація вказаного будинку
за життя померлим не проведена, що
підтверджується довідкою, виданою
Коростенським міжміським бюро
технічної інвентаризації ( довідка а.с.
16), копією технічного паспорта на
будинок ( а.с. 13-15) .

При цьому судом встановлено, що
вказане домоволодіння мало статус
колгоспоного двору і згідно запису
погосподарської книги №1 особового
рахунка НОМЕР_2 станом на 15.04.1991
року ( набрання чинності Законом
України « Про власність) членами
цього двору були: нині померлий
ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_1, а також
їх сини - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які були
зареєстровані і проживали в будинку
( довідка Межиріцької
сільської ради а.с. 44).

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР ( в
редакції 1963 року), який був чинним
на час існування колгоспного двору,
майно колгоспного двору належить
його членам на підставі сумісної
власності. Розмір часток члена
двору встановлювався виходячи з
рівності часток усіх членів двору.

Таким чином, станом на 15.04.1991 року
власниками колгоспного двору були
ОСОБА_4, його дружина - ОСОБА_1, а також
їх сини - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і виходячи
з рівності часток кожному з них
належало по 1/4 його частці.

З цього слідує, що після смерті
ОСОБА_4 відкрилась спадщина тільки
на 1/4 частину домоволодіння, а 3/4
частини житлового будинку належать
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних
частках, тобто по ? частині кожному.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України
частка у праві спільної сумісної
власності спадкується на загальних
підставах.

Згідно вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України
визнається, що спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що
прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270 цього
кодексу, він не заявив про відмову
від неї.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4
спадщину прийняли три спадкоємці за
законом першої черги, а саме: дружина
померлого - позивачка по справі ОСОБА_1 (
копія свідоцтва про укладення шлюбу
а.с. 17) та сини померлого -
відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
оскільки всі вони на час смерті
спадкодавця були зареєстровані та
проживали із останнім в спадковому
будинку. ( довідки Межиріцької
сільської ради а.с. 8, 44).

З довідки № 01-16/16/133 від 18.02.2014 року,
виданої Коростенською міською
державною нотаріальною конторою
слідує, що після смерті ОСОБА_4
спадкова справа не заводилась,
спадкоємці з заявами про прийняття
спадщини (відмову від спадщини) не
звертались ( а. с. 42).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК
України спадкоємець за заповітом або
за законом може відмовитись від
прийняття спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини.

Доказів того, що відповідачі ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 відмовились від спадщини
протягом шести місяців з дня її
відкриття, позивачка суду не надала.

Частиною 1 ст. 1267 ЦК України
передбачено, що частки у спадщині
кожного із спадкоємців за законом є
рівними.

Так як спадкове майно у вигляді ?
частини домоволодіння успадкували три
спадкоємці, суд приходить до висновку,
що частка кожного з них у спадковому
майні становить 1/12 частину
домоволодіння.

На час набуття спадкодавцем права
власності на житловий будинок записи в
погосподарських книгах визнавались в
якості актів органів влади, що
підтверджують право власності на таке
нерухоме майно. Відповідно до положень
ст. 100, 101 ЦК УРСР 1963 року, громадяни
могли мати у власності житловий
будинок, причому глава 10 "Особиста
власність" цього ж кодексу не
пов"язувала наявність такого права з
його обов"язковою державною
реєстрацією.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Так як право власності спадкодавця
підтверджене належними
правовстановлюючими документами,
позов в частині встановлення факту
належності житлового будинку
спадкодавцю - ОСОБА_4 задоволенню не
підлягає.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено,
що незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві
з часу відкриття спадщини.

В зв"язку з цим позовні вимоги ОСОБА_1
про визнання за нею права власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями в порядку спадкування
підлягають частковому задоволенню, а
саме в частині тої долі спадкового
майна, яка належить кожному із
спадкоємців.

Суд не приймає визнання відповідачами
позову, так як це суперечить закону.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 213 - 218, 256 ЦПК
України, ст.ст. 1226, 1261, 1267, 1268, 1273 ЦК
України, ст. 100,101, 120 ЦК України ( в
редакції 1963 року), суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/12 частину житлового будинку з
надвірними будівлями АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом
після смерті чоловіка ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті позову відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: