Номер провадження 2/754/2063/14
Справа №754/1085/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

04.04.2014
м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Петріщевої
І.В., при секретарі судового засідання
Федорченко Г.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Києва
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
зазначеною позовною заявою, в якій
просить стягнути з ОСОБА_2 на свою
користь аліменти на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з дня звернення до суду і до
досягнення дитиною повноліття,
зазначивши в обґрунтування позовних
вимог, що шлюб між ними розірвано,
внаслідок чого ОСОБА_2 припинив
матеріально забезпечувати дитину, яка
знаходиться на повному утриманні
позивачки.

У судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі.

У судовому засіданні відповідач
позовні вимоги визнав в частині сплати
аліментів у розмірі 1/8 частки від його
доходу, зазначивши в обґрунтування
заперечень, що має намір продовжувати
спілкуватись з дитиною, приймати
участь в її подальшому житті, не
заперечує проти її утримання, але має
на утриманні ще дитину, дружину та
батька.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Дослідивши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, письмові
докази, суд встановив такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що 30.01.2013 року
Деснянським районним судом м. Києва
шлюб між сторонами розірвано, що
підтверджується копією рішення (а.с. 9).

Від спільного подружнього життя
сторони мають дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач та відповідач є
батьками дитини, що підтверджується
копією свідоцтва про народження (а.с. 8).

Відповідно Акту від 19.03.2013 року №19
Житлово-будівельного кооперативу
«Молодіжний -11" ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживає за адресою: АДРЕСА_1, з
позивачкою, за даною адресою не
зареєстрована (а.с. 10).

Згідно рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 12.06.2013 року,
залишеного без змін ухвалою
Апеляційного суду міста Києва від 17
вересня 2013 року, місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено з матір'ю ОСОБА_1
за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач працює заступником
директора та адміністратором в МЦ ПП
"ОСОБА_1", має постійний дохід, що
підтверджується копією довідки (а.с. 13).

Позивач зазначає, що відповідач,
який офіційно працює як Фізична особа -
підприємець та має документальне
підтвердження свого заробітку, отримує
достатній дохід, тому спроможний
сплачувати на своїх дітей утримання в
розмірі по 1/4 частки його заробітку
(доходу), але не бажає утримувати саме
їх дитину належним чином, оскільки
вважає що повинен утримувати свою
другу дитину, дружину, яка не працює та
свого старого батька.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 мав
регулярний дохід протягом 2012 року, що
підтверджується копією довідки про рух
коштів по його рахункам (а.с. 15).

Судом встановлено, що рішенням
Дніпровського районного суду міста
Києва від 14 серпня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_5 задоволені, стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на
утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у
розмірі 1/4 частки заробітку (доходу),
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з 19.07.2013 року до
досягнення дитиною повноліття;
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5,
аліменти на її утримання, як дружини, у
розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з
19.07.2013 року до досягнення дитиною трьох
років, що підтверджується копією
рішення (а.с. 37-39).

На постійному утриманні
відповідача знаходиться його батько
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, який потребує
постійного медичного і фізичного
догляду, що підтверджується копіями
довідки та розписок (а.с. 41- 49).

Відповідно до ст. 150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Згідно із ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України,
суд, визначаючи розмір аліментів,
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 ЦПК
України.

Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи вищенаведене, суд
приходить до висновку про те, що
відповідач, як батько, зобов'язаний
матеріально утримувати свою дитину,
при цьому суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини ОСОБА_3,
мати якої - позивач, також має
регулярний дохід, матеріальне
становище відповідача, який є
платником аліментів, має іншу дитину та
непрацездатного батька, інші
вищезазначені обставини, встановлені
судом, що мають істотне значення, тому
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, аліменти необхідно
визначити у розмірі 1/6 частки його
доходу.

Частиною 1 ст. 191 СК України
встановлено, що аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367
ЦПК України суд вважає необхідним
допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів за один
місяць.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Повно та всебічно з'ясувавши
обставини справи, оцінивши зібрані у
справі докази, враховуючи часткове
визнання позову відповідачем, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ґрунтуються на вимогах закону,
обставини справи підтверджені певними
засобами доказування, але наявні
істотні обставини, які враховуються
судом під час визначення розміру
аліментів, тому позовні вимоги
підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
судові витрати пов'язані з розглядом
справи підлягають стягненню з
відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 209,
210, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 150, 180, 181,
182, 183 СК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на дитину
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частки
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 17.07.2013 року до досягнення
дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Рішення суду в межах стягнення
аліментів за один місяць допустити до
негайного виконання.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя

Петріщева І.В.