Справа № 2-2694/12 Головуючий у І
інстанції Волчко А.Я.Провадження №
22-ц/780/205/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

24 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Білоконь О.В.,
Сержанюка А.С.,

При секретарі - Власенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 20 вересня 2012 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк Фінанси
та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, осіб, які брали
участь у розгляді справи, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о
в и л а:

Позивач звернувся з цим позовом до
суду, посилаючись на те, що
11 вересня 2007 року між ВАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було
укладено договір про відкриття
кредитної лінії №48-07-Ил/02.

Предметом кредитного договору є
надання Банком Позичальнику в
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості, платності кредитних
ресурсів в сумі 250000 доларів СІЛА з
терміном погашення кредитних ресурсів
до 09 вересня 2022 року з платою по
процентній ставці 14% річних.

За весь період дії кредитного
договору відповідач сплатив: 28822 долари
США 09 центів - основної суми боргу; 71962
долари США 13 центів - відсотків за
користування кредитними коштами; 1941
грн. 12 коп. - пені.

Станом на 09 грудня 2011 року загальна
сума заборгованості відповідача перед
позивачем складає 4456929 грн. 89 коп. і
включає в себе: 221177 доларів США 91 цент -
за основним боргом, 79562 долари США 29
центів - по нарахованих відсотках за
користування кредитними коштами, 2054045
грн. 77 коп. - по пені за несвоєчасне
погашення кредиту, відсотків за
користування кредитними коштами,
щомісячної комісії.

В забезпечення виконання зобов'язань
відповідача по кредитному договору між
банком та позичальником 11 вересня 2007
року був укладений іпотечний договір.

Відповідно умов Іпотечного договору
іпотекодавцем було передано позивачу
який є іпотекодержателем в заставу
наступне нерухоме майно:

1. Домоволодіння номер АДРЕСА_1,
загальною площею 270.4 кв.м., житловою
площею 66.8 кв.м.;

2. Земельна ділянка, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 0,0819 га., або 819 кв.м.,
кадастровий номер :01:003:0007.

ОСОБА_3 виступає поручителем по
зобов'язаннях позичальника перед
банком згідно з договором поруки
№48-07-П/02 від 11 вересня 2007 року.

Відповідачі не виконують своїх
зобов'язань тому позивача звернувся до
суду з даним позовом в якому просив
стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3
на користь кредитора загальну суму
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 4456929 грн. 89 коп., яка включає в
себе: 221177 доларів США 91 цент - за
основним боргом, 79562 долари США 29 центів
- по нарахованих відсотках за
користування кредитними коштами; 2054045
грн. 77 коп. - по пені за несвоєчасне
погашення кредиту, відсотків за
користування кредитними коштами,
щомісячної комісії, судовий збір у
розмірі 3219 грн., всього 4460148.89 грн.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду від 20 вересня 2013 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 на користь ПАТ «»Фінанси і
Кредит» загальну суму заборгованості
за кредитним договором у розмірі 4456929
грн. 89. коп., та судовий збір у сумі 3219
грн., а всього 4460148 грн. 89 коп.

Не погоджуючись з вище зазначеним
рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просив рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні позову. Посилався на
неправильне застосуванням
Києво-Святошинським районним судом
Київської області норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного рішення.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення
Києво-святошинського районного суду
Київської області в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції зміні в
частині стягнення пені з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

За правилами ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 554 цього
Кодексу у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Положеннями ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, 11
вересня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» (надалі позивач) та ОСОБА_1
було укладено договір про відкриття
кредитної лінії №48-07-Ил/02.

Предметом кредитного договору є
надання банком позичальнику в
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості, платності кредитних
ресурсів в сумі 250000 доларів США з
терміном погашення кредитних ресурсів
до 09 вересня 2022 року з платою по
процентній ставці 14% річних.

За весь період дії кредитного
договору, відповідач сплатив: 28822
долари США 09 центів - основної суми
боргу; 71962 долари США 13 центів -
відсотків за користування кредитними
коштами; 1941 грн. 12 коп. -пені.

Станом на 09 грудня 2011 року загальна
сума заборгованості відповідача перед
позивачем складає 4456929 грн. 89 коп. і
включає в себе 221177 доларів США 91 цент
за курсом НБУ 1767189.38 грн. - за основним
боргом; 79562 долари США 29 центів за
курсом НБУ 635694.74 грн. - по нарахованих
відсотках за користування кредитними
коштами; 2054045 грн. 77 коп. - пені за
несвоєчасне погашення кредиту,
відсотків за користування кредитними
коштами, щомісячної комісії.

ОСОБА_3 виступає поручителем по
зобов'язаннях позичальника перед
банком згідно з договором поруки
№48-07-Ш02 від 11 вересня 2007 року.

Таким чином, враховуючи те, що
відповідачі належним чином не
виконують умови укладених з ними
договорів, внаслідок чого утворилася
Заборгованість по кредитному договору,
суд першої інстанції прийшов до
висновку про необхідність задоволення
позову у повному обсязі.

Проте, з такими висновком
Києво-Святошинського районного суду
Київської області колегія суддів
погоджується частково і вважає його
помилковим в частині стягнення
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 пені за
несвоєчасне погашення кредиту,
заборгованості по нарахованих
відсотках в сумі 2054045 грн. 77 коп. за
період з 17 липня 2009 року по 02 грудня 2011
року так як відповідно до вимог п. 1 ч. 2
ст. 258 ЦК України позовна давність в
один рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки, (штрафу, пені).

Суд першої інстанції, розглядаючи
вказаний спір, уваги на вимоги закону в
цій частині не звернув та стягнув
солідарно з відповідачів на користь
позивача пеню за період з 17 липня 2009
року по 02 грудня 2011 року, що призвело до
незаконного ухвалення рішення в цій
частині, тому колегія суддів приходить
до висновку про те, що рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області в частині
солідарного стягнення з відповідачів
пені за несвоєчасне погашення кредиту,
заборгованості по нарахованих
відсотках повинно бути змінено та
стягнуто солідарно з відповідачів на
користь позивача відповідно до наданих
ним розрахунків пеню в межах одного
року, станом на дату звернення до суду,
що складає 1 213.996.30 грн., в решті позовних
вимог, рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
20 вересня 2012 року є правильним,
тому його необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р
І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
20 вересня 2013 року змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3
пеню за несвоєчасне погашення кредиту,
заборгованості по нарахованих
відсотках в сумі 1.213.996 гривень 30
копійок.

В решті, рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 20 вересня 2013 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: