Суддя: Зайченко С. В.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2014 року Центрально-Міський
районний суд м. Горлівки Донецької
області в складі:

Головуючого - судді
Зайченко С.В.,

при секретарі Бабець
О.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Горлівка Донецької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовною
до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна
подружжя, в якій зазначає:

20 травня 1995 року позивач уклав шлюб з
ОСОБА_2.

За період перебування у шлюбі,
подружжям було придбано автомобіль ВАЗ
21103 вартістю 20 000,00 гривень державний
номерний знак НОМЕР_1, який був
реєстрований на ОСОБА_2.

На даний час позивач та відповідач
фактично припинили подружні стосунки
через відсутність взаєморозуміння та
взаємоповаги.

Тому позивач наголошує про
необхідність поділити спільне майно -
машину.

Оскільки домовленості між позивачем
про розподіл майна не знайдено, позивач
просить суд:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
автомобіль ВАЗ 21103, державний НОМЕР_1
2001року випуску.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
компенсацію ? вартості автомобіля ВАЗ
21103, державний НОМЕР_1 2001року випуску в
сумі 10 000,00 гривень.

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги та
вищезазначене.

Відповідач та її представник позовні
вимоги визнали.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази у їх
сукупності прийшов до наступного.

20.05.1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
укладено шлюб ( Серія НОМЕР_2).

За період перебування у шлюбі,
подружжям було придбано автомобіль ВАЗ
21103 державний номерний знак НОМЕР_1,
який був реєстрований на ОСОБА_2
(Свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3).

В судовому засіданні сторони дійшли
згоди щодо вартості спірного майна.
Вартість автомобіля ВАЗ 21103 державний
номерний знак НОМЕР_1 складає 20 000,00
гривень, що не оспорюється сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Правовідносини щодо поділу спільного
майна подружжя регулюються ст. 69 СК
України, відповідно до якої дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу. Дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України - у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України,
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі.

Вважається, що кожна річ, набута за
час шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до положень Пленуму
Верховного Суду України, п.п. 23,24
постанови від 21.12.2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясувати джерело і час
його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховується також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями,що
виникли в інтересах сім'ї (ч.1 ст.65 СК
України).

Аналізуючи дослідженні у судовому
засіданні обставини та докази у справі
в їх сукупності, суд вважає можливим
провести розподіл спільного майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, а саме:

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на автомобіль ВАЗ 21103, державний НОМЕР_1
2001року випуску.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
компенсацію ? вартості автомобіля ВАЗ
21103, державний НОМЕР_1 2001року випуску в
сумі 10 000,00 (20 000,00 * ?) гривень.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розподіл спільного майна
подружжя підлягають задоволенню.

Питання судових витрат вирішити в
порядку ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209,212-215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розподіл спільного майна подружжя -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на автомобіль ВАЗ 21103, державний НОМЕР_1
2001року випуску.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
компенсацію ? вартості автомобіля ВАЗ
21103, державний НОМЕР_1 2001року випуску в
сумі 10 000,00 ( десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму сплаченого судового збору в
розмірі 243,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
С. В. Зайченко