У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від

11 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від

21 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ боргових зобов'язань,

в с т а н о в и в :

У вересні 2008 року ОСОБА_4 звернулася в суд з указаним позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що з 24 вересня 1988 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 січня

2007 року. Зазначала, що за час шлюбу сторонами набуто житловий будинок

АДРЕСА_1, а також земельні ділянки, що знаходяться за цією ж адресою: площею 0,1673 га кадастровий НОМЕР_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,0874 га кадастровий НОМЕР_2 для ведення особистого селянського господарства. ОСОБА_4, посилаючись на зазначені у позовній заяві обставини справи та уточнивши позовні вимоги, з підстав передбачених ст. ст. 60, 70, 71 СК України остаточно просила ухвалити рішення, яким здійснити реальний розподіл вказаного майна по другому варіанту розподілу висновку експерта від 29 вересня 2014 року № 70, виділити їй частку будинку в натурі, врахувавши, що з нею проживає їх спільний син ОСОБА_5

У грудні 2014 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов, мотивуючи його тим, що за час шлюбу він уклав з ПАТ «Аваль» кредитний договір від 28 грудня 2005 року, згідно з умовами якого отримав кредит у розмірі 37 350 дол. США та використав кошти на будинок в інтересах сім'ї. Зазначав, що після розірвання шлюбу він самостійно сплатив 31 568,72 дол. США. ОСОБА_2, посилаючись на зазначені у зустрічній позовній заяві обставини справи та на підставі

ст. ст. 60, 65, 70 СК України остаточно просив визнати вказану суму спільним боргом подружжя та стягнути на його користь із ОСОБА_4 кошти в гривневому еквіваленті у сумі 393 917 грн 61 коп.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 21 травня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Виділено ОСОБА_4 приміщення з домоволодіння по АДРЕСА_1 по другому варіанту розподілу висновку експерта від 29 вересня 2014 року № 70, а саме:

приміщення житлового будинку літ. А - коридор площею 4,9 кв. м;

приміщення житлового будинку літ. А - житлова кімната площею

19,6 кв. м;

приміщення житлового будинку літ. А - кухня площею 7,4 кв. м;

приміщення житлового будинку літ. А - суміщений санвузол площею

5,1 кв. м;

приміщення житлового будинку літ. А - кладова площею 6,8 кв. м;

приміщення літньої кухні (житловий будинок літ. В) площею 15, 4 кв. м;

приміщення літньої кухні (житловий будинок літ. В) площею 16, 0 кв. м;

приміщення літньої кухні (житловий будинок літ. В) площею 5,8 кв. м.

Колодязь - № 1, огорожа - № 2, вбиральня - Д, прибудова - А 1 залишити в спільному користуванні власників.

Земельну ділянку площею 0,1673 га з кадастровим

НОМЕР_1 розподілити в такому порядку, а саме:

земельну ділянку під забудовою та двором площею 616,8 кв. м залишити в спільному користуванні співвласників;

земельну ділянку площею 1056,2 кв. м, розділити по 528,1 кв. м згідно з додатком VI до висновку експерта від 29 вересня 2014 року № 70.

Земельну ділянку площею 0,0874 га з кадастровим

НОМЕР_2 наданої для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 розподілити відповідно до визначених ідеальних часток

Ѕ та Ѕ по - 437 кв. м кожному, згідно з додатком VIII висновку експерта від

29 вересня 2014 року № 70.

Відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та ухвалу апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про задоволення позову про поділ спільного майна подружжя, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову про поділ боргових зобов'язань, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди представника заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ боргових зобов'язань.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк