Справа № 192/267/14
Провадження № 2/192/217/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року СОЛОНЯНСЬКИЙ
РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді
Омелюх В.М.,

при секретарі - Короті
Л.С.,

прокурора -
Нечипоренка Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в смт.Солоне
цивільну справу за позовом
Солонянської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області в інтересах неповнолітніх
дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач як орган опіки та піклування
в інтересах неповнолітніх дітей
звернувся до суду з позовом до
відповідача про позбавлення
батьківських прав.

На обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що відповідачка
ОСОБА_3 є матір'ю двох неповнолітніх
дітей: доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, які з
матір'ю не проживають та знаходяться
під опікою, оскільки згідно з рішенням
виконавчого комітету Бабушкінської
районної у місті Дніпропетровську ради
від 24 червня 2011 року №266 є вихованцями
дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_4
та проживають АДРЕСА_1, так як мати
відбула покарання в місцях позбавлення
волі за скоєння кримінального злочину,
передбаченого ч.2 ст.307, ч.2 ст.309,70 КК
України, звідки умовно-достроково
звільнилась 17 жовтня 2012 року. З цього
періоду відповідачка, якій достовірно
відомо, де знаходяться її діти, не
виявляє бажання спілкуватися з дітьми
в повному обсязі, необхідному для їх
нормального самоусвідомлення, не
сприяє засвоєнню ними
загальновизнаних норм моралі, не
виявляє інтересу до їх внутрішнього
світу, хоча за місцем фактичного
проживання у найманому житлі вона має
задовільні умови для проживання, але
свідомо нехтує своїми батьківськими
обов'язками, хоча для цього не має
будь-яких перешкод, так як з боку ОСОБА_4
ніколи не створювались перешкоди
відповідачеві у спілкуванні з дітьми. В
зв'язку з усуненням відповідача, яка не
заперечувала проти позбавлення її
батьківських прав, від виконання
обов'язків по вихованню дітей, змушені
в інтересах неповнолітніх дітей
звернутися з даним позовом до суду та
прохати позбавити її батьківських
прав.

Представник позивача - Солонянської
районної державної адміністрації як
орган опіки та піклування, прокурор
Солонянського району
Дніпропетровської області, який
вступив у справу в інтересах
неповнолітніх дітей, в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі та прохали позбавити
відповідача батьківських прав.
Пояснили, що в зв'язку зі скоєнням
відповідачкою злочину та обрання їй
покарання у виді позбавлення волі діти
залишились без батьківського
піклування та були згідно з рішенням
виконавчого комітету Бабушкінської
районної у місті Дніпропетровську ради
від 24 червня 2011 року №266 направлені до
дитячого будинку сімейного типу
ОСОБА_4, вихованцями якого є до даного
часу. Після звільнення з місць
позбавлення волі в 2012 році
відповідачка, якій достовірно відомо,
де знаходяться її діти, не виявляє
бажання спілкуватися з дітьми в
повному обсязі, необхідному для їх
нормального самоусвідомлення, не
сприяє засвоєнню ними
загальновизнаних норм моралі, не
виявляє інтересу до їх внутрішнього
світу, хоча за місцем фактичного
проживання у найманому житлі вона має
задовільні умови для проживання, але
свідомо нехтує своїми батьківськими
обов'язками, хоча для цього не має
будь-яких перешкод, в зв'язку з чим
Солонянська районна державна
адміністрація як органа опіки та
піклування прийшла до висновку про
доцільність позбавлення її
батьківських прав відносно
неповнолітніх дітей. Прохали
постановити рішення про позбавлення
відповідача батьківських прав.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов визнала та проти
позбавлення її батьківських прав не
заперечувала, оскільки дійсно в 2008 році
була засуджена до покарання у виді
позбавлення волі за скоєння злочинів,
передбачених ст.307 та ч.2 309 ч.2 КК
України, в зв'язку з чим відбувала
покарання в місцях позбавлення волі,
звідки звільнилась умовно-достроково
в жовтні 2012 року. Їй відомо, що її
неповнолітні діти знаходяться в
дитячому будинку сімейного типу, але
вона з ними після звільнення фактично
не бачилась та не відвідувала їх,
оскільки не змогла надати для цього
необхідних документів, про що їй було
роз'яснено органом опіки та піклування.
Вона з дітьми не спілкується з 2008 року
та не відвідувала за місцем їх
знаходження, як не надавала їм і
будь-якої матеріальної допомоги.

Суд, заслухавши представника позивача,
прокурора, відповідача, дослідивши
надані докази, приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, при
цьому доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях, а кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень, крім випадків
встановлених цим законом.

Згідно ст.141 Сімейного кодексу України
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебувають вони у шлюбі між
собою, а розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їх прав та не звільняє
від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до вимог ст.150 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язанні
виховувати дитину, піклуватися про її
здоров'я, фізичний, духовний та
моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати до
самостійного життя, а згідно положень
ч.2 ст.157, ст.180-182 цього Кодексу той з
батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні та утриманні.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3 є матір'ю двох неповнолітніх
дітей: доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.13), батьком якої є ОСОБА_5, та доньки
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відомості про
батька щодо якої внесено до актового
запису про народження відповідно до
положень ст.135 Сімейного кодексу
України (а.с.12,30), які з матір'ю не
проживають та знаходяться під опікою,
оскільки згідно з рішенням виконавчого
комітету Бабушкінської районної у
місті Дніпропетровську ради від 24
червня 2011 року №266 є вихованцями
дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_4
та проживають АДРЕСА_1 (а.с.7-8), так як
мати відбула покарання в місцях
позбавлення волі за скоєння
кримінального злочину, передбаченого
ч.2 ст.307, ч.2 ст.309,70 КК України, тобто за
злочини, пов'язані з незаконним обігом
наркотичних засобів, звідки
умовно-достроково звільнилась 17 жовтня
2012 року(а.с.16).

Згідно довідки Сурсько-Михайлівської
сільської ради Солонянського району
Дніпропетровської області (а.с.9)
відповідачка зареєстрована АДРЕСА_2,
але згідно акту обстеження
житлово-побутових умов від 15 грудня 2013
року фактично проживає в житловому
будинку по АДРЕСА_3, а її діти - доньки
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які з матір'ю не
проживають, оскільки знаходяться під
опікою дитячого будинку сімейного типу
ОСОБА_4 та навчаються в КЗО «СЗШ №19»
(а.с.10,15,17).

Відповідно до акту обстеження
житлово-побутових умов ОСОБА_3 від 15
грудня 2013 року (а.с.10) встановлено, що
житловий будинок, в якому проживає
сім'я відповідача та який вона
винаймає, знаходиться в задовільному
стані, в зв'язку з чим діти можуть
перебувати в будинку матері.

Згідно листів на адресу голови
Солонянської районної адміністрації
Дніпропетровської області від 02 жовтня
2013 року та 09 липня 2013 року(а.с.7-8)
Бабушкінська районна у місті
Дніпропетровську рада прохала в
зв'язку зі звільненням матері дітей -
відповідачки ОСОБА_3 з місць
позбавлення волі щодо подальшої долі
дітей, а у разі неможливості повернення
дітей до матері вирішити питання щодо
позбавлення її батьківських прав.

З урахуванням зазначеного, суд
приходить до висновку, що відповідач
тривалий час ухиляється від виконання
своїх обов'язків по вихованню та
утриманню дітей, з 2008 року не бере
жодної участі у їх вихованні, не
спілкується з ними, не проявляє
заінтересованості в їх подальшій долі,
не цікавиться їх успіхами, навчанням,
не піклується про їх фізичних та
духовний розвиток, не виявляє інтересу
до їх внутрішнього світу, не створює
умов для отримання ними освіти, що не
заперечувала в судовому засіданні і
відповідач, яка визнала позов, в зв'язку
з чим є підстави для позбавлення її
батьківських прав, оскільки
невиконання або ухилення від виконання
обов'язку по вихованню дітей може бути
відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного
кодексу України підставою до
застосування наслідків, передбачених
Сімейним кодексом України, в тому числі
і позбавлення батьківських прав, що
вбачаться із висновку Солонянської
районної державної адміністрації як
органу опіки та піклування від 29 січня
2014 року щодо доцільності позбавлення
відповідача батьківських прав
відносно її неповнолітніх дітей:
доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також в зв'язку з задоволенням позову,
суд вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивачки
витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 7, 15, 141,150-155, 157-159, 180-182, п.2 ч.1 ст.164,
ст.165 - 169 Сімейного кодексу України,
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш
И В:

Позов Солонянської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку та мешканку
АДРЕСА_2, громадянку України, відносно
неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки села
Сурсько-Михайлівка Солонянського
району Дніпропетровської області,
доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки
міста Дніпропетровськ, матір'ю яких
вона є.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок .

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Солонянський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуюча: суддя