НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/286/14-ц
№ 2/183/1738/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.

при секретарі Данильченко Т.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Новомосковську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що з відповідачем знаходиться в
зареєстрованому шлюбі з 25.12.2010 року, від
якого мають неповнолітню дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що
шлюбні відносини з відповідачем
фактично припинено з січня 2014 року,
спільне господарство не ведеться,
спільне життя не склалося, відповідач
має погані звички.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву про
слухання справи у її відсутність,
одночасно позовні вимоги підтримала у
повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву про слухання
справи у його відсутність, позов визнає
у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про одруження сторони
з 25.12.2010 року знаходяться в
зареєстрованому шлюбі (а.с.4), від якого
мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружжя з січня
2014 року остаточно припинило сімейно -
шлюбні відносини, спільне господарство
не ведуть, подружжя не бачить
можливості примирення та збереження
шлюбу.

Тому, суд приходить до висновку, що
подальше спільне життя і збереження
шлюбу суперечить їх інтересам.

При цьому суд враховує, що сторони
дійшли згоди щодо способів утримання
неповнолітньої дитини, яка після
розірвання шлюбу буде проживати з
матір'ю.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

В позовній заяві позивач просила
залишити її прізвщие, а тому суд вважає
за необхідне залишити її прізвище
«ОСОБА_1».

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
10, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Шлюб, зареєстрований 25 грудня 2010 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по м. Новомосковську
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції у
Дніпропетровській області, актовий
запис № 546, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, від
якого мають неповнолітню дитину
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - розірвати.

При здійсненні державної реєстрації
розірвання шлюбу прізвище дружині
залишити - «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд в
десятиденний строк після його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Березюк