РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 року

Червоногвардійський районний суд
міста Макіївки Донецької області у
складі:

головуючого судді
Воронкова Д.В.,

при секретарі
Гужвій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Макіївці цивільну справу за позовом
Комунального підприємства
«Макіївтепломережа» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за
відпущену теплову енергію,-

ВСТАНОВИВ:

06.04.2011 року КП «Макіївтепломережа»
звернулося до суду з вказаним позовом,
на обґрунтування позовних вимог
зазначивши, що відповідно до
особистого рахунку НОМЕР_1 відповідачі
є споживачами теплової енергії за
адресою: АДРЕСА_1, і за період з 01.04.1996
року по 01.03.2011 року не вносять плату у
повному обсязі за відпущену теплову
енергію. Сума заборгованості за
вказаний період складає 15046,11 гривень.
Просить суд стягнути з відповідачів на
їх користь вказану суму та судові
витрати.

28.10.2013 року представник позивача
звернувся до суд з уточненням позовних
вимог, в яких прохав стягнути з
відповідачів заборгованість за
теплову енергію у сумі 16367,32 грн., яка
виникла у період з 01.04.1996 року по 01.01.2012
року, а також суму судового збору. (а.с.
160)

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4, що діяла на підставі
довіреності, позов підтримала у
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві,
та вказала, що 14.09.2006 року ОСОБА_1 уклала
угоду про розстрочку боргу за теплову
енергію, тим самим поновила строки
позовної давності.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1- ОСОБА_6, що діяв на підставі
довіреності, проти позовних вимог
заперечував, просив у їх задоволенні
відмовити та вказав, що в грудні 2000 року
через аварійну ситуації, яка сталася з
вини комунальних служб, у квартирі
відповідачів були заморожені труби
центрального опалення, що призвело до
пошкодження радіаторів та їх
демонтування. З вказаного часу по
теперішній день центральне опалення у
квартирі поновлено не було та опалення
квартири здійснюється за допомогою
індивідуальних приладів. З цього
приводу складалися акти про
відсутності опалювальних приборів у
квартирі. Відповідачі зверталися до
відповідних органів з приводу
відключення їх квартири від мережі
центрального опалення та отримали ряд
узгоджень. Таким чином з 2000 року
відповідачі не отримували послуги з
теплопостачання та не повинні їх
сплачувати. Після цього звернувся до
суду з письмовим запереченням, у якому
прохав застосувати по справі строки
позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_7 до судового
засідання не з'явилися, про час та місце
судового розгляду були неодноразово
повідомлені у встановленому законом
порядку, заяв про відкладання розгляду
справ суду не надали.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
проти позовних вимог заперечував та
вказав, що з 2006 року він не мешкає у
спірній квартирі, а тому, він не
отримував послуг з теплопостачання та
не повинен їх сплачувати. Звернув увагу
на пропуск позивачем строків позовної
давності. Після цього до судового
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, заяв про відкладання
судового розгляду не надав.

За таких обставин суд вважає можливим
розглядати справу у відсутності
відповідачів.

Суд, заслухавши пояснення
представників позивача, відповідача
ОСОБА_2, дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 129 Конституції
України, ст. 10 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Згідно з ст. 60 ч. 2
ЦПК України сторони зобов'язані подати
свої докази чи повідомити про них суд
до або під час попереднього судового
засідання у справі. Суд лише сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи.

В ст.ст. 1, 13 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги " від 24.06.2004
р. визначений термін „комунальні
послуги " і зазначено, що до комунальних
послуг відноситься в тому числі
результат господарської діяльності,
спрямованої на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи у
забезпеченні опаленням, а також
визначено, що комунальними послугами є
централізоване опалення.

Згідно з ст. ст. 19, 25 Закону України " Про
теплопостачання " від 02.06.2005 р. споживач
повинен щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію і у
разі відмови споживача оплачувати
споживання теплової енергії
заборгованість стягується в судовому
порядку.

В п.п. 1 п. 3 ст. 20 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги " від 24.06.2004
р. передбачено, що споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно витягу з особистого рахунку КП
«Макіївтепломережа» НОМЕР_2, а також
витягу з особистого рахунку ТОВ «УК
Альянс-град» НОМЕР_1, вбачається, що
відповідачі тривалий час були та є
споживачами теплової енергії за
адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 7-16)

Рішення Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки від 18.12.2012
року ОСОБА_2 визнано таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням у вигляді квартири
АДРЕСА_1. Крім того, згідно вказаного
рішення вбачається, та цей факт не
потребує доказування на підставі ст.. 61
ЦПК України, що ОСОБА_2 з 2006 року не
мешкає у вказаній квартирі.(а.с.197 )

З витягу з особистого рахунку КП
«Макіївтепломережа» НОМЕР_2 від 01.12.2013
року вбачається наявність за вказаною
адресою заборгованості за відпущену
теплову енергію у сумі 16367,32 грн. що
склалася у період з 01.04.1996 року по 01.03.2011
року. (а.с. 186-195)

14.09.2006 року ОСОБА_1 уклала договір про
розстрочку боргу за теплову енергію,
відповідно до якого зобов'язалася
погасити борг у сумі 4278,94 за період з
01.04.1996 року по 01.08 2006 року (а.с. 185)

Ухвалою Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки від 19.11.2010
року скасовано судовий наказ від 01.09.2010
року про стягнення з відповідачів
заборгованості за теплову енергію. (а.с.
17)

З довідки КП « Жилсервіс № 3»,
вбачається, що у 2000 році у квартирі
АДРЕСА_1 було пошкоджено прилади
центрального опалення. ( а.с. 30)

Також встановлено, що у період з 2005
року по 2006 рік, представниками позивача
складалися акти про відсутність
приладів центрального опалення у
квартирі відповідачів. (а.с. 28,29, 31-35).

Відповідачами був наданий суду пакет
документів, який свідчить про те, що
вони ініціювали питання про
відключення їх квартири від мережі
центрального опалення (а.с. 37-41, 196)

Проте, доводи представника ОСОБА_1 з
того, що прилади центрального опалення
у квартирі відповідачів були
демонтовані ще у 2000 році та до тепер не
відновлені, а тому останні не повинні
сплачувати послуги, які вони не
отримують, суд вважає неспроможними з
наступних підстав.

Відповідно до п. 34 Правил надання
послуг населенню послуг з водо,
теплопостачання та водовідведення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 30 грудня 1997 року
№ 1497, споживач не має права самовільно,
з порушенням проектних рішень
переобладнувати і використовувати не
за призначенням та псувати
санітарно-технічне обладнання
житлових будинків і житлових
приміщень.

Указаними Правилами передбачено, що в
разі відмови споживача від
користування послугами з
теплопостачання він має право
розірвати договір та вимагати
відключення відповідних мереж за умови
технічної можливості, оскільки при
цьому не повинні порушуватися
санітарно-гігієнічні, теплотехнічні
вимоги та експлуатаційні показники
інших квартир багатоквартирного
будинку.

Пунктами 25,26 вказаних правил
передбачено, що відключення споживачів
від мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
порядку, що затверджується центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства у
разі, коли технічна можливість такого
відключення передбачена затвердженою
органом місцевого самоврядування
відповідно до Закону України "Про
теплопостачання" схемою
теплопостачання, за умови забезпечення
безперебійної роботи інженерного
обладнання будинку та вжиття заходів
щодо дотримання в суміжних приміщеннях
вимог будівельних норм і правил з
питань проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки; державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

Пункт 41 Правил користування
тепловою енергією, затверджених
Постановою КМУ України від 03.10.2007 року
передбачає, що споживач несе
відповідальність за технічний стан,
обслуговування та експлуатацію
системи тепло споживання, що перебуває
у межах його балансової належності.

Враховуючи наведені норми закону, а
також той факт, що відповідачами не
надано належних доказів дотримання
ними процедури відключення квартири
від мереж центрального
теплопостачання, так саме, як і
належних доказів факту не отримання
ними послуг з теплопостачання у
спірний період, суд набуває висновку,
що відповідачі є споживачами послуг
позивача, не відмовилися від цих
послуг у встановленому законом
порядку, а тому, повинні виконувати
зобов'язання щодо сплати наданих їм
послуг .

Вказаний висновок суду також
підтверджується копією рішення
Гірницького районного суду м. Макіївки
від 23.12.2012 року, яким відмовлено у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
КП « Макіївтепломережа» про визнання
дій по нарахуванню платежів за
теплопостачання незаконними … (а.с. 84-88)

З наданих суду письмових доказів
встановлено, що спірна заборгованість
відповідачів існує поза строком 3
річної давності на час звернення до
суду.

Стаття 256 ЦК України визначає, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. У частині 1
статті 257 ЦК України вказано, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з
письмовою заявою про застосування
строку позовної давності, у той час як
представник позивача не навів суду
поважних причин його пропуску.
Оцінюючи наведені позивачем у
відповідності зі ст. 57 ЦПК України
докази у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позивачем був
пропущений строк позовної давності,
підстав для його поновлення не має.

Посилання представника позивача на
факт укладання 14.09.2006 року ОСОБА_1
договору про розстрочку боргу, як на
підставі для поновлення строку
позовної давності, судом не
приймаються до уваги, оскільки, навіть
після укладання цієї угоди, сплата
заборгованості відповідачами
припинилася з грудня 2006 року, що поза
межами 3-річного терміну до моменту
звернення позивача до суду.

Враховуючи наведені обставини,
приймаючи до уваги дату звернення
позивача до суду, яке вперше сталася
01.09.2010 року та яке фактично поновило
перебіг строків позовної давності,
(копія ухвали Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки від 19.11.2010
року а.с. 17), суд вважає необхідним
відмовити у задоволенні позовних вимог
КП «Макіївтепломережа» в частині
стягнення заборгованості, яка виникла
за період з 01.04.1996 року по 30.08.2007 року, у
зв'язку із пропуском строків позовної
давності.

Суд відмовляє у задоволенні позовних
вимог у відношенні ОСОБА_2, оскільки
останній, як було вказано раніше, з 2006
року не мешкає у квартирі АДРЕСА_1, а
тому, на думку суду, не був споживачем
послуг та, відповідно, не повинен
сплачувати заборгованість, яка
уклалася з 2006 року по 01.01.2012 року

Отже, позивач має право вимагати і
обґрунтовано вимагає в судовому
порядку сплату заборгованості за
спожиту теплову енергію за період з
01.09.2007 року по 01.01.2012 року у сумі 11939,86
гривень, яка підлягає стягненню у
солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_7

На підставі ст.. 88 ЦПК України з ОСОБА_1,
ОСОБА_7 у солідарному порядку підлягає
стягненню сума судового збору на
користь позивача у розмірі 30 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 223
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального
підприємства «Макіївтепломережа»
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Макіївки
Донецької області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Макіївки Донецької
області, на користь Комунального
підприємства «Макіївтепломережа»
заборгованість за відпущену теплову
енергію за період з 01.09.2007 року по 01.03.2011
року в сумі 11939,86 гривень та судовий
збір в сумі 30 гривень, а всього стягнути
11969,86 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Червоногвардійський районний суд м.
Макіївки протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участі, у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя: