Справа № 346/894/14-ц
Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області
у складі: головуючої - судді
представника третьої особи
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Коломия справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя
особа без самостійних вимог: орган
опіки та піклування - служба у справах
дітей Коломийської міської ради
Івано-Франківської області про зміну
місця проживання дитини , -
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_3, третя особа без
самостійних вимог: орган опіки та
піклування - служба у справах дітей
Коломийської міської ради
Івано-Франківської області про зміну
місця проживання дитини, котрого
підтримав у судовому засіданні та
пояснив, що 16 жовтня 2008 року
зареєстрував шлюб з відповідачкою
ОСОБА_3.В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народився син ОСОБА_4.
Рішенням Коломийського
міськрайонного суду від 22 червня 2011
року (справа № 2-1208/11) шлюб між ним та
відповідачкою розірвано.

Виходячи із малолітнього віку дитини
на час розірвання шлюбу сина ОСОБА_1
після розірвання шлюбу залишено
проживати з матір'ю ОСОБА_3

Вказує, що під час їх спільного
проживання відповідачка зловживала
спиртними напоями і не приділяла
належної уваги догляду та вихованню
сина. Він мав намір відразу ставити
питання про визначення місця
проживання сина з ним, проте у нього не
було доказів аморальної поведінки
ОСОБА_3

Знаючи про таке ставлення
відповідачки до виконання
батьківських обов'язків він після
розірвання шлюбу намагався періодично
забирати сина проживати до себе.
Фактично десять із дванадцяти місяців
у році син ОСОБА_4 проживав з ним.

Проте, так як дитина маленька, то
деколи на прохання сина , відвозив його
до матері , крім того за рішенням суду
син залишений проживати з
відповідачкою.

Зазначає, що на початку лютого 2014 року
він передав малолітнього сина
відповідачці.

17 лютого 2014 року йому повідомили
працівники Служби в справах дітей
Коломийської міської ради про
необхідність забрати сина проживати до
себе, так як зі звернення сусідів
відповідачки стало відомо, що остання
не забезпечує сина належним доглядом
та вихованням, через що малолітня
дитина періодично ночує в під'їзді.

17 лютого 2014 року комісією служби в
справах дітей Коломийської міської
ради обстежено умови проживання
малолітньої дитини та встановлено, що
дитина проживає в квартирі, в якій
відсутнє опалення. Крім того, в
квартирі антисанітарні умови
проживання і цього ж дня він, позивач
забрав сина проживати до себе.

Вважає, що відповідачка не може
забезпечити їх синові ОСОБА_1,
необхідних умов проживання,
харчування, медичного догляду та
лікування дитини, що негативно впливає
на його фізичний розвиток як складову
виховання.

Просить суд змінити місце проживання
його неповнолітнього сина ОСОБА_4,
встановлене рішенням Коломийського
міськрайонного суду від 22 червня 2011
року, визначивши, що ОСОБА_1,
проживатиме з ним, батьком ОСОБА_1,

Відповідачка по даній справі в судове
засідання не з'явилася, хоча про час та
місце розгляду справи була належним
чином повідомлена, по місцю
проживання, причини неявки суду не
повідомила, письмових заперечень проти
позову не подала і від неї не надійшло
заяви про розгляд справи за її
відсутності.

Представник третьої особи : органу
опіки та піклування - служби у справах
дітей Коломийської міської ради
Івано-Франківської області, в судовому
засіданні позовні вимоги позивача
підтримала у повному обсязі, вважає, що
позов є підставним і його слід
задоволити, оскільки дитина проживає
більше часу з батьком, який
добросовісно виконує всі обов'язки
щодо виховання та розвитку дитини, у
позивача дитина почуває себе
комфортно, а також подала висновок про
доцільність визначити місце
проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
батьком ОСОБА_1.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, а саме: копію
свідоцтва про народження ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого відділом РАЦС по
місту Коломия Коломийського
міськрайонного управління юстиції
Івано-Франківської області 11
листопада 2008 року , актовий запис №642 з
якого вбачається, що батьком
неповнолітньої дитини є позивач
ОСОБА_1 (а.с.4); копію рішення
Коломийського міськрайонного суду від
22 червня 2011 року (справа № 2-1208/11), котрим
шлюб між сторонами розірвано та сина
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено при
ОСОБА_3 (а.с.5); довідку № 166/02-26/ від 19
лютого 2014 року, видану виконкомом
Нижньовербізької сільської ради
Коломийського району, в якій
зазначено, що позивач зареєстрований
та проживає в АДРЕСА_1 (а.с.6); позитивну
характеристику №25/02-33/016 від 19 лютого 2014
року , видану сільським головою с.
Нижній Вербіж Коломийського
району(а.с.8); акт обстеження умов
проживання малолітньої дитини ОСОБА_4
за адресою АДРЕСА_2 від 17 лютого 2014 року,
в котрому зазначено, що опалення в
квартирі тимчасово відсутнє , в
квартирі накурено, брудно,
антисанітарія , та надано висновок про
взяття сімї під соціальний супровід
(а.с.7); висновок органу опіки та
піклування - служби у справах дітей
Коломийської міської ради
Івано-Франківської області про
доцільність визначення місця
проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 25-27),
суд вважає, що позов підставний, а тому
його слід задоволити.

Відповідно до ст.. 160 Сімейного Кодексу
України місце проживання дитини, яка
не досягла десяти років, визначається
за згодою батьків.

Статтею 161 СК України встановлено, що
якщо мати та батько, які проживають
окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким
із них буде проживати малолітня дитина,
спір між ними може вирішуватися
органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
береться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 1998
року №16 "Про застосування судами
деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю
України", вирішуючи спори між батьками,
які проживають окремо (у тому числі в
одній квартирі) проте з ким із них і хто
саме з дітей залишається, суд повинен
постановити рішення, яке відповідало б
інтересам неповнолітніх. При цьому, суд
враховує, хто з батьків виявляє більшу
увагу до дітей і турботу про них, їхній
вік і прихильність до кожного з
батьків, особисті якості батьків,
можливість створення належних умов для
виховання, маючи на увазі, що перевага в
матеріально-побутовому стані одного з
батьків сама по собі не є вирішальною
умовою для передачі йому дітей.

Згідно принципу 6 Декларації з прав
дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20
листопада 1959 року дитина для повного і
гармонійного розвитку її особи
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, якщо це можливо, зростати під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і, в усякому разі, в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітню дитину не
слід, крім тих випадків, що мають
виключні обставини, розлучати з
матір'ю.

На підставі вищевикладеного, суд
врахувавши висновок органу опіки та
піклування, ставлення кожного з
батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, вік дитини,
стан її здоров'я, прийшов до висновку,
що позов є обґрунтованим та підлягає
задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, ст.ст.160, 161
СК України та керуючись ст..ст.79, 213, 214,
215, 218, 223, 224, 226,228,232,233 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Змінити місце проживання
неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Коломия
Івано-Франківської області,
встановлене рішенням Коломийського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 22
червня 2011 року та визначити місце
проживання неповнолітнього ОСОБА_4
разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6,
уродженцем с. Нижній Вербіж
Коломийського району
Івано-Франківської області, жителем
АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення встановлюється з
дати постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається позивачем протягом 10 днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: Беркещук Б. Б.