У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Гречко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв подання державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про примусове проникнення до приміщення особи, -

ВСТАНОВИВ :

Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до приміщення особи. В обґрунтування подання зазначав, що на виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення 323764,75грн. заборгованості ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством "Банк Форум".

Державним виконавцем неодноразово за вказаною адресою надсилалося повідомлення про здійснення виконавчих дій щодо опису та арешту спірної квартири та здійснювався вихід за адресою АДРЕСА_2. Проте, добровільно боржником не було забезпечено доступ до вказаного нерухомого майна, що стало підставою для звернення з даним поданням до суду.

Дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд розглядає подання про примусове проникнення до житла без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 10 ч. 3ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Частиною першою статті 376 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

На неодноразові виходи державного виконавця за адресою боржника з метою перевірки майнового стану боржника, доступу державному виконавцю до квартири не було надано, про що були складені відповідні акти.

Разом з тим, як вбачається з наданих виконавцем актів, складених за результатами відвідування вищевказаної адреси, факт присутності боржника у вказаному жилому приміщенні не виявлено, виклики до державного виконавця боржником не отримано, а відтак твердження виконавця про те, що боржник навмисно не надає державному виконавцю доступ до даної квартири суд вважає необґрунтованим.

Крім цього, додані до подання акти державного виконавця не містять часу здійснення виходу за адресою боржника, що не виключає здійснення такого виходу в робочий час, і може бути причиною відсутності боржника у вказаній квартирі.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення подання про примусове проникнення до житла.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, п. 9 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про примусове проникнення до приміщення АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та у строки передбачені ст.223 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а особами, які не були присутні під час проголошення ухвали протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя