Справа № 729/378/14
2-о/729/20/14 р.

У Х В А Л А
09 квітня 2014 р. суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Булига Н.О. розглянула матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Держземагенства України в Прилуцькому районі Чернігівської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,
Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0125042 від 19.08.1996 року, оскільки в сертифікаті зазначено по батькові заявниці «Миколаївна», що не відповідає запису її по батькові в паспорті. Встановлення даного факту потрібно заявниці для оформлення права власності на землю.
Заява не відповідає вимогам ч. 2 п.6 ст.119 та ст. 258 ЦПК України.
Частиною 2 ст.258 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.
До заяви не додано довідки на підтвердження того, що до її пред»явлення до суду заявник зверталася до відповідної організації, яка видала документ, але їй було відмовлено внести до нього відповідні виправлення із зазначенням причин відмови.
Згідно п. 12. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 15 від 25.05.98, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Відповідно до п.3 зазначеної постанови, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.119 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.258 ЦПК України. Якщо до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст.121 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.
Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, -
Заяву залишити без руху.
Надати заявнику строк для усунення недоліків 5 (п`ять) днів з дня отримання копії ухвали та розяснити, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, заява вважається неподаною і повертається.
Ухвала не оскаржується.

Суддя Бобровицького районного суду Н.О.Булига