Єдиний унікальний номер 258/6555/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1882/2014
Єдиний унікальний номер258/6555/13ц
Номер провадження 22ц/775/1882/14
Головуючий у 1-ій інстанції: Подолянчук
Доповідач Груіцька Л.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

17 лютого 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого Солодовник О.Ф.,
суддів: Груіцької Л.О., Азевича В.Б.

при секретарі Папоян К.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Кіровському
районі м. Донецька на рішення
Кіровського районного суду м. Донецька
від 25 грудня 2013 року за позовом ОСОБА_2
до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Кіровському районі м. Донецька про
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я,

В С Т
А Н О В И В:

Рішенням Кіровського
районного суду с.Донецька від 25 грудня
2013 року в задоволені позову ОСОБА_2 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України у
Кіровському районі м. Донецька про
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я було
задоволено частково.

З відділення виконавчої дирекції
Фонду від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань Ураїни у Кіровському
районі м.Донецька на користь ОСОБА_3 в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я на
виробництві стягнуто 9000 грн.(дев'ять
тисяч) гривень в решті позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

З вказаним рішенням не
погодилось відділення виконавчої
дирекції Фонду від нещасних випадків
на виробництві та професійних
захворювань України у Кіровському
районі м. Донецька та оскаржило його в
апеляційному порядку. Просило
скасувати рішення суду та ухвалити
нове. Вважає, що вказане рішення
незаконне, необґрунтоване та винесено
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, а саме Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві не є належним
відповідачем по справі, крім того суд
ухвалив рішення на підставі обставин,
які не були доведені, не були повно і
всебічно з'ясовані в судовому
засіданні, бо позивачем не доведений
факт заподіяння моральної шкоди, його
характер, причинний зв'язок між травмою
і моральною шкодою, що наступила, а
також розмір моральної шкоди.

Судом першої інстанції
встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_2 з лютого 1966 року по
липень2004 року працював на шахті
ім.Є.Т.Абакумова ВО «Донецьквугілля»,
ВП «Шахта ім..О.О.Скочинського» ДП
«Донецька вугільна енергетична
компанія» шляховим гірником,
підземним гірником очисного вибою,
підземним прохідником, підземним
комбайнером 6-го розряду, підземним
гірником 3-го розряду з повним робочим
днем.

18 грудня 2002 року з позивачем
трапився нещасний випадок на
виробництві, внаслідок чого він
отримав травматичний відрив нігтевої
пластинки і відкритий перелом основної
фаланги пальця лівої руки, за
наслідками якої відбулась травматична
ампутація першого пальця лівої руки.

За наданим фактом травмування 18
грудня 2002 року було складено АКТ №33по
формі Н-1 про нещасний випадок на
виробництві та АКТ форми Н-5
розслідування цього нещасного випадку.

03 жовтня 2003 року з позивачем
трапився ще один нещасний випадок на
виробництві, внаслідок чого він
отримав травматичну ампутацію фаланги
другого пальця лівої руки з
пошкодженням тканин.

За наслідками травмування був
складено АКТ по формі Н-1 про нещасний
випадок на виробництві та АКТ форми Н-5
розслідування цього нещасного випадку.

Висновком МСЕК від 08.01.2004 року серії 2-18
АВ №27 йому первинно було
встановлено стійку втрату професійної
працездатності у розмірі 30% по
сукупності, безстроково. Йому
протипоказана важка фізична праця з
навантаженням на ліву руку.

За наслідками перенесених травм на
виробництві 20 липня 2004 року він був
звільнений за ч.2 ст.40 КЗпП України
внаслідок виявлення невідповідності
займаній посаді внаслідок погіршення
стану здоров'я, яке перешкоджає
продовженню даної роботи.

Відповідач-Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Кіровському
районі м. Донецька, на підставі Закону
України від 23 вересня 1999р. №1105-XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності», виплачує йому
щомісячні страхові виплати.

Внаслідок отриманої на виробництві
стійкої втрати працездатності йому
було заподіяно моральну шкоду, яка
виражається не тільки в наявності
тривалого фізичного болю, але й в
емоційних (моральних) переживаннях та
хвилюваннях.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2 суд вважає доведеним ті
обставини, що позивачу внаслідок
отримання професійного захворювання
на виробництві зі стійкою втратою
професійної працездатності в розмірі 30
% було спричинено моральну шкоду.
Внаслідок отриманої на виробництві
стійкої втрати працездатності йому
було заподіяно моральну шкоду, яка
виражається не тільки в наявності
тривалого фізичного болю, але й в
емоційних (моральних) переживаннях та
хвилюваннях.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Згідно вимог ст. 155 КЗпП України на
усіх підприємствах створюються
безпечні та нешкідливі умови праці.

Відповідно до вимог ст.ст. 21, 28, 34
Закону України №1105-XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено право
потерпілого на отримання страхових
виплат у разі настання стійкої втрати
працездатності, у тому числі і виплати
компенсації за моральну шкоду.

Таке право виникає у особи з дня
встановлення їй стійкої втрати
працездатності вперше висновком
медико-соціальної експертної комісії
(МСЕК).

Згідно до Закону України №717-V
потерпілі мають право на відшкодування
моральної шкоди з Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, незалежно від
моменту звернення до суду та дати
ухвалення судового рішення, так як
відповідно до ч. 1,2 ст.5 ЦК України акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності і не мають зворотної дії
у часі, крім випадків, коли вони
пом'якшує або скасовує цивільну
відповідальність особи.

Таким чином, потерпілі мають право на
відшкодування моральної шкоди за
рахунок Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України,
якщо стійку втрату працездатності у
зв'язку з травмою на виробництві або
професійним захворюванням вперше
встановлено у період із 01 квітня 2001р. по
31 грудня 2005р., тобто під час дії
законодавчих актів, які надавали
потерпілим таке право, тобто до
набрання чинності як Законом України
«Про державний бюджет на 2006 рік», так і
Законом України «Про державний бюджет
України на 2007 рік», якими було зупинено
дію норм, що передбачали право
потерпілих на відшкодування моральної
шкоди.

Відповідно до ст.13 Закону України
№1105-XIV від 23 вересня 1999р. «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», є страховим випадком,
з настанням якого у нього, як у
застрахованої особи, виникає право на
отримання матеріального забезпечення
та соціальних послуг, в тому числі - і на
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, спричиненої стійкою втратою
працездатності.

Пленум Верховного Суду України в
постанові від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди»
зазначив, що під моральною шкодою слід
розуміти витрати немайнового
характеру внаслідок моральних
страждань та фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній або юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема, у моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я.

Апеляційним судом встановлено, що
ОСОБА_2 з лютого 1966 року по липень 2004
року працював на шахті ім.Є.Т.Абакумова
ВО «Донецьквугілля», ВП «Шахта
ім..О.О.Скочинського» ДП «Донецька
вугільна енергетична компанія»
шляховим гірником, підземним гірником
очисного вибою, підземним прохідником,
підземним комбайнером 6-го розряду,
підземним гірником 3-го розряду з
повним робочим днем.

18 грудня 2002 року з позивачем
трапився нещасний випадок на
виробництві, внаслідок чого він
отримав травматичний відрив нігтевої
пластинки і відкритий перелом основної
фаланги пальця лівої руки, за
наслідками якої відбулась травматична
ампутація першого пальця лівої руки.

За наданим фактом травмування 18 грудня
2002 року було складено АКТ №33по формі Н-1
про нещасний випадок на виробництві та
АКТ форми Н-5 розслідування цього
нещасного випадку.

03 жовтня 2003 року з позивачем
трапився ще один нещасний випадок на
виробництві, внаслідок чого він
отримав травматичну ампутацію фаланги
другого пальця лівої руки з
пошкодженням тканин.

За наслідками травмування був
складено АКТ по формі Н-1 про нещасний
випадок на виробництві та АКТ форми Н-5
розслідування цього нещасного випадку.

Висновком МСЕК від 08.01.2004 року серії
2-18 АВ №27 йому первинно було
встановлено стійку втрату професійної
працездатності у розмірі 30% по
сукупності, безстроково. Йому
протипоказана важка фізична праця з
навантаженням на ліву руку.

За наслідками перенесених травм на
виробництві 20 липня 2004 року він був
звільнений за ч.2 ст.40 КЗпП України
внаслідок виявлення невідповідності
займаній посаді внаслідок погіршення
стану здоров'я, яке перешкоджає
продовженню даної роботи.

Відповідач-Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Кіровському
районі м. Донецька, на підставі Закону
України від 23 вересня 1999р. №1105-XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності», виплачує йому
щомісячні страхові виплати.

Таким чином доводи апеляційної
скарги не знайшли свого підтвердження,
суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що внаслідок
професійних каліцтв та захворювань
пошкоджено здоров'я позивача, чим
завдано моральну шкоду, яка обумовлена
фізичними і моральними стражданнями,
навів у рішенні відповідні мотиви.
Врахував вимоги розумності та
справедливості і домірності завданої
шкоди, врахував важкі наслідки
професійних каліцтв та захворювань,
постійний характер негативних
наслідків, обмеження життєдіяльності,
порушення звичайного укладу життя
позивача на які він вказував у позовній
заяві та стягнув з відповідача на
користь позивача 9000,00 грн.

Суд першої інстанції всебічно і повно
з'ясував обставини справи, що мають
значення для справи, висновки суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні. Судом постановлено
обґрунтоване рішення з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права, тому підстав для його скасування
немає.

Доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження суду першої
інстанції, висновки суду вони не
спростовують.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307,308,313,315 ЦПК України,
апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Кіровському
районі м. Донецька відхилити.

Рішення Кіровського районного суду
м.Донецька від 25 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили після її проголошення,
та може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили

Головуючий:

Судді: