ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 636/680/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

01 квітня 2014 року

Чугуївський міський суд Харківської
області у складі:

головуючого судді - Панаід І.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Зайцевої Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чугуєві
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, в якому просив суд
стягнути з відповідачки на його
користь суму боргу з урахуванням трьох
процентів річних та індексу інфляції у
сумі 8 092, 00 грн., моральну шкоду за
прострочення виконання зобов'язання у
сумі 3000 тис. грн., витрати на правову
допомогу в розмірі 300 грн., а також
витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1
зазначав, що 27 вересня 2013 року він
позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 8 000
грн. У підтвердження отримання від
позивача коштів ОСОБА_2 власноручно
написала розписку про позику коштів в
сумі 8 000 грн. які вона зобов'язувалась
повернути до 10.10.2013 року.

У встановлені згідно розписки строки
відповідач свої зобов'язання повернути
грошові кошти не виконала.

20.11.2013 року позивачем до ОСОБА_2 була
направлена письмова вимога про
повернення суми позики. ОСОБА_2
отримала вимогу 21.11.2013 року, однак на
письмову вимогу не відреагувала. З
огляду на вищевикладене, позивач був
змушений звернутися до суду за
захистом своїх порушених прав.

В судове засідання позивач не з'явився
подавши до суду заяву про підтримання
позовних вимог, відсутність
заперечень проти ухвалення заочного
рішення, та розгляд справи без його
участі.

Відповідач до зали судових засідань не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлялась своєчасно та
належним чином, заяв про відкладення
судового засідання не подавала.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням статті 224 ЦПК
України.

Суд, дослідивши докази у справі, вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

27 вересня 2013 року ОСОБА_1, позичив
ОСОБА_2, грошові кошти в сумі 8 000 грн.

Матеріали справи містять розписку
ОСОБА_2 про позику коштів в сумі 8 000
грн., в якій вона зобов'язувалась
повернути позичені кошти до 10.10.2013 року.
(а.с. 10-12).

У встановлені згідно розписки строки
Відповідач свої зобов'язання повернути
грошові кошти не виконала.

20.11.2013 року позивачем на адресу ОСОБА_2
була направлена письмова вимога про
повернення суми позики, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення, де вказано що ОСОБА_2
отримала вимогу про повернення боргу
21.11.2013 року (а.с. 13).

ОСОБА_2 на письмову вимогу не
відреагувала, з огляду на що позивач
був змушений звернутись до суду за
захистом своїх порушених прав, та
просить суд, стягнути з відповідача
суму боргу з урахуванням трьох
процентів річних та індексу інфляції,
моральну шкоду за прострочення
виконання зобов'язання, витрати на
правову допомогу, а також витрати по
сплаті судового збору.

В силу статті 625 ЦК України 2004 року
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги про стягнення
заборгованості з урахуванням
встановленого індексу інфляції та
трьох процентів річних від
простроченої суми є законними й
обґрунтованими.

Розмір трьох процентів річних за
користування коштами за період з 11.10.2012
- 17.12.2013 р. складає: 44, 71 грн.

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума процентів800011.10.2013 -
17.12.2013683 %44,71

Розрахунок суми боргу з урахуванням
індексу інфляції:

Сума боргу (грн.)Період
заборгованостіСукупний індекс
інфляції за періодІнфляційне
збільшення суми боргу800011.10.2013 - 17.12.20131,
00648, 06Отже сума боргу з урахуванням
індексу інфляції становить: 48, 06 грн.

Вимоги позивача про відшкодування
моральної шкоди не підлягають
задоволенню, оскільки в даному випадку
мають місце договірні відносини, а тому
відповідальність відповідача можлива
лише у випадку, встановленому
договором. Однак договір позики не
містить умов, згідно з якими відповідач
повинен відшкодовувати моральну шкоду.

Правовідносини, що існують між
сторонами, є зобов'язальними. У разі
порушення зобов'язання моральна шкода
може відшкодовуватися лише тоді, якщо
це встановлено договором або законом.
Оскільки між сторонами існують
договірні відносини, які врегульовані
норми ст.ст. 625, 1046-1053 ЦК України, що не
передбачають такого виду
відповідальності відповідача, як
відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать й
витрати на правову допомогу.

Стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Суд вважає обґрунтованими вимоги
позивача щодо стягнення витрат на
правову допомогу, оскільки це
відповідає положенням статей 79, 84, 88 ЦПК
України і підтверджуються актом до
договору про надання правової допомоги
та ордером на надання правової
допомоги (а.с.16,17).

За таких обставин, приходить до
висновку про необхідність стягнення з
ОСОБА_2 на користь позивача витрат
пов'язаних з наданням йому правової
допомоги.

Відповідно ст. 88 ЦПК України, якщо позов
задоволено частково, судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог,
в зв'язку з чим суд стягує суму
сплаченого позивачем судового збору
пропорційно до задоволених позовних
вимог. Тому суд стягує з ОСОБА_2 судовий
збір пропорційно до задоволеної
частини вимог, що становить 177, 72 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 197, 209, 213 - 215, 223 , 224
ЦПК України, ст. ст. 526, 599, 625 ЦК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
стягнення боргу - задовольнити
частково.

Стягути з ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_2,
яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,
фактично мешкає: АДРЕСА_2, на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, суму боргу за позикою у
розмірі 8 000 тис. грн., три проценти
річних від суми боргу у розмірі - 44, 71
(сорок чотири грн. 71 коп.), інфляційні
витрати у розмірі - 48, 06 (сорок вісім
грн. 06 коп.) грн., витрати, пов'язані з
наданням правової допомоги у розмірі
300 грн. (трьох триста гривен), а також
витрати пов'язані зі сплатою судового
збору у розмірі 177, 72 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається позивачем до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя -