Справа № 1306/2-2197/11
Головуючий у 1 інстанції: Гайдук А.М.
Провадження № 22-ц/783/173/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області
в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Шумської Н.Л. , Струс Л.Б.

з участю секретаря Бадівської
ГО.О.

та з участю представника ПАТ
«Державний ощадний банк України»
Наливайко В.М.,

прокурора Лящука Т.І., представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 23 липня 2013 року
у справі за позовом Дрогобицького
міжрайонного прокурора в інтересах
Державного ощадного банку до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Краб», ОСОБА_3,
ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, -

встановила:

15.09.2011 року Дрогобицький
міжрайонний прокурор в інтересах
Державного ощадного банку України
звернувся до суду з позовом до
відповідачів ТОВ «Краб», ОСОБА_3,
ОСОБА_7, який в подальшому уточнив та
просив стягнути з відповідачів на
користь ПАТ «Державний ощадний банк
України» в особі філія - Дрогобицького
ВОБ № 6307 заборгованість в сумі 136 708,97
грн. що становить 136 633,54 грн.
простроченого боргу та 75,43 грн. пені за
несвоєчасну сплату основного боргу за
договором відновлювальної кредитної
лінії № 2062-68 від 18.04.2007 року; в рахунок
погашення заборгованості в сумі 136
708,97 грн. звернути стягнення на предмет
іпотеки по договору іпотеки
нерухомого майна за реєстром № 1139 від
18.04.2007 року на житлову будівлю, а саме
квартиру, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, та відповідно до договору
застави товарів в обороті № 2062-68 від
17.12.2008 року на металопрокат вагою 44 655 кг
на загальну суму 226 893 грн., що належить
на праві власності ТОВ «Краб» ЛТД,
шляхом реалізації на прилюдних торгах
у межах процедури виконавчого
провадження передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження»;
виселити з вказаної квартири всіх
мешканців зі зняттям з реєстраційного
обліку у відділі у справах
громадянства, еміграції та реєстрації
фізичних осію в УМВС України.

Рішенням Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 23.07.2013 року вищезазначений
позов задоволено. Стягнуто солідарно з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Краб» ЛТД, ОСОБА_3,
ОСОБА_7 на користь публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філія -
Дрогобицького ВОБ № 6307
заборгованість в сумі 136 708,97 грн., що
становить 136 633, 54 грн. простроченого
боргу та 75,43 грн. пені за невчасну
сплату основного боргу за договором
відновлювальної кредитної лінії № 2062-68
від 18.04.2007 року.

У рахунок погашення
заборгованості в сумі 136 708,97 грн.
стягнуто на користь акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України»№ в особі філія -
Дрогобицького ВОБ № 6307, шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки по договору іпотеки
нерухомого майна за реєстром № 1139 від
18.054.2007 року на житлову будівлю, а саме
квартиру АДРЕСА_1, що складається з
трьох кімнат та однієї кухні,
загальною площею 101,5 кв.м, в тому числі
63,0 кв.м житлової площі, що належить на
праві спільної власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_7 та відповідно договору застави
товарів в оброті № 2062-68 від 17.12.2008року
на металопрокат вагою 44 655 кг. на
загальну суму 226 893 грн., що належить на
праві власності ТзОВ «Краб» ЛТД,
шляхом реалізації на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження».

Постановлено виселити з житлової
квартири за адресою: АДРЕСА_1 всіх
мешканців із зняттям з реєстраційного
обліку у відділі у справах
громадянства, еміграції та реєстрації
фізичних осіб в Дрогобицькому МВ ГУМВС
у Львівській області.

Стягнуто солідарно з Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Краб»ЛТД, ОСОБА_3, ОСОБА_7 в користь
держави 1 367,09 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив представник
ОСОБА_3 ОСОБА_4

В апеляційній скарзі просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні
позову відмовити, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального та порушення норм
процесуального права. Вважає, що
підстав для представництва
прокурором інтересів в даній справі
немає. Постановляючи рішення про
виселення та зняття з реєстрації
усіх мешканців спірної квартири суд
допустив прийняття рішення, котре може
стосуватися прав інших осіб, які не є
учасниками процесу. Позивачем не
надано інформації стосовно того, хто
зареєстрований в даній квартирі. Суд
не перевірив правильність нарахування
суми заборгованості.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід задовольнити частково з таких
підстав.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з»ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким
вимогам не відповідає.

Районним судом установлено, що
18.04.2007 року філією - Дрогобицьким ВОБ №
НОМЕР_1 «Ощадбанк» був укладений з ТОВ
«Краб» ЛТД договір відновлювальної
кредитної лінії № 2062-68 на суму 400 000
грн., з остаточним терміном повернення
(згідно умов реструктуризації) не
пізніше 18.04.2011 року (а.с.40-44).

Відповідно до договору іпотеки
нерухомого майна від 18.04.2007 року,
укладеного між ВАТ «Державний ощадний
банк України» та ОСОБА_3, ОСОБА_7,
іпотекодавці з метою забезпечення
належного виконання зобов»язання, що
випливає з кредитного договору
передали в іпотеку належне їм на
праві спільної часткової власності
нерухоме майно - квартиру, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1
(а.с.45-48).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов»язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Задовольняючи позов в частині
стягнення з боржника ТОВ «Краб» на
користь ПАТ «Державний
ощадний банк України» заборгованість,
районний суд вірно виходив з того, що
ТОВ «Краб» зобов'язання за кредитним
договором не виконав, у зв'язку з чим
станом на 30.08.2012 року виникла
заборгованість у розмірі 136 708,97 грн., з
яких прострочений кредит - 136 633,54 грн.
та пеня за невчасну сплату - 75,43 грн., що
стверджується розрахунком
заборгованості (а.с. 113), а також
наданою суду апеляційної інстанції
розгорнутою довідкою-розрахунком
(а.с.223) та випискою про рух коштів (а.с.
232-239).

На спростування розрахунку
заборгованості відповідачами не
надано жодних доказів.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 23 Постанови № 5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року «Про застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» при вирішенні спорів за
участю майнових поручителів суди мають
виходити з того, що відповідно до
статті 11 Закону України «Про заставу»,
статей 1, 11 Закону України «Про іпотеку»
майновий поручитель є заставодавцем
або іпотекодавцем. Відповідно до
статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука
є різними видами забезпечення, тому
норми, що регулюють поруку (статті 553- 559
ЦК) не застосовуються до правовідносин
кредитора з майновим поручителем,
оскільки він відповідає перед
заставо/іпотекодержателем за
виконання боржником основного
зобов'язання винятково в межах
вартості предмета застави/іпотеки.

У зв'язку із цим солідарна
відповідальність боржника та
майнового поручителя нормами ЦК не
передбачена.

З матеріалів справи вбачається, що в
забезпеченнч виконання зобов'язань за
кредитним договором - договором
відновлювальної кредитної лінії №
2062-68 від 18.04.2007 року ОСОБА_3, ОСОБА_7 та
Банк уклали договір іпотеки
від18.04.2007 року, предметом якого є
нерухоме майно, а саме: квартира, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1
(а.с.45-48).

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 є
майновими поручителями. Договір
поруки з ними не укладався.
Враховуючи наведене, районний суд
прийшов до помилкового висновку про
наявність правових підстав для
стягнення заборгованості солідарно з
ОСОБА_3 та ОСОБА_7 Відтак рішення суду
в цій частині слід скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
цій частині позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов»язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основними
зобов'язаннями шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із ч.3 ст.33 Закону України
«Про іпотеку» звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Договором іпотеки від 18.04.2007 року
передбачено право іпотекодержателя
на задоволення своїх вимог, що
забезпечені майном, зверненням
стягнення на предмет іпотеки у
випадку порушення боржником умов
кредитного договору (п.3.1.4).

Зважаючи на те, що відповідач ТОВ
«Краб» не виконав вимог ПАТ «Державний
ощадний банк України» та не сплатив
заборгованість за кредитним
договором, яка становить 136 708,97 грн.,
наявні правові підстави звернення
стягнення на предмет іпотеки
відповідно до ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» та умов укладеного договору
іпотеки між ВАТ «Державний ощадний
банк України» та ОСОБА_3, ОСОБА_7

За таких обставин, районний суд
прийшов до правильного висновку про
задоволення позову в частині
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1,
що складається з трьох кімнат та
однієї кухні, загальною площею 101, 5
кв.м. шляхом реалізації на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 39 Закону «Про
іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;
пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки та
початкова ціна предмета іпотеки для
його подальшої реалізації.

Однак в порушення вимог ст.39 Закону
«Про іпотеку», суд не зазначив
початкову ціну предмета іпотеки для
його подальшої реалізації. А тому
рішення суду слід доповнити,
вказавши в резолютивній частині
рішення - з початковою ціною продажу
предмета іпотеки, встановленої
незалежним експертом - оцінювачем, а
саме ринкової вартості нерухомого
майна на момент реалізації.

Відповідно до положень ч.2 ст. 39 Закону
України «Про іпотеку» одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки суд за заявою банку
вправі винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
будинок або житлове приміщення.

Згідно із ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у
справі.

Як убачається із змісту позовної
заяви, поданої в порядку ст. 31 ЦПК
України (а.с.112), позивач просить
ухвалити рішення про виселення з
квартири за адресою: Львівська
область м. Дрогобич, вул. Сахарова, 2/1
всіх мешканців із зняттям з
реєстраційного обліку, разом з тим
позивачем не зазначено хто конкретно
проживає та зареєстрований за
вказаною адресою та підлягає
виселенню. За таких обставин рішення
суду про задоволення цієї позовної
вимоги є передчасним.

З матеріалів справи вбачається, що
17.12.2008 року з метою забезпечення
належного виконання зобов'язання, що
виникає з Кредитного договору -
договору відновлювальної кредитної
лінії № 2062-68 від 18.04.2007 року, між ВАТ
«Державний ощадний банк України» та
ТзОВ «Краб» ЛТД укладено договір
застави товарів в обороті № 2062-68,
предметом якого є товари в обороті -
металопрокат вагою 56,865 тонн, що
належить ТзОВ «Краб» ЛТД, згідно
накладних № РН2-001410 від 10.09.20908 року, №
1312 від 03.11.2008 року, № 7839 від 06.10.2008 року
(а.с.30-33).

Задовольняючи позов в частині
звернення стягнення на предмет
застави, яким є металопрокат вагою 44 655
кг на загальну суму 226 893 грн., що
належить на праві власності ТОВ
«Краб» ЛТД, суд не звернув увагу на
те, що сторонами договору застави від
17.12.2008 року є юридичні особи. Тому
позов прокурора в інтересах банку до
юридичної особи - заставодавця не
підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 301 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишення
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

Ст. 205 ч.1 п.1 передбачено, що суд своєю
ухвалою закриває провадження у
справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Враховуючи наведене, рішення суду в
частині звернення стягнення
відповідно договору застави товарів в
обороті № 2062-68 від 17.12.2008 року на
металопрокат вагою 44 655 кг. на загальну
суму 226 893 грн., що належить на праві
власності ТзОВ «Краб» ЛТД, слід
скасувати та провадження у справі у
цій частині вимог закрити.

У частині покладення на відповідачів
солідарної відповідальності за
судові витрати у справі також
погодитися не можна, оскільки
відповідно до ст. 541 ЦК України
солідарний обов'язок виникає у
випадках, встановлених договором або
законом, зокрема у разі неподільності
предмета зобов'язання.

За відсутності таких умов, рішення в
зазначеній частині слід скасувати та
ухвалити нове рішення, яким стягнути
на користь держави з товариства з
обмеженою відповідальністю «Краб»
ЛТД, ОСОБА_3, ОСОБА_7

по 455,69 грн. судового збору з кожного.

Керуючись ст.307 ч.1 п.1,2,4 ст. 309 ч.1 п.4, ст.
310 ч.1, ст. 314 ч.2, ст. 316, ст. 317, ст. 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького районного
суду Львівської області від 23 липня 2013
року скасувати в частині стягнення
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_7 на користь
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філія - Дрогобицького ВОБ № 6307
заборгованість в сумі 136 708,97 грн., що
становить 136 633, 54 грн. простроченого
боргу та 75,43 грн. пені за невчасну
сплату основного боргу за договором
відновлювальної кредитної лінії № 2062-68
від 18.04.2007 року, та в частині виселення
з житлової квартири за адресою:
АДРЕСА_1 всіх мешканців із зняттям з
реєстраційного обліку у відділі у
справах громадянства, еміграції та
реєстрації фізичних осіб в
Дрогобицькому МВ ГУМВС у Львівській
області та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у цій частині
позовних вимог.

Рішення в частині звернення стягнення
на предмет іпотеки по договору
іпотеки нерухомого майна за реєстром
№ 1139 від 18.04.2007 року на житлову
будівлю, а саме квартиру АДРЕСА_1,
доповнити, вказавши: з початковою ціною
продажу предмета іпотеки,
встановленої незалежним експертом -
оцінювачем, а саме ринкової вартості
нерухомого майна на момент
реалізації.

Рішення в частині звернення стягнення
відповідно договору застави товарів в
обороті № 2062-68 від 17.12.2008 року на
металопрокат вагою 44 655 кг. на загальну
суму 226 893 грн., що належить на праві
власності ТзОВ «Краб» ЛТД скасувати та
провадження у справі у цій частині
вимог закрити.

Рішення в частині стягнення солідарно
з товариства з обмеженою
відповідальністю «Краб» ЛТД, ОСОБА_3,
ОСОБА_7 в користь держави 1 367,09 грн.
судового збору скасувати. Стягнути на
користь держави з товариства з
обмеженою відповідальністю «Краб»
ЛТД, ОСОБА_3, ОСОБА_7 по 455,69 грн. судового
збору з кожного.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Шандра М.М.

Судді:
Шумська Н.Л.

Струс Л.Б.