У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого
- Власова С.О.,

суддів - Дроботі В.В.,
Бисаги Т.Ю.

при секретарі-
Чучка Н. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2 на рішення
Виноградівського районного суду від 8
жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Багатопрофільний
санаторій «Теплиця», третя особа на
стороні відповідача без самостійних
вимог: ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок ДТП , -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд
із позовом до ТзОВ «Багатопрофільний
санаторій «Теплиця», третя особа на
стороні відповідача без самостійних
вимог: ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок ДТП.

На обґрунтування своїх вимог зазначав,
що 29.03.2013 року сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «ВАЗ 21043» під
керуванням ОСОБА_3, який належить на
праві власності ТзОВ
«Багатопрофільний санаторій «Теплиця»
та легкового автомобіля ОСОБА_2 маркки
«Volkswagen Jetta» державний реєстраційний
номер НОМЕР_3 під його керуванням,
внаслідок чого обидва транспортні
засоби зазнали механічних пошкоджень.
Постановою Виноградівського районного
суду від 11 квітня 2013 року ОСОБА_3 було
визнано винним у скоєнні ДТП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності. А тому просив суд
стягнути з ТзОВ «Багатопрофільний
санаторій «Теплиця» на його корить 29 355
грн. завданої матеріальної шкоди, 10000
грн. моральної шкоди, 800 грн. вартість за
проведення авто товарознавчого
дослідження транспортного засобу, 396
грн. судового збору, 261 грн. витрати за
відправку телеграм, 2500 грн. витрат на
правову допомогу по цивільній справі
та 2000 грн. по наданню правової по
адміністративній справі.

Рішенням Виноградівського районного
суду від 8 жовтня 2013 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до ТзОВ
«Багатопрофільний санаторій
«Теплиця», третя особа на стороні
відповідача без самостійних вимог:
ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
ДТП - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2 просить скасувати
рішення суду як незаконне,
необґрунтоване та таке, що не
відповідає нормам матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
ОСОБА_3 працює водієм у відповідача та
під час ДТП керував транспортним
засобом виконуючи свої трудові
обов'язки, що стверджується наказами
про прийняття та закріплення
службового автомобіля за ним, а також
показами свідків, тому обов'язок
відшкодувати шкоду, завдану
працівником під час виконання ним
своїх трудових обов'язків належить
ТзОВ «Багатопрофільний санаторій
«Теплиця».

В поданих запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_3 та ТзОВ
«Багатопрофільний санаторій «Теплиця»
просять відхилити апеляційну скаргу та
залишити рішення Виноградівського
районного суду від 08.10.1013 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін, дослідивши
матеріали цивільної справи, матеріали
адміністративної справи № 299/1190/13 -к про
притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КпАП України, колегія суддів не
знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги, рішення суду
вважає законним та обгрунтованим,
виходячи з наступних доводів.

При розгляді справи суд першої
інстанції встановив, що наказом від
03.05.2011 року № 39-ВК ОСОБА_3 прийнятий
водієм автотранспортних засобів, з 3
травня 2011 року з випробувальним
терміном у три місяці та наказом від
09.11.2012 року № 36 закріплено службовий
легковий автомобіль ВАЗ 21043, державний
номерний знак НОМЕР_2 за водієм
товариства ОСОБА_4 , за відсутності
водія ОСОБА_4 виконання його обов'язків
здійснюється водієм ОСОБА_3(а.с. 96-97).
Згідно з Додатком № 1 до колективного
договору ТОВ «Багатопрофільний
санаторій «Теплиця», режим роботи
товариства з 8:00 хв., закінчення 16:30
хв..(а.с.85 - на звороті). 11.03.2013 року між
ТзОВ «Багатопрофільний санаторій
«Теплиця» в особі директора Гоголь Д.Д.
та ОСОБА_3 укладено договір позики
транспортного засобу легкового
автомобіля марки ВАЗ, модель 21043,
реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 66-68).

Постановою Виноградівського районного
суду від 11.04.2013 року ОСОБА_3 визнано
винним в тому, що 29.03.2013 року о 19 годині 20
хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ 21043,
реєстраційний номер НОМЕР_2 в м.
Виноградові по вул. Копанській,
навпроти АЗС «Укрнафта», виїхав на
смугу зустрічного руху, де допустив
зіткнення із автомобілем «Volkswagen Jetta»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_3,
під керуванням ОСОБА_2. (а.с.34)

Відповідно до висновку експертно
автотоварознавчого дослідження № 3008д
від 23.04.2013 року вартість матеріального
збитку завданий власнику автомобіля
«Volkswagen Jetta» внаслідок його пошкодження
29.03.2013 року на дату оцінки 16.04.2013 року
становить 29355 грн. 24 коп. (а.с. 10-16).

Відмовляючи в позовних вимогах суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що ТзОВ «Багатопрофільний
санаторій «Теплиця» не є належним
відповідачем по справі, так як ОСОБА_3
володів транспортним засобом на
підставі договору позички автомобіля,
який не передбачав трудових відносин з
товариством після закінчення робочого
часу. Цю обставину відповідач та
залучена до справи в якості третьої
особи ОСОБА_3 не заперечують.

У апеляційному суді ОСОБА_3 не
заперечував, що саме він, як фізична
особа має нести відповідальність за
спричинену позивачу матеріальну
шкоду, оскільки у власних цілях у
позаробочий час він використовував
автомобіль на підставі письмового
договору позики автомобіля, який на
даний час ніким не змінений та не
скасований, а тому є чинним.

Отже, висновок суду першої інстанції
про відмову позивачу у позові до ТзОВ
«Багатопрофільний санаторій «Теплиця»
є вірним, ґрунтується на вимогах
матеріального та процесуального права.

За положеннями ст.ст. 1166, 1167 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз'яснень що містяться у
п.п. 4, 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справі «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01 березня 2013 року № 1,
розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, суди повинні мати на увазі,
що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода,
завдана особі чи майну фізичної або
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки - незалежно від наявності
вини.

Особою, яка зобов'язана відшкодувати
шкоду, завдану джерелом підвищеної
небезпеки, є фізична або юридична
особа, що на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди, позички
тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_3
під час вчинення ДТП працював у
відповідача та виконував трудові
обов'язки, а тому ТзОВ
«Багатопрофільний санаторій «Теплиця»
повинен відшкодувати майнову та
моральну шкоду позивачу, суд
апеляційної інстанції оцінює критично
і до уваги не бере, оскільки
стверджується договором
транспортного засобу від 11 березня 2012
року, а саме: п.2.1. що автомобіль
передається користувачу - позичальнику
ОСОБА_3 щоденно у робочі дні
(понеділок- п'ятниця) у період з 18:00
години до 07:30 години наступного дня;
п.4.8.- позичкодавець не відповідає за
шкоду, заподіяну третій особі в
результаті використання Майна
(автомобіля ), якщо шкода заподіяна
внаслідок умислу або грубої
необережності Користувача; п.4.17-.
Користувач зобов'язаний відшкодувати
шкоду, яка можу бути завдана третім
особам, а також несе всі ризики,
пов'язані з використанням
транспортного засобу як джерела
підвищеної небезпеки; п.4.19.- Користувач
самостійно здійснює використання
транспортного засобу для власних
потреб.

З подорожнього листа від 29.03.2013 р.
службового легкового автомобіля який
потрамив у ДТП видно, що такий
виписувався в робочий час на водія
ОСОБА_4 (а.с. 66-68, 122)

Інші доводи наведені в апеляційній
скарзі, фактично зводяться до
переоцінки доказів та незгоди
відповідача з висновками суду першої
інстанції з їх оцінкою.

Суд першої інстанції повно та всебічно
встановив обставини справи, дослідив
надані сторонами докази, дав їм належну
правову оцінку. Наведені в апеляційній
скарзі доводи були предметом
дослідження суду першої інстанції та
не належать до тих підстав, із якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення про
скасування оскаржуваного рішення.

Апеляційний суд визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому згідно зі
статтею 308 ЦПК України, відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін.

Керуючись ст.ст.303,304, 307 ч.1 п.1, ст.
315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія
судової палати , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Виноградівського районного
суду від 8 жовтня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення , однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: