Провадження № 2/524/288/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2014 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області
в складі:

головуючого судді - Середа А.В.

при секретарі - Кот
А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Кременчуцької
міської ради Полтавської області та
ОСОБА_5 про припинення права власності
на частку у спільному майні та визнання
права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року позивач
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до суду з вищевказаним
позовом до Кременчуцької міської ради
Полтавської області та ОСОБА_5 про
припинення права власності на частку у
спільному майні та визнання права
власності на нерухоме майно.

В позові вказували, що відповідно до
свідоцтва про право власності на житло
від 29.01.2003 року, у приватній спільній
частковій власності ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходяться квартири
№ 1, 2 в квартирі спільного заселення в
розмірі по 4/25 частки за кожним,
загальною площею 66,98 м. кв., що складає
16/25 частин спільної квартири. Підсобні
приміщення, а саме: веранда площею 4,50
кв. м., та два коридори площею 8,90 та 2,90
кв. м. визначені в спільне користування
з сусідом ОСОБА_5, власником квартири №
3 в квартирі спільного заселення.
Відповідачу ОСОБА_5 належить 9/25 частин
спільної квартири.

Рішенням Кременчуцької міської ради
від 30.03.2010 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та їхньому сусіду ОСОБА_5 був
переданий у приватну власність
житловий будинок АДРЕСА_1, який
знаходився у комунальній власності.

В 2007 році веранда, що знаходилася в
спільному користуванні власників
квартир № 1,2 та квартири №3, через яку
здійснювався вхід до житлового
приміщення, внаслідок ветхості,
завалилася.

В подальшому, одним із співвласників -
позивачем ОСОБА_1, відповідно до
договору купівлі - продажу від 24.07.2009
року, нотаріально посвідченого,
придбано у власність у гр. ОСОБА_5 2/25
частин будинку АДРЕСА_1, а саме кухню
площею 6,8 кв. м, що знаходиться в
квартирі № 3, після чого її частка
становить 6/25 частин.

З метою поліпшення житлових умов,
позивачами проведено переобладнання
та перепланування квартири: проведено
перенесення перегородок, закладення
дверних прорізів, обладнано санвузол,
одну з кухонь переобладнано під
житлову кімнату.

Таким чином, після проведення
реконструкції приміщення квартири,
обладнання окремих з сусідом ОСОБА_5
входів до будинку, квартира №1,2, що
належить позивачам на правах приватної
спільної часткової власності
складається: з трьох кімнат: 1-3 площею 6,8
кв.м., 1-5 площею 15,9 кв.м. та 1-8 площею 18,5
кв.м.; кухні 1-4 площею 6,5 кв.м., санвузла 1-6
площею 3,1 кв.м., коридору 1-2 площею 8,9
кв.м., передпокою 1-7 площею 2,8 кв.м. та
прибудови 1-1 площею 5,7 кв.м., а всього
загальною площею 68,2 кв.м. та є повністю
ізольованою.

З метою узаконення самовільної
прибудови та переобладнань і
перепланування, проведених у квартирі,
від імені всіх власників, ОСОБА_1
звернулася до інспекції ДАБК у
Полтавській області з заявою та
пакетом документів, проте, позивачу
11.10.2013 року за № 7/16-08-27/400 було
відмовлено в проведенні цієї процедури
та роз'яснено право звернення до суду,
оскільки не вирішені права власника
ОСОБА_5

Дійсно, відповідно до свідоцтва про
право власності на житло від 29.01.2003
року, підсобні приміщення, а саме:
веранда площею 4,5 кв.м., коридор площею
8,9 кв.м. та коридор площею 2, 9 кв.м.
знаходяться у спільному користуванні з
сусідом ОСОБА_5, який є власником
квартири № 3.

Після переобладнання, у позивачів і
ОСОБА_5 утворилися ізольовані квартири.
Відповідач не користується вказаними у
свідоцтві про право власності на житло
місцями загального користування,
оскільки вони знаходяться в квартирі
позивачів, тому спільне володіння та
користування цим майном є неможливим,
та не претендує на них. Частка ОСОБА_5 у
спільному майні є незначною, її
вартість становить 1239,60 грн., та вона не
може бути виділена в натурі, оскільки
знаходиться в приміщенні окремої
ізольованої квартири позивачів.

Відповідно до положень ст. 365
Цивільного кодексу України, право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо ця частка є незначною, річ є
неподільною, спільне користування та
володіння майном є неможливим, таке
припинення не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласника. В такому разі
співвласник, право власності на частку
якого припиняється, має право на
отримання грошової компенсації її
вартості, попередньо внесеної стороною
позивача на депозит суду.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.365 ЦК України,
ними внесено вартість частки ОСОБА_5 у
спільному майні, а саме 1239 грн. 26 коп., на
депозит Автозаводського районного
суду м. Кременчука.

Після переобладнання квартири № 1,2 в
будинку АДРЕСА_1, відповідно до
технічного паспорту, виготовленого КП
«Кременчуцьке міжміське бюро
технічної інвентаризації» від 30.03.2012
року, квартира, що належить нам: ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4, на праві
спільної часткової власності ,
складається з: прибудови 1-1 площею 5,7
кв.м, коридору 1-2 площею 8,9 кв.м., кімнати
1-3 площею 6,8 кв.м., кухні 1-4 площею 6,5 кв.м.,
кімнати 1-5 площею 15,9 кв.м., ванної
кімнати 1-6 площею 3,1 кв.м., передпокою 1-7
площею 2,8 кв.м., та кімнати 1-9 площею 18,5
кв.м., а всього загальною площею 68,2 кв.м.,
при цьому житлова площа збільшилася на
4,1 кв.м., а загальна площа збільшилася на
1,5 кв.м.

Відповідно до висновку експертного
будівельно-технічного дослідження №
79-12 від 01.06.2012 року, квартира № 1,2
житлового будинку, розташованого в
АДРЕСА_1, відповідає вимогам
будівельних норм та правил.
Конструктивні елементи квартири
знаходяться в задовільному стані та
можуть експлуатуватися.

Кременчуцький міський відділ
Управління держтехногенбезпеки у
Полтавській області не заперечує проти
експлуатації квартири № 1,2 в будинку
АДРЕСА_1 після самовільного
перепланування, що підтверджується
висновком від 13.11.2012 року за № 17/22/2517.

Кременчуцька міська
санітарно-епідеміологічна станція
також не заперечує проти експлуатації
квартири № 1,2 після проведеного
перепланування, що підтверджується
листом № 255-02/03-01 від 13.11.2012 року.

Оскільки листом Інспекції ДАБК у
Полтавській області від 11.10.2013 року за
№7/16-08-27/400 позивачам було відмовлено у
прийнятті в експлуатацію самочинної
вхідної прибудови до будинку та
узаконення перепланування та
переобладнання, ними вичерпано всі
можливості вирішити ці питання
відповідно до чинних постанов Кабінету
Міністрів України.

Посилаючись на обставини і підстави
викладені в позовній заяві позивачі
просили суд припинити право власності
ОСОБА_5 на частку у спільному майні, на
приміщення загального користування, а
саме: коридор 1-1 площею 8,9 кв.м. та
передпокою 1-7 площею 2,8 кв.м. в квартирі
№1,2 в будинку АДРЕСА_1.

Визнати право власності після
проведення перепланування,
переобладнання та самовільної
прибудови на окрему ізольовану
квартиру № 1, 2 в будинку АДРЕСА_1, яка
складається з : прибудови 1-1 площею 5,7
кв.м., коридору 1-2 площею 8,9 кв.м., кімнати
1-3 площею 6,8 кв.м., кухні 1-4 площею 6,5 кв.м.,
кімнати 1-5 площею 15,9 кв.м., ванної
кімнати 1-6 площею 3,1 кв.м., передпокою 1-7
площею 2,8 кв.м., та кімнати 1-9 площею 18,5
кв.м., а всього загальною площею 68,2 кв.м.,
за ОСОБА_1 в розмірі 13/40 частин, за
ОСОБА_2 в розмірі 9/40 частин, ОСОБА_3 в
розмірі 9/40 частин та ОСОБА_4 в розмірі
9/40 частин вказаної квартири.

Грошові кошти, внесені стороною
позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в сумі 1239 грн. 26 коп. на депозит
суду, передати відповідачу ОСОБА_5.

Судові витрати по справі покласти на
позивачів пропорційно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
представник позивачів ОСОБА_6 позов
підтримали та просили суд позов
задовольнити посилаючись на обставини
і підстави викладені в тексті позовної
заяви.

Представник відповідача -
Кременчуцької міської ради
Полтавської області Сапицька Д.Є. в
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечувала, про що надала
письмові заперечення.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні
проти задоволення позову не
заперечував.

Представник третьої особи -
комунального підприємства
«Кременчуцьке міжміське бюро
технічної інвентаризації» в судове
засідання не прибув, про день, час та
місце слухання справи повідомлявся
належним чином, надали суду заяву про
слухання справи у їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення
сторін, давши аналіз та оцінку наданим
доказам, знаходить, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі, зі
слідуючих підстав.

Відповідно до положень ст. 365
Цивільного кодексу України, право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо ця частка є незначною, річ є
неподільною, спільне користування та
володіння майном є неможливим, таке
припинення не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласника. В такому разі
співвласник, право власності на частку
якого припиняється, має право на
отримання грошової компенсації її
вартості, попередньо внесеної стороною
позивача на депозит суду.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.365 ЦК України,
ними внесено вартість частки ОСОБА_5 у
спільному майні, а саме 1239 грн. 26 коп., на
депозит Автозаводського районного
суду м. Кременчука.

Відповідно до положень ст.328 Цивільного
кодексу України, право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом.

Стаття 376 Цивільного кодексу України
передбачає, що самочинним будівництвом
визнається будинок, будівля, споруда,
тощо, якщо вони збудовані або будуються
на земельній ділянці, що не була
відведена для цієї мети, або без
належного дозволу, чи належно
затвердженого проекту.

Статтею 100 Житлового кодексу України
передбачено, що перепланування та
переобладнання жилого будинку і жилого
приміщення провадяться з метою
підвищення їх благоустрою і
перетворення комунальних квартир в
окремі квартири на сім'ю.

Згідно ст. 152 ЖК України переобладнання
і перепланування жилого будинку
(квартири), що належить громадянам на
праві приватної власності, провадяться
з дозволу виконавчого комітету
місцевої ради.

Відповідно до ч. 2 ст.383 Цивільного
кодексу України, власник квартири .може
на свій розсуд здійснювати ремонт і
зміни у квартирі, наданій йому для
використання, за умови, що ці зміни не
призведуть до порушень прав власників
інших квартир у багатоквартирному
житловому будинку та не порушать
санітарно-технічних вимог і правил
експлуатації будинку.

Ст.15 Цивільного кодексу України (надалі
ЦК), приписує: кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Стаття 16 ЦК встановлює, що кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу,
самостійно обираючи способи захисту
своїх цивільних прав або інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст.118 ЦПК України,
позивач має право об'єднати в одній
позовній заяві кілька вимог, пов'язаних
між собою. Оскільки вимога про
припинення права власності на частку в
спільному майні, а саме в квартирі № 1, 2
та встановлення права власності на
майно, а саме на: переобладнані та
переплановані приміщення в зазначеній
квартирі, самовільно побудовану вхідну
прибудову до неї, пов'язані між собою,
та їх окремий розгляд є неможливим,
вважають, що вони можуть бути об'єднані
в одній позовній заяві.

Судом достовірно встановлено, що
відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 29.01.2003 року, у
приватній спільній частковій
власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 знаходяться квартири № 1, 2 в
квартирі спільного заселення в розмірі
по 4/25 частки за кожним, загальною
площею 66,98 м. кв., що складає 16/25 частин
спільної квартири. Підсобні
приміщення, а саме: веранда площею 4,50
кв. м., та два коридори площею 8,90 та 2,90
кв. м. визначені в спільне користування
з сусідом ОСОБА_5, власником квартири №
3 в квартирі спільного заселення.
Відповідачу ОСОБА_5 належить 9/25 частин
спільної квартири.

Рішенням Кременчуцької міської ради
від 30.03.2010 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та їхньому сусіду ОСОБА_5 був
переданий у приватну власність
житловий будинок АДРЕСА_1, який
знаходився у комунальній власності.

В 2007 році веранда, що знаходилася в
спільному користуванні власників
квартир № 1,2 та квартири №3, через яку
здійснювався вхід до житлового
приміщення, внаслідок ветхості,
завалилася. Користуватися квартирою
спільного заселення стало неможливо.
Власники квартир № 1,2 ОСОБА_4 та власник
квартири №3 ОСОБА_5, прийшли до спільної
згоди про побудову окремих входів до
будинку: вони, власники квартир № 1,2 до
своєї половини, а ОСОБА_5, власник
квартири № 3 - до своєї, про що 17.09.2007
року він надав погодження в вигляді
розписки. Оскільки вхідна веранда
розвалилася і не було можливості
користуватися житлом, а починалися
холоди, вони були вимушені побудувати
вхідну прибудову без проектної
документації та без погодження з ДАБК,
так як виготовлення проекту та
отримання дозволів вимагали затрат
значної кількості часу, а ми не могли
жити в напіврозваленому будинку, так як
іншого житла не мають. Таким чином,
право спільного користування
позивачів та відповідача верандою
площею 4,5 кв.м. припинилося внаслідок її
знищення; замість знищеної веранди
площею 4,5 кв.м., ними, позивачами, було
побудовано вхідну прибудову 1-1 площею
5,7 кв.м., а відповідач ОСОБА_5 побудував
для себе окремий вхід до своєї квартири
в будинку.

В подальшому, одним із співвласників -
позивачем ОСОБА_1, відповідно до
договору купівлі - продажу від 24.07.2009
року, нотаріально посвідченого,
придбано у власність у гр. ОСОБА_5 2/25
частин будинку АДРЕСА_1, а саме кухню
площею 6,8 кв. м, що знаходиться в
квартирі № 3, після чого її частка
становить 6/25 частин.

З метою поліпшення житлових умов,
позивачами проведено переобладнання
та перепланування квартири: проведено
перенесення перегородок, закладення
дверних прорізів, обладнано санвузол,
одну з кухонь переобладнано під
житлову кімнату.

Таким чином, після проведення
реконструкції приміщення квартири,
обладнання окремих з сусідом ОСОБА_5
входів до будинку, квартира №1,2, що
належить позивачам на правах приватної
спільної часткової власності
складається: з трьох кімнат: 1-3 площею 6,8
кв.м., 1-5 площею 15,9 кв.м. та 1-8 площею 18,5
кв.м.; кухні 1-4 площею 6,5 кв.м., санвузла 1-6
площею 3,1 кв.м., коридору 1-2 площею 8,9
кв.м., передпокою 1-7 площею 2,8 кв.м. та
прибудови 1-1 площею 5,7 кв.м., а всього
загальною площею 68,2 кв.м. та є повністю
ізольованою.

З метою узаконення самовільної
прибудови та переобладнань і
перепланування, проведених у квартирі,
від імені всіх власників, ОСОБА_1
звернулася до інспекції ДАБК у
Полтавській області з заявою та
пакетом документів, проте, позивачу
11.10.2013 року за № 7/16-08-27/400 було
відмовлено в проведенні цієї процедури
та роз'яснено право звернення до суду,
оскільки не вирішені права власника
ОСОБА_5

Дійсно, відповідно до свідоцтва про
право власності на житло від 29.01.2003
року, підсобні приміщення, а саме:
веранда площею 4,5 кв.м., коридор площею
8,9 кв.м. та коридор площею 2, 9 кв.м.
знаходяться у спільному користуванні з
сусідом ОСОБА_5, який є власником
квартири № 3.

Після переобладнання, у позивачів і
ОСОБА_5 утворилися ізольовані квартири.
Відповідач не користується вказаними у
свідоцтві про право власності на житло
місцями загального користування,
оскільки вони знаходяться в квартирі
позивачів, тому спільне володіння та
користування цим майном є неможливим,
та не претендує на них. Частка ОСОБА_5 у
спільному майні є незначною, її
вартість становить 1239,60 грн., та вона не
може бути виділена в натурі, оскільки
знаходиться в приміщенні окремої
ізольованої квартири позивачів.

Відповідно до положень ст. 365
Цивільного кодексу України, право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо ця частка є незначною, річ є
неподільною, спільне користування та
володіння майном є неможливим, таке
припинення не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласника. В такому разі
співвласник, право власності на частку
якого припиняється, має право на
отримання грошової компенсації її
вартості, попередньо внесеної стороною
позивача на депозит суду.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.365 ЦК України,
ними внесено вартість частки ОСОБА_5 у
спільному майні, а саме 1239 грн. 26 коп., на
депозит Автозаводського районного
суду м. Кременчука.

Після переобладнання квартири № 1,2 в
будинку АДРЕСА_1, відповідно до
технічного паспорту, виготовленого КП
«Кременчуцьке міжміське бюро
технічної інвентаризації» від 30.03.2012
року, квартира, що належить нам: ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4, на праві
спільної часткової власності ,
складається з: прибудови 1-1 площею 5,7
кв.м, коридору 1-2 площею 8,9 кв.м., кімнати
1-3 площею 6,8 кв.м., кухні 1-4 площею 6,5 кв.м.,
кімнати 1-5 площею 15,9 кв.м., ванної
кімнати 1-6 площею 3,1 кв.м., передпокою 1-7
площею 2,8 кв.м., та кімнати 1-9 площею 18,5
кв.м., а всього загальною площею 68,2 кв.м.,
при цьому житлова площа збільшилася на
4,1 кв.м., а загальна площа збільшилася на
1,5 кв.м.

Відповідно до висновку експертного
будівельно-технічного дослідження №
79-12 від 01.06.2012 року, квартира № 1,2
житлового будинку, розташованого в
АДРЕСА_1, відповідає вимогам
будівельних норм та правил.
Конструктивні елементи квартири
знаходяться в задовільному стані та
можуть експлуатуватися.

Кременчуцький міський відділ
Управління держтехногенбезпеки у
Полтавській області не заперечує проти
експлуатації квартири № 1,2 в будинку
АДРЕСА_1 після самовільного
перепланування, що підтверджується
висновком від 13.11.2012 року за № 17/22/2517.

Кременчуцька міська
санітарно-епідеміологічна станція
також не заперечує проти експлуатації
квартири № 1,2 після проведеного
перепланування, що підтверджується
листом № 255-02/03-01 від 13.11.2012 року.

Листом від 28.01.2013 року «Про практику
застосування судами законодавства під
час розгляду цивільних справ про
захист права власності та інших
речових прав», Вищий спеціалізований
суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, орієнтував суди
при розгляді цивільних справ про
визнання права на перепланування та
переобладнання жилих будинків
керуватися ст.383 ЦК України, Правилами
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій. Крім того
вказав, що слід враховувати наявність
технічного висновку про відповідність
виконаних робіт будівельним нормам та
правилам, висновку про відповідність
перепланування
санітарно-епідеміологічним вимогам,
правилам пожежної безпеки, тощо.

Оскільки листом Інспекції ДАБК у
Полтавській області від 11.10.2013 року за
№7/16-08-27/400 позивачам було відмовлено у
прийнятті в експлуатацію самочинної
вхідної прибудови до будинку та
узаконення перепланування та
переобладнання, ними вичерпано всі
можливості вирішити ці питання
відповідно до чинних постанов Кабінету
Міністрів України.

Враховуючи наведені обставини та на
підставі встановлених фактів, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 14, 57 - 59, 208, 209, 212-215, 218
ЦПК України, ст.ст. 15,16,328,365,376,383 ЦК
України, ст.ст. 100, 152 ЖК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
до Кременчуцької міської ради
Полтавської області та ОСОБА_5 про
припинення права власності на частку у
спільному майні та визнання права
власності на нерухоме майно -
задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_5 на
частку у спільному майні, на приміщення
загального користування, а саме:
коридор 1-1 площею 8,9 кв.м. та передпокою
1-7 площею 2,8 кв.м. в квартирі №1,2 в
будинку АДРЕСА_1.

Визнати право власності після
проведення перепланування,
переобладнання та самовільної
прибудови на окрему ізольовану
квартиру № 1, 2 в будинку АДРЕСА_1, яка
складається з : прибудови 1-1 площею 5,7
кв.м., коридору 1-2 площею 8,9 кв.м., кімнати
1-3 площею 6,8 кв.м., кухні 1-4 площею 6,5 кв.м.,
кімнати 1-5 площею 15,9 кв.м., ванної
кімнати 1-6 площею 3,1 кв.м., передпокою 1-7
площею 2,8 кв.м., та кімнати 1-9 площею 18,5
кв.м., а всього загальною площею 68,2 кв.м.,
за ОСОБА_1 в розмірі 13/40 частин, за
ОСОБА_2 в розмірі 9/40 частин, ОСОБА_3 в
розмірі 9/40 частин та ОСОБА_4 в розмірі
9/40 частин вказаної квартири.

Грошові кошти, внесені стороною
позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в сумі 1239 грн. 26 коп. на депозит
суду, передати відповідачу ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного Суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення суду було постановлено
без участі особи, яка його оскаржує
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: