АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/7368/13-ц 22-ц/774/717/К/14
Справа № 215/7368/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/717/К/14
суддя Демиденко Ю.Ю.
Категорія - 48 ( ІІІ )
Суддя-доповідач - Зубакова
РІШЕННЯ

Іменем України

26 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі :

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Бондар Я.М.,
Соколан Н.О.

при секретарі: Бевзі М.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_2 на рішення
Тернівського районного суду м.Кривого
Рогу від 05 лютого 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини.

Особи, які беруть участь у
розгляді справи:

представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначила, що відповідач, який є
батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відмовляється сплачувати добровільно
аліменти на її утримання.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її
користь аліменти на утримання доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини від заробітної плати, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку, щомісяця до
досягнення дитиною повнолітнього віку.

Рішенням Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу від 05 лютого 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6
частини з усіх видів доходу, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
на утримання доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 11.11.2013 року, до
її повноліття, на користь матері дитини
- ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3,
680,00 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі
229,40 грн. на користь держави.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким стягнути з
нього на користь позивача аліменти на
утриманні двох дітей: сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якого з нього
рішенням Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу від 29.10.2001 року вже
стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини
доходу, та доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/3
частини з усіх його доходів щомісячно.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги посилається на те, що визначений
судом розмір аліментів є завищеним, від
одноособово виконує погашення
кредитних договорів, укладених у
період шлюбу з позивачем та платить
аліменти у розмірі 1/4 частини доходу на
утримання сина, а тому виходячи з
рівності обов'язку батьків утримувати
своїх неповнолітніх дітей вважає
справедливим визначити розмір
аліментів на утримання двох дітей
(доньки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6) у розмірі
1/3 частини з усіх його доходів
щомісячно.

Судом порушено норми процесуального
права при розподілі судових витрат та
не взято до уваги, що квитанції про
оплату витрат на правову допомогу не
відповідають нормативним документам,
що регулюють готівковий обіг в Україні,
відсутній погодинний розрахунок
витраченого адвокатом часу на
виконання договору про надання
правової допомоги, а в судовому
засіданні адвокат приймав участь як
представник позивача, а витрати
пов'язані з оплатою участі у справі
представника сторони не відносяться до
судових витрат і не підлягають
розподілу між сторонами.

В письмових запереченнях представник
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 на апеляційну
скаргу зазначає, що оскаржуване судове
рішення є законним та обґрунтованим, в
процесі розгляду справи суд не порушив
норм ні матеріального, ні
процесуального права, а тому рішення
суду слід залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

Позивач ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_7, будучи завчасно (14.03.2014 року)
належним чином повідомленими про час і
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися, надавши заяву
про розгляд справи за їх відсутності,
що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК
України) не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених позовних вимог, доводів
апеляційної скарги і заперечень на неї,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 28
червня 1998 року (а.с 6) по 24 лютого 2012 року
(а.с. 18).

Від шлюбу подружжя має двох
неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7,8).

Рішенням Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу від 29.10.2001 року з ОСОБА_2
стягнуто аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь матері ОСОБА_3 у
розмірі ? частини з усіх його доходів,
але не менше ? неоподаткованого
мінімуму доходів громадян (а.с. 19), та за
період з серпня 2013 року по січень 2013
року ним виплачено 8 047,88 грн. аліментів
на утримання сина (а.с. 40).

Відповідач працює механіком
планово-попереджувальних ремонтів
рудозбагачувальної фабрики №1 ПАТ
«ПівнГЗК», отримує середню заробітну
плату близько 5 000,00 грн. та може
сплачувати аліменти на утримання
дитини - доньки ОСОБА_5 (а.с. 39).

Частково задовольняючі позовні вимоги
ОСОБА_2 й стягуючи на її користь
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини в розмірі 1/6 частки від
заробітку (доходу) відповідача, суд
першої інстанції керувався вимогами
ст.ст. 180, 182, 183 СК України та виходив з
обов'язку батьків по утриманню своїх
неповнолітніх дітей.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Так, ст. 180 СК покладає обов'язок на
батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Спір виник з приводу визначення
розміру аліментів, який підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивачки на утримання неповнолітньої
дитини - доньки ОСОБА_5, батьком якого є
відповідач.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин,
які враховуються судом при визначенні
розміру аліментів надане Пленумом
Верховного Суду України в абз. 3 п. 17
Постанови «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів» №
3 від 15.05.2006 року.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів та визначаючи його в частці
від заробітку (доходу) відповідача
судом першої інстанції були враховані
всі зазначені обставини, зокрема
матеріальне становище обох сторін, та
наявність у відповідача постійного
заробітку (доходу), середній розмір
якого в місяць становить більше 5 000 грн.
та виплату ним аліментів на утримання
іншої неповнолітньої дитини сторін -
сина ОСОБА_6, а тому доводи відповідача
в частині неврахування судом при
ухваленні рішення вказаних обставин
необґрунтовані та спростовуються
матеріалами справи та висновками суду
першої інстанції.

Факт сплати відповідачем
заборгованості за кредитним договором
не є підставою для зменшення розміру
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини.

Клопотання позивача в апеляційній
скарзі щодо стягнення з нього
аліментів у розмірі 1/3 частини всіх
його доходів на утримання двох
неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, колегією суддів взагалі
не може бути розглянуте, оскільки в
даному позові ОСОБА_3 заявлено лише
вимоги щодо стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_5, а згідно з вимогами частини 1
статті 303 ЦПК України і зважаючи на
роз'яснення, викладені в п. 15 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 12
від 24.10.2008 р., - під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з доводами апеляційної
скарги щодо порушення судом норм
процесуального права при вирішенні
питання про розподіл судових витрат.

Так, відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрат присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України
витрати на правову допомогу належать
до судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України
правову допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги.

Особа, яка надає правову допомогу, має
право знайомитись з матеріалами
справи, робити в них витяги, знімати
копії долучених до справи документів,
бути присутньою у судовому засіданні
(ч. 2 ст. 56 ЦПК України).

Представництво ж інтересів у суді від
імені особи вчиняється представниками,
які діють на підставі ст. 42, 43 ЦПК
України та можуть бути наділені
повноваженнями з надання пояснень по
справі від імені, особи, яка
уповноважила їх на вчинення певних дій.

Як вбачається з матеріалів справи,
адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні
першої інстанції 05 лютого 2014 року
приймала участь як представник
позивача ОСОБА_3 та надавала пояснення
від її імені щодо заявлених позовних
вимог (а.с. 22-25, 27-28), а тому відсутні
підстави для компенсації витрат
понесених позивачем на оплату цих
послуг у розмірі 400,00 грн. (а.с. 17).

Згідно квитанції від 11.11.2013 року,
позивач ОСОБА_3 сплатила адвокату
ОСОБА_7, у межах укладеного ними 11.11.2013р.
договору про надання правової
допомоги, 400,00 грн. за консультацію та
складання позовної заяви (а.с. 3,4).

Згідно статті 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20
грудня 2011 року, який набрав чинності з 01
січня 2012 року, розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, а в адміністративних справах
- суб'єктом владних повноважень, не може
перевищувати 40% встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза
судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні.

Оскільки, позивачем не надано ані суду
першої інстанції, ані суду апеляційної
інстанції відомостей щодо кількості
годин, затрачених адвокатом ОСОБА_7 при
наданні правової допомоги, колегія
суддів, зважаючи на те, що за таку
допомогу було сплачено 400,00 грн. і
мінімальний розмір за годину вчинення
особою, яка надавала правову допомогу,
певних процесуальних дій, станом на
11.11.2013р. становив 458,80 грн., розраховує
витрати на правову допомогу
пропорційно до задоволених позовних
вимог, виходячи із фактично понесених
та документально підтверджених витрат:
400,00 грн.х66,67%/100% = 266,68 грн.

На підставі наведеного, колегія суддів,
вважає, що апеляційна скарга
відповідача ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
зміні на підставі п. 3 ч.1 ст. 309 ЦПК
України в частині розміру стягнутих
витрат на правову допомогу.

В іншій частині рішення суду є законним
та обгрунтвоаним, а тому зміні чи
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 3 ч.1 ст. 309,
313-315 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу від 05 лютого 2014 року в
частині розміру витрат на правову
допомогу стягнутих з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 змінити, зменшивши цей розмір з
680 (шістсот вісімдесят) гривень 00
копійок до 266 (двісті шести десяти
шести) гривень 68 копійок.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: