АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2909/14 Справа №
інстанції - Сухоруков А.О.
Доповідач - Ткаченко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
м. Дніпропетровськ

08 квітня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді : Ткаченко І.Ю.

Суддів: Рудь В.В., Повєткіна В.В.

При секретарі:
Шаботинець С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Територіальної
громади м. Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Восьма
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визнання права власності в
порядку спадкування за законом

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 11 липня 2013
року, -

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до
Територіальної громади міста в особі
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом.

На обґрунтування позовних вимог
позивачка вказувала, що з 21 січня 1994
року перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_5 за час якого ними
спільно було придбано певне майно.

ОСОБА_2, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер і після його
смерті залишилось спадкове майно та на
час відкриття спадщини вона проживала
разом із спадкодавцем, однак
правовстановлюючі документи на
спадкове майно у неї відсутні, в зв'язку
з чим нотаріус їй відмовив у видачі
свідоцтва про право на спадщину.

Уточнивши позовні вимоги, просила
встановити, що будівельні матеріали,
конструктивні елементи та обладнання,
які були використані в процесі
будівництва садового будинку,
розташованого на земельній ділянці
АДРЕСА_2 в садовому товаристві «Колос»,
належали ОСОБА_5, та визнати за нею
право власності на частку майнових
прав у розмірі 50 % від статутного
капіталу Приватного виробничого
підприємства «Меркурій» (далі ПВП
«Меркурій») як спільної сумісної
власності подружжя, а також визнати за
нею право власності в порядку
спадкування за законом після померлого
ОСОБА_5 на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1,
домоволодіння та земельну ділянку, що
знаходяться по АДРЕСА_2, будівельні
матеріали, конструктивні елементи та
обладнання, які були використані в
процесі будівництва садового будинку,
розташованого на земельній ділянці в
Садовому товаристві «Колос», прості
іменні акції Відкритого акціонерного
товариства «Дніпродзержинський
коксохімічний завод» у кількості 116 шт.,
прості імені акції Відкритого
акціонерного товариства
«Дніпропетровський завод
металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна» в
кількості 341 шт., грошові кошти у
розмірі 7484 грн. 20 коп., 8479 грн. 80 коп., 1
грн. 08 коп., 4 грн. 03 коп., 12 коп. у
Публічному акціонерному товаристві
«Державний ощадний банк України» та
право власності у порядку спадкування
за законом на частку майнових прав у
розмірі 50 % від статутного капіталу ПВП
«Меркурій» після смерті ОСОБА_5

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 11 липня 2013 року
позов задоволено частково. Визнано за
ОСОБА_2 право власності на 1/9 частки
квартири АДРЕСА_1, на 1/3 частки
домоволодіння та 1/3 частки земельної
ділянки загальною площею 0,0759 га, по
АДРЕСА_2, загальною площею 0,0549 га,
розташованої у Садовому товаристві
«Колос» Підгородненської міської ради,
38 простих іменних акцій Відкритого
акціонерного товариства
«Дніпродзержинський коксохімічний
завод», номер особового рахунка НОМЕР_2,
НОМЕР_3 простих іменних акцій
Відкритого акціонерного товариства
«Дніпропетровський завод
металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна»,
грошові кошти у Публічному
акціонерному товаристві «Державний
ощадний банк України» у сумі 5942 грн. 93
коп. в порядку спадкування за законом
після ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. У
задоволенні решти вимог відмовлено. У
позові до Територіальної громади м.
Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 01 жовтня
2013 року рішення місцевого суду в
частині правового обґрунтування
відмови ОСОБА_2 в позові про визнання
права власності на ПВП «Меркурій» у
порядку спадкування змінено. В іншій
частині рішення місцевого суду
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 січня 2014
року, касаційну скаргу ОСОБА_2 -
задоволено частково. Рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 01 жовтня 2013 року в частині
відмови у позові ОСОБА_2 до
Територіальної громади м.
Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Восьма
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності в
порядку спадкування за законом на
частку Приватного виробничого
підприємства «Меркурій» скасовано,
справу в цій частині направлено на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, враховуючи положення
ст.. 303 ЦПК України та зміст ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22 січня 2014 року, якою в
частині відмови у позові ОСОБА_2 до
Територіальної громади м.
Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Восьма
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності в
порядку спадкування на частку
Приватного виробничого підприємства
«Меркурій» скасовано, справу в цій
частині направлено на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу в зазначеній
частині слід задовольнити, а рішення
суду скасувати в частині відмови у
позові про визнання права власності в
порядку спадкування за законом на
частку Приватного виробничого
підприємства «Меркурій».

Судом 1 інстанції встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим 18.01.2006 р.
Самарським відділом РАЦС
Дніпропетровського МУЮ, актовий запис
за №59, і після його смерті спадкоємцями
померлого є дружина ОСОБА_2 - позивач по
справі, і діти: син ОСОБА_3, та дочка
ОСОБА_4 - відповідачі по справі.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина на належне померлому майно: а
саме домоволодіння, що знаходиться по
АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею 759
кв. м за тією ж адресою, що належало йому
на підставі свідоцтва про право на
спадщину, виданого 8 Дніпропетровською
державною нотаріальною конторою,
відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю за
реєстровим № 4438 ОСОБА_5 належала
земельна ділянка площею 0,549 га, в СТ
«Колос» по АДРЕСА_2, Підгородненської
міської ради, і згідно технічного
паспорту, виготовленому станом на
16.04.2010 р. ОСОБА_5 належав садовий будинок
АДРЕСА_2 в СТ «Колос» м. Підгороднє,
загальною площею НОМЕР_3,2 кв.м., і згідно
свідоцтва по право власності на житло
від 03.09.1999р. 13 частина кв. 2, по АДРЕСА_1, а
також згідно виписки з реєстру
власників іменних цінних паперів
ОСОБА_5 належало 116 цінних паперів ВАТ
«Дніпродзержинського коксохімічного
заводу», та 341 акція ВАТ
«Дніпропетровський завод
металоконструкцій ім. І.В. Бабушкіна», і
згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців, померлий був
засновником ПВП «Меркурій» статутний
внесок - 50 грн.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог, щодо визнання права власності в
порядку спадкування за законом на
частку Приватного виробничного
підприємства «Меркурій», суд 1
інстанції виходив з того, що хоча
приватне виробниче підприємство
«Меркурій» має лише одного засновника -
померлого ОСОБА_5, проте враховуючи
його організаційно-правову форму (не є
приватним підприємством, а приватним
виробничим підприємством), то його
статутний капітал не входить до складу
спадщини.

При цьому суд 1 інстанції керувався п.2
ч.1 ст. 1219 ЦК України, не входять до
складу спадщини права та обов'язки, що
нерозривно пов'язані з особою
спадкодавця, зокрема право на участь у
товариствах та право членства в
об'єднаннях громадян, якщо інше не
встановлено законом або їх установчими
документами. Ст. 113 ЦК України
визначено, що господарським
товариством є юридична особа,
статутний (складений) капітал якої
поділений на частки між учасниками.

Однак з вказаними висновками суду 1
інстанції не погоджується колегія
суддів, оскільки відповідно до ст. 177 ЦК
України об'єктами цивільних прав є
речі, у тому числі гроші та цінні
папери, інше майно, майнові права,
результати робіт, послуги, результати
інтелектуальної, творчої діяльності,
інформація, а також інші матеріальні і
нематеріальні блага. Згідно зі ст. 191 ЦК
України підприємство є єдиним майновим
комплексом, що використовується для
здійснення підприємницької
діяльності. До складу підприємства як
єдиного майнового комплексу входять
усі види майна, призначені для його
діяльності, включаючи земельні
ділянки, будівлі, споруди,
устаткування, інвентар, сировину,
продукцію, права вимоги, борги, а також
право на торговельну марку або інше
позначення та інші права, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Підприємство як єдиний майновий
комплекс є нерухомістю.

Статтями 63, 66, 113 Господарського кодексу
України також визначено, яке майно може
відноситися до складу підприємства,
зокрема майно підприємства становлять
виробничі і невиробничі фонди, а також
інші цінності, вартість яких
відображається в самостійному балансі
підприємства.

Тобто приватне підприємство є окремим
об'єктом цивільних прав і майно, що
відноситься до складу підприємства, є
власністю цього підприємства, а не
спадкодавця.

За положеннями ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Так, померлий ОСОБА_5 був єдиним
власником ПВП «Меркурій», у зв'язку з
цим до спадкоємців переходять усі
права та обов'язки, які належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини, саме щодо спірного
підприємства, як єдиного майнового
комплексу.

За таких обставин висновки суду, не
відповідають фактичним обставинам
справи, а рішення в цій частині
ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
а тому, згідно із п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підлягає скасуванню в частині
відмови у позові ОСОБА_2 про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом на частку Приватного
виробничого підприємства «Меркурій», з
ухваленням нового рішення в цій
частині. Враховуючи наявність інших
спадкоємців, колегія суддів вважає, що
слід визнати за ОСОБА_2 право власності
в порядку спадкування за законом на 1/3
частку Приватного виробничого
підприємства «Меркурій» після смерті
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України,
апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 11 липня 2013 року в
частині відмови у позові ОСОБА_2 до
Територіальної громади м.
Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Восьма
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визнання права власності в
порядку спадкування за законом на
частку Приватного виробничого
підприємства «Меркурій» - скасувати.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за законом на 1/3
частку Приватного виробничого
підприємства «Меркурій» після смерті
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: