Дата документу 08.04.2014
Провадження № 2/334/566/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого - судді
Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп М.О.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Державного
вищого навчального закладу
"Запорізький національний університет"
про визнання недійсним наказу про
звільнення, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до
Державного вищого навчального закладу
"Запорізький національний університет"
про визнання недійсним наказу про
звільнення, поновлення на роботі на
посаді асистента кафедри викладання
другої іноземної мови, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

В позові зазначено, що в 2004р. вона
вступила до Запорізького державного
університету ( тепер Запорізький
національний університет) та закінчила
навчання у 2009р., отримавши повну вищу
освіту за спеціальністю «Мова та
література (англійська) та здобула
кваліфікацію магістра філології,
викладача англійської мови та
літератури, викладача німецької мови.

01.09.2009р. її було прийнято до
відповідача на роботу на посаду
викладача кафедри викладання другої
іноземної мови.

30.10.2009р. її звільнено з роботи за ст. 38
КЗоТ України за власним бажанням у
зв»язку зі вступом до цільової
аспірантури Запорізького
національного університету.

02.11.2009р. вона була зарахована та
почала навчання в цільовій аспірантурі
ЗНУ, уклавши із ЗНУ Типову угоду про
підготовку аспіранта за рахунок
державного замовлення № 2009/07. Навчання
в аспірантурі здійснювалося за рахунок
державного замовлення з відривом від
виробництва цільовим призначенням для
ЗНУ. При цьому вона ніде не працювала та
не займалася науково-педагогічною
діяльністю.

31.10.2012р. вона закінчила аспірантуру ЗНУ
зі спеціальності 13.00.02 - теорія та
методика навчання (іноземної мови
отримавши відповідне свідоцтво..

01.11.2012р., згідно з п.1.4 Типової угоди про
підготовку аспіранта за рахунок
державного замовлення № 2009/07, її було
прийнято на роботу на кафедру
викладання другої іноземної мови ЗНУ
на посаду асистента.

22.03.2013р. Запорізьким національним
університетом було оголошено конкурс
на заміщення вакантної посади
асистента кафедри викладання другої
іноземної мови (оголошення про конкурс
на заміщення вакантних посад
надруковано в Обласній академічній
газеті «Запорізький університет» № 3
(1021) від 22.03.2013р. За умовами оголошеного
конкурсу, надрукованими в оголошенні
про конкурс на заміщення вакантних
посад, кандидат на посаду асистента
кафедри повинен мати не менше трьох
років науково-педагогічного стажу.
Незважаючи на те, що на момент
оголошення конкурсу в неї не було трьох
років науково-педагогічного стажу, а
також, незважаючи на п.2.6 Типової угоди
про підготовку аспіранта за рахунок
державного замовлення № 2009/07, згідно з
яким вона зобов'язалась відпрацювати
не менше трьох років за основним місцем
роботи у Запорізькому національному
університеті після закінчення
аспірантури, і тому на її посаду не може
бути оголошено конкурс як на вакантну
посаду, відділом кадрів ЗНУ було
представлено її кандидатуру на участь
в оголошеному конкурсі. Вона
проінформувала начальника відділу
кадрів ЗНУ Котляренко Н.І. про те, що на
її посаду не може бути оголошено
конкурс як на вакантну посаду, і, що
вона не може брати участь в цьому
конкурсі, оскільки:

1. Згідно з п.2.6 Типової угоди про
підготовку аспіранта (докторанта) за
рахунок державного замовлення № 2009/07
вона зобов'язалась «відпрацювати не
менше трьох років за основним місцем
роботи у Запорізькому національному
університеті після закінчення
аспірантури». Згідно з п.2.7 Типової
угоди про підготовку аспіранта за
рахунок державного замовлення № 2009/07
за невиконання п.2.6 цієї угоди вона
зобов'язується «відшкодувати всі
витрати, що були понесені
Університетом при підготовці
аспіранта». Згідно з Типовою угодою про
підготовку аспіранта за рахунок
державного замовлення № 2009/07 дана
угода набирає чинності з моменту
підписання (01.11.2009) і діє до повного
виконання сторонами всіх зобов'язань,
передбачених цією угодою. Оголошений
конкурс є конкурсом на заміщення
вакантних посад. Посада асистента
кафедри викладання другої іноземної
мови, яку вона обіймає, не може
вважатися вакантною, оскільки, згідно з
п.3 Положення "Про обрання та прийняття
на роботу науково-педагогічних
працівників вищих навчальних закладів
третього і четвертого рівнів
акредитації"" Наказу МОН України № 744
від 24.12.2002 «посада вважається вакантною
після звільнення
науково-педагогічного працівника на
підставах, передбачених
законодавством про працю». Жодна з
підстав для припинення трудового
договору, зазначених у ст.36 КЗпП
України не є підставою для звільнення
її з посади, яку вона обіймає.

Представлення її кандидатури до
конкурсу на заміщення вакантної посади
асистента кафедри викладання другої
іноземної мови не може бути здійснено
раніше, ніж через три роки з моменту її
працевлаштування на цю посаду (тобто,
не раніше 01.11.2015р.). Згідно з п.2.
"Положення про обрання та прийняття на
роботу науково-педагогічних
працівників вищих навчальних закладів
третього і четвертого рівнів
акредитації" Наказу МОН України № 744
від 24.12.2002 «оголошення про проведення
конкурсу, терміни й умови його
проведення публікуються в засобах
масової інформації». За умовами
оголошеного конкурсу, опублікованими в
оголошенні про конкурс на заміщення
вакантних посад у зазначеному вище
номері Обласної академічної газети
«Запорізький університет», кандидат на
посаду асистента кафедри «повинен мати
не менше трьох років
науково-педагогічного стажу». Згідно з
п.1 Розділу І. Закону України "Про
внесення змін до закону України "Про
наукову і науково-технічну діяльність"
«науково-педагогічна діяльність -
педагогічна діяльність у вищих
навчальних закладах та закладах
післядипломної освіти ІІІ-ІУ рівнів
акредитації, пов'язана з науковою та
(або) науково-технічною діяльністю».
Таким чином, трьох років
науково-педагогічного стажу,
необхідних для участі в конкурсі на
заміщення вакантної посади асистента
кафедри викладання другої іноземної
мови, вона не має. Згідно з п.4 Положення
"Про обрання та прийняття на роботу
науково-педагогічних працівників
вищих навчальних закладів третього і
четвертого рівнів акредитації" Наказу
МОН України № 744 від 24.12.2002 «заяви про
участь у конкурсі мають право подавати
особи, які відповідають умовам
оголошеного конкурсу». Таким чином,
подання її кандидатури на конкурс на
заміщення вакантної посади асистента
кафедри викладання другої іноземної
мови можливе не раніше, ніж через три
роки з моменту мого працевлаштування
на цю посаду (від 01.11.2012).

Виходячи із зазначеного вище,
представлення відділом кадрів ЗНУ її
кандидатури на участь у конкурсі на
заміщення вакантної посади асистента
кафедри викладання другої іноземної
мови суперечить чинному законодавству
і є незаконним.

На наведені нею обґрунтування
начальник відділу кадрів ЗНУ
Котляренко Н.І. заявила, що, в разі
неподання нею заяви на участь в
оголошеному конкурсі, її буде
звільнено.

13.05.2013р. вона повідомила ректору ЗНУ
проф. Фролову М.О., на його особистому
прийомі, про незаконне представлення
відділом кадрів ЗНУ її кандидатури до
конкурсу на заміщення вакантної посади
асистента кафедри викладання другої
іноземної мови та про заяву начальника
відділу кадрів ЗНУ Котляренко Н.І., що, в
разі неподання нею заяви на участь в
цьому конкурсі, її буде звільнено. У її
присутності ректор ЗНУ проф. Фролов М.О.
особисто дав розпорядження начальнику
відділу кадрів ЗНУ Котляренко Н.І.
зняти її кандидатуру з конкурсу на
заміщення вакантної посади асистента
кафедри викладання другої іноземної
мови, про що також повідомив декана
факультету іноземної філології ЗНУ
Морошкіну Г.Ф.

Однак, 27.09.2013р. Запорізьким
національним університетом знову було
оголошено конкурс на заміщення
вакантної посади асистента кафедри
викладання другої іноземної мови
(оголошення про конкурс на заміщення
вакантних посад надруковано в Обласній
академічній газеті «Запорізький
університет» № 11 (1029) від 27.09.2013р., і її
кандидатуру знову було представлено
відділом кадрів ЗНУ до участі в цьому
конкурсі. За наведених вище
обґрунтувань вона відмовилась брати
участь в оголошеному конкурсі, на що
начальник відділу кадрів ЗНУ
Котляренко Н.І. знову заявила, що, в разі
неподання нею заяви на участь в
конкурсі, її буде звільнено.

26.10.2013р. позивачем було отримано лист за
підписом в.о. ректора ЗНУ Бондара О.Г., в
якому було зазначено, що, у разі
неподання нею документів на участь у
конкурсі та обрання на її посаду іншого
працівника, її буде звільнено за п.2 ст.36
КЗпП України - у зв'язку з закінченням
строку роботи на підставі проведення
конкурсу. В листі також зазначено, що,
згідно з її заявою про
працевлаштування та відповідно до
наказу № 654-к від 01.11.2012р. її не було
прийнято з 01.11.2012р. на посаду асистента
кафедри викладання другої іноземної
мови до заміщення вакантної посади в
установленому законом порядку. При
цьому надається посилання на ст.48
Закону України "Про вищу освіту", в якій
зазначено, що «на посади
науково-педагогічних працівників
обираються за конкурсом, як правило,
особи, які мають наукові ступені або
вчені звання, а також випускники
магістратури, аспірантури та
докторантури».

Дана стаття роз'яснює хто має право
бути обраним на посади
науково-педагогічних працівників, і що
ця стаття не розповсюджується на мій
випадок, оскільки я є молодим
спеціалістом, і, після прийняття на
роботу, зобов'язана відпрацювати за
фахом за місцем призначення не менше
трьох років, а тому на її посаду не може
бути оголошено конкурс як на вакантну
посаду.

Вважає незрозумілим та
необгрунтованим представлення
відділом кадрів ЗНУ її кандидатури до
участі в конкурсі на заміщення
вакантної посади асистента кафедри
викладання другої іноземної мови в
першому випадку - 22.03.2013р., а в другому
випадку - 27.09.2013р., оскільки, якщо
спиратися на наказ № 654-к від 01.11.2012р.,
зазначений в отриманому нею листі за
підписом в.о. ректора ЗНУ Бондара О.Г.,
то в цьому наказі зазначено, що її
прийнято на посаду «до заміщення
вакантної посади в установленому
законом порядку». Проте, начальник
відділу кадрів ЗНУ Котляренко Н.І. не
змогла пояснити їй, на яких законних
підставах на посаду, яку вона обіймає, і
на якій повинна відпрацювати не менше
трьох років, було оголошено конкурс як
на вакантну.

До листа за підписом в.о. ректора ЗНУ
Бондара О.Г. було надано додаток за
підписом начальника відділу кадрів ЗНУ
Котляренко Н.І. з переліком вакансій
ЗНУ, на які вона може бути
працевлаштована після звільнення з
посади асистента кафедри викладання
другої іноземної мови, з метою
відпрацювання трьох років в ЗНУ.

Вважає такі дії в.о. ректора ЗНУ Бондара
О.Г. та начальника відділу кадрів ЗНУ
Котляренко Н.І. незаконними, оскільки:

- згідно з ч.2 ст.197 КЗпП України та ч.12
ст.7 Закону України "Про сприяння
соціальному становленню та розвитку
молоді в Україні" молодим спеціалістам
- випускникам державних навчальних
закладів, потреба в яких раніше була
заявлена підприємствами, установами,
організаціями, надається робота за
фахом на період не менше трьох років.
Зазначені ж в додатку до листа за
підписом в.о. ректора ЗНУ Бондара О.Г.
вакансії не мають нічого спільного з її
фахом;

- згідно з ч.3 ст.49-2 КЗпП України
вакансії пропонуються працівникові
при звільненні у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці (тобто
при звільненні за п.1 ст.40 КЗпП України,
а не за п.2 ст.36 КЗпП України).

08.11.2013р., після проведення занять, її
було викликано до відділу кадрів ЗНУ,
де повідомлено прої звільнення з
посади асистента кафедри викладання
другої іноземної мови з 08.11.2013р. наказом
761-к у зв'язку з закінченням строку
роботи. На прохання надати копію наказу
про звільнення, їй було відмовлено.
Вона відмовилась забирати свою
трудову книжку без копії наказу про
звільнення.

.

Вважає звільнення з посади асистента
кафедри викладання другої іноземної
мови незаконним, проведеним з
порушенням чинного законодавства, а
саме :

- п.2.6 Типової угоди про підготовку
аспіранта (докторанта) за рахунок
державного замовлення № 2009/07;

- частина друга ст.197 КЗпП України;

- частина дванадцята ст.7 Закону
України "Про сприяння соціальному
становленню та розвитку молоді в
Україні";

- п.2 ст.52 Закону України "Про
освіту";

- п.2, п.6, п.8 "Порядку
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням" Постанови Кабінету
Міністрів України № 992 від 22 серпня 1996
р.;

- частина друга п.2, п.3, п.4
"Положення про обрання та прийняття на
роботу науково-педагогічних
працівників вищих навчальних закладів
третього і четвертого рівнів
акредитації"" Наказу МОН України № 744
від 24.12.2002;

- частина перша ст.49-2 КЗпП України,
оскільки ніякого попередження про
звільнення з посади із зазначенням
дати звільнення за два місяці до дати
звільнення вона не отримувала.

Просить визнати недійсним наказ № 761-к
від 08.11.2013р. про звільнення її з роботи
за п.2 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з
закінченням строку трудового договору,
поновити її на роботі на посаді
асистента кафедри викладання другої
іноземної мови, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
сумі 10995 грн. 60 коп. та витрати на
надання правової допомоги в сумі 2000
грн.

В судовому засіданні представник
Державного вищого навчального
закладу «Запорізький національний
університет» заперечував проти
позову, суду пояснив, що після
закінчення навчання на факультеті
іноземної філології Запорізького
національного університету та
отримання освітньо-кваліфікаційного
рівня магістр, ОСОБА_2, за направленням
від 03.07.2009р. № 407 на підставі її заяви,
поданої 31.08.2009 р., наказом від 01.09.2009 №
513-к була прийнята на посаду викладача
кафедри викладання другої іноземної
мови ЗНУ.

Наказом від 30.10.2009 № 661-к позивача було
звільнено з роботи за власним
бажанням у зв'язку з зарахуванням до
цільової аспірантури для потреб ЗНУ за
державним замовленням з 01.09.2009 р. на три
роки та укладено з нею типову угоду про
підготовку аспіранта за рахунок
державного замовлення №2009/07. Після
закінчення строку перебування в
аспірантурі, наказом від 01.11.2012 № 654-к ,
ОСОБА_2, на підставі її власної заяви
від 31.10.2012 р. була прийнята на посаду
асистента кафедри викладання другої
іноземної мови до заміщення вакантної
посади в установленому законом
порядку.

Запорізьким національним
університетом, на виконання вимог
Закону України «Про вищу освіту» та
наказу МОН України № 744 від 24.12.2002 «Про
затвердження Положення про обрання та
прийняття на роботу
науково-педагогічних працівників
вищих навчальних закладів третього і
четвертого рівнів акредитації» двічі
оголошувався конкурс на зайняття
вакантної посади асистента кафедри
викладання другої іноземної мови.
Перший конкурс не відбувся та було
оголошено другий , виключно для того,
щоб надати позивачу, можливість взяти в
ньому участь та не звільняти її з
роботи. Проте ОСОБА_2, двічі
відмовилась подавати заяву на участь у
конкурсі.

Листом від 06.11.2013р. № 01-12/2475
адміністрація університету в черговий
раз пропонувала позивачу виявити своє
бажання взяти участь у конкурсі на
заміщення посади асистента кафедри
викладання другої іноземної мови,
проте ОСОБА_2 відмовились від цього.

Враховуючи вищезазначене та незгоду
взяти участь у конкурсі й обранням на
цю посаду іншого працівника,
адміністрація ЗНУ наказом № 761-к від
08.11.2013 р. була змушена звільнити ОСОБА_2
за п.2. ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з
закінченням строку трудового договору,
а саме на підставі проведення конкурсу
на заміщення вакантної посади та
обрання асистента кафедри викладання
другої іноземної мови.

Перевіркою територіальною державною
інспекцією з питань праці у
Запорізькій області, проведеною на
вимогу прокуратури Жовтневого району
м. Запоріжжя, порушення вимог ст. 47, 49
КЗпП України відносно ОСОБА_2 не
встановлено.

Задля забезпечення виконання
позивачем свого обов'язку щодо
відпрацювання в університеті протягом
трьох років адміністрацією
університету листом від 08.11.2013 р. №
01-12/2515 було направлено ОСОБА_2 список
вакансій.

Таким чином вважає, що звільнення
ОСОБА_2 відбулось у повній
відповідності з вимогами КЗпП України.

Згідно ст. 48 Закону України «Про вищу
освіту» та наказу МОН України № 744 від
24.12.2002 «Про затвердження Положення про
обрання та прийняття на роботу
науково-педагогічних працівників
вищих навчальних закладів третього і
четвертого рівнів акредитації»: на
посади науково-педагогічних
працівників обираються, як правило
особи, які мають наукові ступені або
вчені звання, а також випускники
магістратури, аспірантури та
докторантури.

Заміщення вакантних посад
науково-педагогічних працівників
здійснюється на конкурсній основі.

Згідно заяви ОСОБА_2 та відповідно до
наказу № 654-к від 01.11.2012р. позивача,
після закінчення аспірантури, було
прийнято з 01.11.2012р. на посаду асистента
кафедри викладання другої іноземної
мови до заміщення вакантної посади в
установленому законом порядку - тобто
до проведення конкурсу на вимогу ст. 48
Закону України «Про вищу освіту».

Відповідно до п.1.4. Типової угоди про
підготовку аспіранта (докторанта) за
рахунок державного замовлення № 2009/07,
Запорізький національний університет
зобов'язується забезпечити після
закінчення аспірантури за умови
виконання індивідуального плану і
захисту дисертації місцем
працевлаштування, якщо навчання
здійснювалось цільовим призначенням
для ЗНУ. Що і було фактично здійснено
адміністрацією ЗНУ: ОСОБА_2 було
прийнято на роботу до заміщення
вакантної посади в установленому
законом порядку - до конкурсу. Конкурс
на заміщення вакантної посади
асистента кафедри викладання другої
іноземної мови оголошувався двічі в
Обласній академічній газеті
«Запорізький університет» (№ 3 (1021) від
22.03.2013р.; № 11(1029) від 27.09.2013р.), але ОСОБА_2
двічі відмовились прийняти в ньому
участь.

Згідно з оголошенням в Обласній
академічній газеті «Запорізький
університет» від 27.09.2013 р. № 11 (1029)
зазначено умови конкурсу на заміщення
вакантної посади і викладача, і
асистента. Оскільки, відповідно до п. 3.1
Положення про обрання та прийняття на
роботу науково-педагогічних
працівників ЗНУ, копію якого ОСОБА_2
отримала власноручно 07.11.2013р., асистент
повинен мати повну вищу освіту за фахом
(ступінь магістра) відповідним профілю
кафедри або не менше 3-х років
науково-педагогічного стажу.

ОСОБА_2 мала право брати участь у
оголошуваних конкурсах відповідно до
Положення про підготовку
науково-педагогічних і наукових
кадрів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 №
309.

Просить відмовити в задоволенні
позову.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, оцінивши
всі представлені докази в сукупності,
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.36 КЗпП України
підставою припинення трудового
договору є закінчення строку.

Звільнення за закінченням строку
договору відбувається, коли його було
укладено на визначений строк, чи на
час виконання певної роботи, чи до
настання якоїсь певної події.

Судом встановлено, що після
закінчення навчання на факультеті
іноземної філології Запорізького
національного університету та
отримання освітньо-кваліфікаційного
рівня магістр, ОСОБА_2, за направленням
від 03.07.2009р. № 407 на підставі її заяви,
поданої 31.08.2009 р., наказом від 01.09.2009 №
513-к була прийнята на посаду викладача
кафедри викладання другої іноземної
мови ЗНУ.

Наказом від 30.10.2009 № 661-к позивача було
звільнено з роботи за власним
бажанням у зв'язку з зарахуванням до
цільової аспірантури для потреб ЗНУ за
державним замовленням з 01.09.2009 р. на три
роки та укладено з нею типову угоду про
підготовку аспіранта за рахунок
державного замовлення №2009/07.

Після закінчення строку перебування в
аспірантурі, наказом від 01.11.2012 № 654-к ,
ОСОБА_2, на підставі її власної заяви
від 31.10.2012 р. була прийнята на посаду
асистента кафедри викладання другої
іноземної мови до заміщення вакантної
посади в установленому законом
порядку.

Згідно ст. 48 Закону України «Про вищу
освіту» та наказу МОН України № 744 від
24.12.2002 «Про затвердження Положення про
обрання та прийняття на роботу
науково-педагогічних працівників
вищих навчальних закладів третього і
четвертого рівнів акредитації»: на
посади науково-педагогічних
працівників обираються, як правило
особи, які мають наукові ступені або
вчені звання, а також випускники
магістратури, аспірантури та
докторантури.

Заміщення вакантних посад
науково-педагогічних працівників
здійснюється на конкурсній основі.

Таким чином, ОСОБА_2, відповідно до
наказу № 654-к від 01.11.2012р. , після
закінчення аспірантури, було прийнято
з 01.11.2012р. на посаду асистента кафедри
викладання другої іноземної мови до
заміщення вакантної посади в
установленому законом порядку - тобто
до проведення конкурсу на вимогу ст. 48
Закону України «Про вищу освіту».

Позивач не оспорювала наказ про
прийняття її на роботу до заміщення
вакантної посади в установленому
законом порядку, тобто до настання
події, що є строковим трудовим
договором.

Запорізьким національним
університетом, на виконання вимог
Закону України «Про вищу освіту» та
наказу МОН України № 744 від 24.12.2002 «Про
затвердження Положення про обрання та
прийняття на роботу науково-
педагогічних працівників вищих
навчальних закладів третього і
четвертого рівнів акредитації» двічі
оголошувався конкурс на зайняття
вакантної посади асистента кафедри
викладання другої іноземної мови,
однак позивач двічі відмовилася
прийняти в ньому участь, що
підтвердила в судовому засіданні,
посилаючись на відсутність
необхідного науково-педагогічного
стажу.

Однак, відповідно до п.11 «Положення
про підготовку науково-педагогічних
і наукових кадрів» 309 від 1.03.1999р.,
затвердженого постановою КМ України,
термін навчання в аспірантурі
включається до науково-педагогічного
стажу.

Позивач працювала в університеті з
1.09.09р. по 30.10.09р. на посаді викладача, з
1.11.09р. по 30.10.12р. перебувала в
аспірантурі, а з 1.11.12р. по 8.11.14р.
працювала на посаді асистента. Таким
чином, на момент проведення конкурсу
її стаж роботи складав більш ніж 3
роки.

Посилання позивача на те, що вона є
молодим спеціалістом та повинна
відпрацювати на підприємстві 3 роки
та були відсутні підстави для
проведення конкурсу, оскільки місце
не було вакантним , безпідставні.

Згідно ст.197 КЗпП України молодим
спеціалістам - випускникам державних
навчальних закладів, потреба в яких
раніше була заявлена підприємством,
надається робота за фахом на період
не менш 3-х років..

Відповідно до Порядку
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснюється за державним
замовленням, затвердженого постановою
КМ України 992 від 22.08.96р. випускники
вищих навчальних закладів, яким
присвоєно кваліфікацію фахівця з
вищою освітою різних
освітньо-кваліфіційних рівнів і які
працевлаштовані на підставі
направлення на роботу, вважаються
молодими фахівцями протягом 3-х років
з моменту укладання ними трудового
договору із замовником.

Випускники, які уклали угоду з вищим
навчальним закладом після
зарахування на навчання, повинні
відпрацювати за місцем призначення
не менш 3-х років, тобто мається на
увазі типова угода про підготовку
фахівця з вищою освітою, яка
затверджена додатком до цієї
постанови та не відноситься до
Типової угоди про підготовку
аспіранта 2009/7.

До структури вищої освіти входять
освітні та освітньо-кваліфікаційні
рівні :

- молодий спеціаліст,

- бакалавр,

- спеціаліст.

П.11 «Положення про підготовку
науково-педагогічних і наукових
кадрів» 309 від 1.03.99р. встановлено, що
аспірантура є формою підготовки
науково-педагогічних та наукових
кадрів вищої кваліфікації.

Таким чином, надання роботи за фахом
випускникам вищих навчальних
закладів стосується лише осіб, які
здобули певний
освітньо-кваліфікаційний рівень та
не може відноситися до підготовки
наукових кадрів.

Після закінчення навчання в
університеті, позивач, за направленням
407 від 3.07.09р. наказом 513-к від 1.09.09р.
була прийнята на посаду викладача
кафедри, тобто була працевлаштована
університетом як молодий фахівець та
втратила цей статус 01.09.2012р.

Враховуючи вищезазначене та незгоду
позивача взяти участь у конкурсі й
обранням на цю посаду іншого
працівника, адміністрація ЗНУ наказом
№ 761-к від 08.11.2013 р. була змушена
звільнити ОСОБА_2 за п.2. ст. 36 КЗпП
України, у зв'язку з закінченням строку
трудового договору, а саме на підставі
проведення конкурсу на заміщення
вакантної посади та обрання асистента
кафедри викладання другої іноземної
мови.

Таким чином, суд вважає, що звільнення
позивача відбулося відповідно до
вимог трудового законодавства та
відсутні підстави для визнання
наказу недійсним, поновлення на
роботі. Та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Оскільки позивач по трудових спорах
звільнено від сплати судового збору,
суд вважає за необхідне віднести
судові витрати за рахунок держави.

Керуючись ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, ст.36
п.2, 197 КЗпП України, ст. 235 Закону України
"Про вищу освіту", суд

в и р і ш и в :

ОСОБА_2 в позові до Державного вищого
навчального закладу "Запорізький
національний університет" про визнання
недійсним наказу № 761-к від 08.11.2013р. про
звільнення з роботи за п.2 ст. 36 КЗпП
України у зв`язку з закінченням строку
трудового договору, поновлення на
роботі на посаді асистента кафедри
викладання другої іноземної мови,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в сумі 10995 грн. 60 коп.
та витрат на надання правової допомоги
- відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок
держави.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Лихосенко М. О.