Номер провадження 2/754/644/14
РІШЕННЯ

Іменем України

18.03.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого судді Клочко
І.В.

при секретарі Ліщитович
К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення та
зобов'язання не чинити перешкод в
користуванні будинком, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_2 про вселення та
зобов'язання не чинити перешкод в
користуванні будинком. Свої позовні
вимоги обґрунтовує тим, що будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, був
придбаний ОСОБА_1 до укладення шлюбу
між сторонами та належить на праві
власності останньому, в зв'язку з тим,
що після розірвання шлюбу, відповідач
перешкоджає позивачу увійти до
спірного будинку, ОСОБА_1 просить
вселити його до будинку та зобов'язати
відповідача не чинити перешкод у
користуванні будинком, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представники
позивача та позивач підтримали позовні
вимоги за викладеними в позові
обставинами та просили суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач та представник
відповідач проти позовних вимог
заперечувала та просила в задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача та
його представника, представника
відповідача, показання свідків: ОСОБА_7,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, вивчивши
матеріали позовної заяви та дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
судом встановлено наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу
? частини житлового будинку від 30.05.2007
року ОСОБА_1 набув у власність ? частину
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (а.с.39-40).

Реєстраційним посвідченням №010297
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
підтверджується, що ? частина житлового
будинку належить ОСОБА_1 (а.с.42).

Згідно з договором купівлі-продажу від
30.05.2007 року позивач набув у власність ?
частину земельної ділянки АДРЕСА_1
(а.с.43-44).

Відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_1
на підставі договору купівлі-продажу є
власником земельної ділянки площею ?
від 0,0574 га (а.с.46).

26.02.2008 року між позивачем та
відповідачем був укладений шлюб, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
(а.с.13).

За період перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2
у шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька
ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом
про народження (а.с.14).

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 11.07.2013 року шлюб між
сторонами розірвано (а.с.48).

Станом на 12.09.2013 року в спірному будинку
зареєстровані: ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_6
(донька), ОСОБА_1 (власник), що
підтверджується довідкою Ф-№3 (а.с.49).

В судовому засіданні, судом було
достовірно встановлено, що
відповідачка пускає в будинок позивача
лише у присутності дільничного
інспектора або працівників міліції, що
підтвердили свідки та не заперечувала
сама відповідачка.

Аналізуючи встановлені по справі
обставини в їх сукупності, суд вважає
заявлені позовні вимоги
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійснення ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

Відрлвідно до ст. 155 ЖК України, жилі
будинки (квартири), що є у приватній
власності громадян, не може бути в них
вилучено, власника не може бути
позбавлено права користування жилим
будинком (квартирою), крім випадків,
установлених законодавством.

Частиною 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог, а саме: вселити
позивача до спірного будинку та
зобов'язати відповідача не чинити
ОСОБА_1 перешкод у користуванні
будинком.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 319, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 155, 156 ЖК
України, ст. ст. 60, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
вселення та зобов'язання не чинити
перешкод в користуванні будинком -
задовольнити.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до будинку
АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не
чинити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перешкод у
користуванні будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Деснянський районний суд міста Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий: