АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/1038/14
Головуючий у 1 інстанції - Луценко О.М.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

Головуючого -
Панченка М.М.

Суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

При секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Оболонського районного суду
м.Києва від 15 січня 2010 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2009 року позивач ОСОБА_2
звернулась з позовом до ОСОБА_1 і
просила винести рішення, яким
розірвати її шлюб з відповідачем
ОСОБА_1, укладений 13.04.2006 року.

Рішенням Оболонського
районного суду м.Києва від 15 січня 2010
року позов задоволено /а.с.18/.

Відповідач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі
просить скасувати рішення та ухвалити
нове про відмову у позові, пославшись
на те, що фактично шлюб між сторонами
існував фіктивно, сторони його уклали
без наміру створити сім»ю. При цьому,
має намір в подальшому визнати цей шлюб
фіктивним, але він не може цього
здійснити, оскільки в силу ст.43 СК якщо
шлюб розірвано за рішенням суду, позов
про визнання його недійсним може бути
пред»явлено лише після скасування
рішення суду про розірвання шлюбу.

Оскільки рішення судом першої
інстанції ухвалене за його
відсутності, зазначив, що він не мав
можливості навести суду свої доводи.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не
з»явилась, у заяві до суду апеляційної
інстанції зазначала, що проти
апеляційної скарги не заперечує. Однак,
свою нову позицію нічим не
аргументувала, у зв»язку з чим, суд
вважає за правомірне розглянути справу
на підставі доказів, які містяться у
матеріалах справи. З заявою про відмову
від позову позивачка до суду не
зверталась.

Заслухавши доповідь по справі,
вивчивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить відхилити,
а рішення залишити без змін з таких
підстав.

Встановлено, що 14.04.2006 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Оболонського районного
управління юстиції м.Києва
зареєстровано шлюб між сторонами
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /а.с.4/.

Від спільного проживання у шлюбі
сторони мають малолітнього сирна
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/.

Звертаючись до суду з позовом
про розірвання шлюбу ОСОБА_2 зазначила,
що відповідач зловживає спиртним та
курінням наркотичних речовин, що
призвело до змін в його психічному
стані. Про матеріальні потреби сім»ї та
виховання дитини, яка перебуває на
утриманні позивачки, він не турбується.
На цьому грунті між сторонами виникали
часто сварки в присутності дитини, що
психічно травмувало дитину.

Сторони спільного господарства
не ведуть та проживають окремо.

Відповідно до ст.112 СК України
суд з»ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як слідує з матеріалів справи,
зокрема журналу судового засідання
від 15.01.2010 року відповідач ОСОБА_1 був
присутнім у суді першої інстанції при
розгляді справи та не заперечував
проти розірвання шлюбу. При цьому,
зауважень на журнал судового засідання
не подавав.

У зв»язку з цим, суд відхиляє
доводи скаржника в тій частині, що йому
не було відомо про розгляд справи і
тому він не мав можливості навести суду
свої аргументи того, що шлюб між
сторонами носив фіктивний характер.

При цьому, скаржник не
посилається на обставини, які б
спростовували доводи, викладені в
судовому рішенні про розірвання шлюбу,
та доводи наведені позивачкою у
позовній заяві про розірвання шлюбу,
яка зазначала, що спільне життя з
відповідачем у неї не склалось,
подружжя не може знайти спільної мови
та спільних інтересів. Намагання
позивача зберегти сім»ю позитивних
результатів не дало. Тривалий час, як
зазначила позивачка, сторони не ведуть
спільного господарства, кожен із
подружжя має свій особистий бюджет,
подружні стосунки не підтримуються.
Вважала, що подальше спільне життя і
збереження сім»ї є неможливим.

Тобто, скаржником не спростовані
доводи суду, викладені в судовому
рішенні від 15 січня 2010 року, яким було
розірвано шлюб.

За таких обставин, суд не вбачає
за можливе задовольнити апеляційну
скаргу.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
рішення суду першої інстанції
постановлене на повно з»ясованих
обставинах з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
а доводи, викладені в апеляційній
скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, а рішення Оболонського
районного суду м.Києва від 15 січня 2010
року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді