Справа № 744/95/14 Провадження № 22-ц/795/792/2014
Головуючий у I інстанції -Попович В. В.
Доповідач - Бечко Є. М.Категорія
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка
Є.М.,суддів:Горобець Т.В., Хромець
Н.С.,при секретарі:Рудик І.І.,за
участю:Представника позивача
Логвиненко О.В.,

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«Облтеплокомуненерго» на заочне
рішення Семенівського районного суду
Чернігівської області від 17 лютого 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Облтеплокомуненерго» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за послуги у
сфері теплопостачання,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Семенівського
районного суду Чернігівської області
від 17 лютого 2014 року відмовлено ПАТ
«Облтеплокомуненерго» в задоволенні
позову про стягнення з ОСОБА_6
заборгованості за послуги у сфері
теплопостачання в сумі 4442 грн. 72 коп. за
період з 01.01.2011 року по 30.11.2013 року.

Не погоджуючись з даним рішенням
представник ПАТ «Облтеплокомуненерго»
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просив рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги ПАТ
«Облтеплокомуненерго» про стягнення
заборгованості з ОСОБА_6 за послуги у
сфері теплопостачання, судового збору
та витрат на опублікування оголошення
у пресі задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що рішення суду винесено з
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
що відбулося у зв'язку з неповним
дослідженням доказів по справі, що
унеможливило встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Зокрема апелянт зазначає, що ухвалено
заочне рішення без дотримання вимог
ст.224 ЦПК України, оскільки представник
ПАТ «Облтеплокомуненерго» не подавав
заяву про розгляд справи без участі
представника саме 17 лютого 2014 року та
про заочний розгляд справи, тоді як у
рішення зазначено, що представник
подала письмову заяву про розгляд
справи за її відсутності.

Також апелянт вказує, що судом
встановлено факт виділу ОСОБА_6
квартири АДРЕСА_1 на період 21 січня 1991
року, проте факту перерозподілу в
подальшому цієї квартири іншим особам
судом не встановлено, тому є підстави,
що цією квартирою продовжує
користуватися ОСОБА_6 Представник ПАТ
«Облтеплокомуненерго» зазначає, що
невірними є висновки суду стосовно
того, що оскільки право власності на
дану квартиру ні за ким не
зареєстровано, це означає, що ОСОБА_6 не
є наймачем або орендарем квартири.

Апелянт вважає, що довідка ПП «Фірма
Алькор-Сервіс» про те, що квартира
АДРЕСА_1 є нежилою, оскільки дане
питання може вирішувати лише місцевими
органами влади.

Крім того, апелянт також зазначив, що 25
березня 2011 року Семенівським районним
судом Чернігівської області було
винесено судовий наказ про стягнення з
ОСОБА_6 на користь ПАТ
«Облтеплокомуненерго» заборгованість
за послуги у сфері теплопостачання у
сумі 4098 грн. 95 коп. за період з січня 2008
року по грудень 2010 року та на той час
було належним чином встановлено
зареєстроване місце проживання ОСОБА_6
та факт отримання боржником послуг у
сфері теплопостачання. Апелянт вважає,
що суд першої інстанції розглянув
справу однобоко, не надав оцінки
доказам, наданим позивачем та
отриманих судом в ході розгляду справи,
не забезпечив об'єктивного розгляду
справи, породив судовий прецедент, за
яким споживачі взагалі зможуть не
платити за отримані послуги у сфері
теплопостачання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ПАТ
«Облтеплокомуненерго», дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін виходячи з
наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ
«Облтеплокомуненерго», суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
надав суду докази неналежної оплати за
послуги у сфері теплопостачання за
вказаною адресою у спірний період саме
ОСОБА_6, договір між сторонами
відсутній, а за відомостями
адресно-довідкового підрозділу ОСОБА_6,
зареєстрованим - знятим з реєстрації по
Семенівському району Чернігівської
області не значиться. Кім того,
виділення відомчої квартири ОСОБА_6 1991
року не дає підстав вважати його
власником квартири, у зв'язку з тим, що
оформлення права власності на
нерухомість передбачена
законодавством, вимоги якого позивач
не виконав з метою оформлення права
власності. Також, в ході розгляду
справи суду не представлені докази, які
б підтверджували те що відповідач
особисто володіє квартирою, тобто
користується жилою площею, проживає у
квартирі, користується
теплопостачанням, або здає по найму, а
встановлено, що квартира є нежилою,
протягом багатьох років у квартирі
ніхто не проживає.

З таким висновком суду погоджується
колегія суддів апеляційного суду
Чернігівської області.

Судом встановлено, що за квартирою
АДРЕСА_1 існує заборгованість з
теплопостачання за період з 01.01.2011 року
по 30.11.2013 року в сумі 4442 грн. 72 коп. (а.с.6).

З довідки Семенівського РС УДМС
України в Чернігівській області від 24
січня 2014 року №52 вбачається, що за
відомостями адресно-довідкового
підрозділу ОСОБА_6 зареєстрованим -
знятим з реєстрації по Семенівському
району Чернігівської області не
значиться (а.с.20).

Згідно листа заступника начальника
інспекції - начальника Семенівського
відділення Новгород-Сіверської ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області від 12 лютого 2014
року №115/9/18-009 вбачається, що в районній
базі даних Державного реєстру фізичних
осіб - платників податків відсутні дані
громадянина ОСОБА_6 тому надати
інформацію про реєстраційний номер
облікової картки платника податків не
має можливості (а.с.35).

Відповідно листа управління державної
міграційної служби України в
Чернігівській області від 07 лютого 2014
року №74.01./03-1845 за обліками відділу
адресно-довідкової роботи УДМС в
Чернігівській області гр.ОСОБА_6
зареєстрованим чи знятим з реєстрації
місця проживання по м.Чернігову і
області не значиться (а.с.36).

Як зазначено у відповіді ПП «Фірма
«Алькор-Сервіс» від 14 лютого 2014 року
№12, згідно картотеки, яка була передана
цьому підприємству ліквідованим у 2005
році КП «УЖКГ», квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_6, проте з 2005 року вона є
не жилою та відомості про власника
відсутні (а.с.39). З поквартирної
карточки, яка була прикладена ПП «Фірма
«Алькор-Сервіс» вбачається, що наймач
(власник) квартири АДРЕСА_1, жилою
площею 32,9 (1) кв.м. є ОСОБА_6 в Росії,
зверху картки зазначено «не
проживають» (а.с.40).

Вбачається, що згідно рішення
Семенівської міської ради народних
депутатів Чернігівської області
виконавчий комітет від 21 січня 1991 року
№5 «Про розподіл державних квартир»
ОСОБА_6 виділялась квартира АДРЕСА_1
жилою площею 18,52 кв.м., 5-й повер, 5-й
під'їзд, склад сім'ї: дружина (а.с.48), але
з інформаційної довідки вбачається, що
у державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно відомості щодо даної
квартири відсутні. (а.с.43)

Тобто, з матеріалів справи не
вбачається, що саме ОСОБА_6 проживає в
АДРЕСА_1 і є споживачем послуг з
опалення, що надаються позивачем ПАТ
«Облтеплокомуненерго». Також,
матеріалами справи дійсно не
підтверджується, що між позивачем та
відповідачем є укладений договір про
надання послуг з опалення.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Позивачем не доведено факту належності
квартири, за якою існує борг саме
ОСОБА_6, як і не доведено того, що він
дійсно проживає в даній кватирі та
користується послугами ПАТ
«Облтеплокомуненерго», а тому доводи
апелянта щодо незаконності рішення з
підстав недоведеності перерозподілу
вказаної квартири іншим особам та
недоведеності не користування ОСОБА_6
даною квартирою не заслуговують на
увагу.

Дійсно, в матеріалах справи існує копія
судового наказу про стягнення з ОСОБА_6
боргу на користь ПАТ
«Облтеплокомуненерго» за період з
січня 2008 року по грудень 2010 року, проте
позивач не надав докази сплати
боржником даних сум, що було б
беззаперечним доказом проживання
ОСОБА_6 та отримання послуг з
теплопостачання.

Приймаючи до уваги вищенаведене,
колегія суддів вважає, що заочне
рішення, хоча і постановлене без
дотримання вимог ст.224 ЦПК України,
однак не підлягає скасуванню, оскільки
таке застосування норми
процесуального права відповідно до п.4
ст.309 ЦПК України не має суттєвого
значення для справи, тому що не впливає
на предмет спору, а тому апеляційну
скаргу ПАТ «Облтеплокомуненерго» слід
відхилити, а заочне рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують вірного по суті рішення
суду першої інстанції. Оскаржуване
рішення ґрунтується на повно та
всебічно досліджених доказах, оцінка
яких проведена у відповідності до
положень ст.ст.57-66 ЦПК України і доводи
апеляційної скарги не містять
передбачених законом підстав для
скасування вірного по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Облтеплокомуненерго» - відхилити.

Заочне рішення Семенівського
районного суду Чернігівської області
від 17 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: