Справа № 2-175/5829/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 січня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

при секретарі Єльшиній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Ювілейне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
Закритого акціонерного товариства
«ОТП Банк» третя особа Приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області з
вищезазначеним та просив суд визнати
недійсним договір іпотеки №РСL-302/080/2008
від 21 березня 2008 року укладений між ЗАТ
КБ «ОТП БАНК» та ОСОБА_2 посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 21 березня
2008 року та зареєстрованого в реєстрі за
№3900; скасувати заборону на відчуження
квартири АДРЕСА_1 накладеного
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 21 березня
2008 року та зареєстрованого в реєстрі за
№154; внести до Державного реєстру
іпотеки відомості про виключення
запису з реєстру щодо обтяжень
нерухомого майна іпотекою згідно
договору іпотеки №РСL-302/080/2008 від 21
березня 2008 року; внести до Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна відомості про
виключення з реєстру щодо накладення
заборон відчуження нерухомого майна за
договором іпотеки №РСL-302/080/2008 від 21
березня 2008 року.

Позивач у судове засідання не з'явився,
але надав до суду заяву про розгляд
справи без його участі, позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити,
проти ухвалення заочного рішення не
заперечував.

Відповідачка ОСОБА_2 та представник
Закритого акціонерного товариства
«ОТП Банк» у судове засідання не
з'явилися, повідомлені належним чином,
причину своєї неявки у судове
засідання суду не повідомили. За таких
обставин, суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи на підставі
наявних у справі доказів, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов обґрунтованим та
підлягаючим задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до ОСОБА_2
з 28 серпня 1993 року перебувають у
зареєстрованому шлюбі відповідно до
свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1.

Відповідно до укладеного договору
№ML-302/080/2008 від 21 березня 2008 року ОСОБА_2
отримала від ЗАТ КБ «ОТП БАНК» кредит
на загальну суму 73720,00 доларів США.

21 березня 2008 року між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ
«ОТП БАНК» було укладено договір
іпотеки №РСL-302/080/2008 у відповідності з
яким, предметом іпотеки є двокімнатна
квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 належить на праві приватної
власності квартира АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу ВКІ №818187
реєстр №3891 від 21 березня 2008 року
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпроптеровьского міського
нотаріального округу ОСОБА_3
відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
№18804124 від 14 травня 2008 року КП
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»
Дніпропетровської обласної ради.

Відповідно до ст.60 СК України - майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба, тощо) самостійного заробітку
(доходу). Крім того, ч. 3 ст.368 ЦК України
визначено, що майно, набуте подружжям
за час шлюбу, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 65 СК України передбачено, що
дружина, чоловік розпоряджаються
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, за
взаємною згодою. При укладенні
договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового. Для укладення
одним із подружжя договорів, які
потребують нотаріального посвідчення
і (або) державної реєстрації, а також
договорів стосовно цінного майна,
згода другого з подружжя має бути
подана письмово. Згода на укладення
договору, який потребує нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, має бути нотаріально
засвідчена. Договір, укладений одним із
подружжя в інтересах сім'ї, створює
обов'язки для другого з подружжя, якщо
майно, одержане за договором,
використане в інтересах сім'ї.

Враховуючи вимоги ст.65 СК України та ч.2
ст. 6 Закону України «Про іпотеку», для
укладення договору іпотеки від 21
березня 2008 року необхідно було
отримати нотаріально посвідчену
письмову згоду співвласника.

Відповідно до ч. 1 ст.368 ЦК України,
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю.

Відповідно до 4.2 ст. 369 ЦК України
розпорядження майном,що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників.

Відповідно до ст.578 ЦК України, майно, що
є у спільній власності, може бути
передано у заставу за згодою всіх
співвласників.

Згідно п.25 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, від 30.03.2012 року, №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» при
оспоренні договору застави (іпотеки),
суд має враховувати положення статті 578
ЦК України, згідно з яким майно, що є у
спільній власності, може бути передано
у заставу лише за згодою іншого з
подружжя, який у разі пред'явлення
позову про звернення стягнення на таке
майно має бути залучений до участі у
справі.

У п. «д» п.16 постанови ПВС від 28.04.1978 року
№3 «Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними» (із змінами)
роз'яснено, що відсутність згоди
другого (дружини) на відчуження
спільного майна може бути підставою
для визнання недійсною угоди в тому
випадку, коли угода потребувала
обов'язкового нотаріального
посвідчення (ст.65 СК України), або судом
установлено, що сторони (сторона) в
угоді діяли недобросовісно.

Відповідно ч. 1 ст.203 ЦК України,
правочин не може суперечить цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Частиною 1 ст.205 ЦК України
передбачено, правочин може вчинятися
усно або в письмовій формі. Сторони
мають право обирати форму правочину,
якщо інше не встановлено законом. Так
як майно придбане за кошти подружжя є
спільною сумісною власністю, передано
в іпотеку без згоди співвласника
(одного з подружжя), то наявність таких
обставин свідчить про невідповідність
договору іпотеки актам цивільного
законодавства, що є підставою для
визнання такого правочину недійсним
відповідно до положень ч. 1 ст.203, ч. 1
ст.205 ЦК України.

Частиною 1 ст.17 Закону України «Про
іпотеку» - іпотека припиняється у разі
визнання іпотечного договору
недійсним.

Відповідно до п. 1.1 Положення про Єдиний
реєстр заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 09.06.99 N 31/5 (у редакції наказу
Міністерства юстиції України від 18.08.2004
N 85/5), та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 10.06.99 за N 364/3657 єдиний
реєстр заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна - це електронна база
даних, яка містить відомості про
обтяження нерухомого майна, а саме:
накладені заборони відчуження та
арешти нерухомого майна, вилучення
записів про заборони відчуження та
арешти нерухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
записи про обтяження нерухомого майна
скасовуються, якщо підстави, за яких
вони були внесені, визнані судом
недійсними.

Постановою КМУ «Про затвердження
Тимчасового порядку державної
реєстрації іпотек від 31.03.2004 N410, п.2
визначено, що Державний реєстр іпотек -
єдина комп'ютерна база даних про
обтяження і зміну умов обтяження
нерухомого майна іпотекою.

Відповідно до п. 25 Тимчасового порядку
запис про обтяження майна іпотекою
може бути виключений на підставі
рішення суду з обов'язковим
зазначенням порядкового номера запису,
а п.26 встановлено, що реєстратор
вносить до Реєстру іпотек відомості
про виключення запису в день
надходження повідомлення чи рішення
суду.

Так, статтею 15 ЦК України встановлено,
що кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути
припинення дії, яка порушує право.

Згідно із ст. 18 Закону України «Про
захист прав споживача» продавець
(виконавець, виробник) не повинен
включати у договори із споживачем
умови, які є несправедливими. Умови
договору є несправедливими, якщо
всупереч принципу добросовісності
його наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача.

Крім інших випадків порушень прав
споживачів, які можуть бути
встановлені та доведені виходячи з
відповідних положень законодавства у
сфері захисту прав споживачів,
вважається, що для цілей застосування
цього Закону та пов'язаного з ним
законодавства про захист прав
споживачів права споживача вважаються
в будь-якому разі порушеними, якщо
порушується принцип рівності сторін
договору, учасником якого є споживач
(ст. 21 Закону України «Про захист прав
споживачів»).

Захист прав споживачів, передбачених
законодавством, здійснюється судом.
Споживачі звільняються від сплати
судового збору за позовами, що
пов'язані з порушенням їх прав (ст. 22
Закону України «Про захист прав
споживачів»).

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» від сплати судового
збору звільняються споживачі за
позовами, що пов'язані з порушенням
їхніх прав.

Оскільки позивач проживає на території
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, то позовну
заяву подано до Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області, адже згідно з ч.5 ст. 110 ЦПК
України позови про захист прав
споживачів можуть пред'являтися
також за зареєстрованим місцем
проживання чи перебування споживача
або за місцем заподіяння шкоди чи
виконання договору.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 110,
130, 173, 174, 130, 212, 213, 215, 223, 224-228 ЦПК України,
ст.ст. 15, 16, 60, 182, 202, 203, 205, 208, 210, 215, 216, 220,
626, 628 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Закритого акціонерного товариства
«ОТП Банк» третя особа Приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про захист
прав споживачів - задовольнити у
повному обсязі.

Визнати недійсним договір іпотеки
№РСL-302/080/2008 від 21 березня 2008 року
укладений між ЗАТ КБ «ОТП БАНК» та
ОСОБА_2 посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_3 21
березня 2008 року та зареєстрованого в
реєстрі за №3900.

Скасувати заборону на відчуження
квартири АДРЕСА_1 накладеного
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 21 березня
2008 року та зареєстрованого в реєстрі за
№154.

Внести до Державного реєстру іпотеки
відомості про виключення запису з
реєстру щодо обтяжень нерухомого майна
іпотекою згідно договору іпотеки
№РСL-302/080/2008 від 21 березня 2008 року.

Внести до Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
відомості про виключення з реєстру
щодо накладення заборон відчуження
нерухомого майна за договором іпотеки
№РСL-302/080/2008 від 21 березня 2008 року.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
С.А. Борисов