Справа №591/3803/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Грищенко О. В.Номер
провадження 22-ц/788/583/14 Суддя-доповідач -
Левченко Т. А. Категорія - 24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Хвостика С. Г., Собини О. І.,

за участю секретаря судового засідання
- Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Мир
недвижимости Люкс»

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 12 лютого 2014 року

у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Мир
недвижимости Люкс» до ОСОБА_4, третя
особа: ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за договором про
надання послуг, -

в с т а н о
в и л а :

ТОВ «Мир недвижимости Люкс» звернулося
з вищезазначеним позовом, свої вимоги
обгрунтовує тим, що 16.09.2012 року між ТОВ
«Мир недвижимости Люкс» та ОСОБА_4 був
укладений договір про надання
інформаційних послуг з придбання
нерухомого майна, за які відповідачка
зобов'язалася сплатити 1,5% від ринкової
вартості знайденого для покупки
об'єкту (не менше 2700 грн.). 19.09.2012 року
позивач знайшов для відповідачки
квартиру по АДРЕСА_1, яка повністю її
влаштувала . ОСОБА_4 уклала з продавцем
квартири - ОСОБА_5 розписку-завдаток,
передавши йому в якості завдатку 5600
грн. Пунктом 7 договору
розписки-завдатку передбачено, що
оформлення цього договору є підставою
для сплати інформаційних послуг
агенства в повному обсязі. В разі
невиконання умов договору, сторона яка
його порушила, сплачує послуги
агенства за себе та за іншу сторону.
Укладення договору купівлі-продажу
квартири не відбулося внаслідок
відмови відповідачки від придбання
цієї квартири. За отримані від позивача
послуги вона не розрахувалась, тому
позивач просить стягнути з ОСОБА_4,
передбачену договором суму в якості
оплати інформаційних послуг, в
подвійному розмірі в сумі 5400 грн., а
також судові витрати: на оплату
судового збору в сумі 229 грн. та на
оплату правової допомоги в сумі 1000 грн.

Рішенням суду від 12 лютого 2014 року в
задоволенні позову ТОВ «Мир
недвижимости Люкс» відмовлено у
зв'язку з необгрунтованістю.

В апеляційній скарзі ТОВ «Мир
недвижимости Люкс» просить суд
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про задоволення позову в повному
обсязі. В доводах апеляційної скарги
посилається на те, що судом при
ухваленні рішення було порушено норми
матеріального та процесуального права,
неповно досліджені та з'ясовані
обставини справи. Вважає, що так як ТОВ
«Мир недвижимости Люкс» свої обов'язки,
передбачені договором про надання
інформаційних послуг виконало в
повному обсязі, оформлення договору
завдатку є підставою для оплати цих
послуг ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника ТОВ «Мир
недвижимости Люкс» - Нестеренка М.В.,
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6, вивчивши
матеріали справи і перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
16 вересня 2013 року ОСОБА_4 уклала з ТОВ
«Мир недвижимості Люкс» договір про
надання інформаційно-консультативних
послуг, пов'язаних з придбанням
нерухомого майна (а. с. 8).

Відповідно до п. 1.1 договору замовник
доручає, а виконавець зобов'язується
надавати інформаційні послуги з питань
відчуження об'єкта нерухомості, згідно
з отриманим замовленням.

Пунктом 1.2 цього договору встановлена
оплата відповідачкою інформаційних
послуг в розмірі 1,5 % (не менше 2 700 грн.)
від ринкової вартості на момент
нотаріальних дій. Оформлення
розписки-завдатка між продавцем і
покупцем є підтвердженням виконання п.
1.1 і є підставою для 100 % сплати послуг
виконавця (а.с.8).

На виконання умов зазначеного договору
позивач надав відповідачу відомості
про об'єкт нерухомості: квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5

19 вересня 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
уклали та підписали договір, який
назвали «розписка-завдаток». За цим
договором відповідачка передала
продавцю 5600 грн., що еквівалентно 700
доларів США, на підтвердження наміру
укласти договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 та зобов'язалась
сплатити у строк до 10 жовтня 2012 року
залишкову суму вартості квартири - 252 000
гривень, що еквівалентно 31 000 долларів
США, а також підписати договір
купівлі-продажу даної квартири, як
покупець, у нотаріуса. Пунктом 7
вказаного договору також передбачено,
що оформлення даного договору є
підставою для оплати інформаційних
послуг агентства в повному обсязі. В
разі невиконання умов даного договору,
сторона яка його порушила, сплачує
послуги агентства за себе та за іншу
сторону. (а. с. 9)

На початку жовтня 2012 року, відповідачка
відмовилась від купівлі зазначеної
квартири.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
згідно умов укладеного сторонами
договору строк оплати послуг позивача,
в зв'язку з тим, що не був укладений
договір купівлі-продажу квартири, не
настав, а укладена відповідачкою та
ОСОБА_5 розписка-завдаток не створює
жодних правових наслідків для
позивача.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду про відсутність підстав
для задоволення позову, так як суд
дійшов його правильно встановивши
фактичні обставини справи, з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.
Ст. 526 ЦК України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Пунктом 1.2, укладеного сторонами
договору, передбачено, що вартість,
наданих позивачем інформаційних
послуг становить 1,5 % (не менше 2 700 грн.)
від ринкової вартості об'єкту
нерухомості на момент нотаріальних
дій. Підтвердженням виконання цих
послуг позивачем є оформлення
розписки-завдатку між продавцем і
покупцем, що є підставою для 100 % оплати
послуг виконавця (а.с.8). Вказаний пункт
знаходиться в розділі 1 договору, який
визначає предмет договору, а саме: які
послуги повинен надати виконавець і
вартість цих послуг, яку зобов'язується
сплатити замовник. Відповідно до п. 2.2.5
(розділ 2.2. договору - зобов'язання
замовника) замовник зобов'язується
внести в касу виконавця обумовлену
договором суму в день оформлення угоди
безпосередньо перед підписанням
договору купівлі-продажу нерухомості,
після чого зобов'язання по договору
вважаються виконаними обома сторонами.

Зі змісту, укладеного сторонами
договору вбачається, що в ньому не
визначено строк (термін) виконання
зобов'язання замовника по оплаті
послуг виконавця в розумінні ст. ст.
251-252 ЦК України, а визначено умову
виконання цього зобов'язання, а саме:
настання певної події - оплата послуг
здійснюється перед підписанням
договору купівлі-продажу об'єкта
нерухомості, замовником та продавцем у
нотаріуса. Тобто послуги позивача
підлягають оплаті за умови укладення
між замовником та продавцем договору
купівлі-продажу об'єкта нерухомості,
інформація про який була надана
замовнику позивачем. Так як вказана
умова, передбачена договором, не
настала підстави для виконання
відповідачкою зобов'язання по оплаті
послуг позивача відсутні.

Твердження представника позивача про
те, що вказана подія ніколи не настане,
а надані послуги повинні бути оплачені
відповідачкою, так як це передбачено
пунктом 1.2. договору, є помилковими.
Оформлення між «продавцем» та
«покупцем» розписки-завдатку, яка є
підтвердженням виконання своїх
зобов'язань за договором виконавцем, є
підставою для оплати послуг позивача, а
зобов'язання оплатити ці послуги у
замовника виникає за умови оформлення
та укладення договору купівлі-продажу
об'єкту нерухомості, інформація про
який була надана замовнику виконавцем.
Тобто сторони в договорі визначили
умову виконання замовником
зобов'язання по оплаті послуг
виконавцем, згідно якої виконання
цього обов'язку замовником поставлено
в залежність від зазначеної події.

Не може колегія суддів погодитись і з
посиланнями представника позивача на
положення ст. 903 ЦК України про те, що
якщо неможливість виконати договір
виникла з вини замовника, він
зобов'язаний виплатити виконавцеві
плату в повному обсязі, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Позивач в обґрунтування своїх вимог
посилається на умови, укладеного між
ним та відповідачкою договору та
розписку-завдаток, а не на неможливість
виконання ним договору з вини
відповідачки як замовника. Крім того
специфіка предмету договору про
надання інформаційно-консультативних
послуг, пов'язаних з придбанням
нерухомого майна є такою, що відмова
відповідачки від укладення договору
купівлі-продажу об'єкта нерухомості не
є винними діями замовника в розумінні
положень ст. 903 ЦК України, які
унеможливлюють виконання договору
позивачем.

Не можна погодитись і з доводами
апеляційної скарги про те, що
відповідачка повинна сплатити
вартість послуг агентства в подвійному
розмірі відповідно до п. 7 договору
«розписка-завдаток», укладеного між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання.

Згідно ст. 548 ЦК України виконання
зобов'язання (основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом. Недійсне
зобов'язання не підлягає забезпеченню.
Недійсність основного зобов'язання
(вимоги) спричиняє недійсність
правочину щодо його забезпечення, якщо
інше не встановлено цим Кодексом.

За ст. 635 ЦК України попереднім є
договір, сторони якого зобов'язуються
протягом певного строку (у певний
термін) укласти договір в майбутньому
(основний договір) на умовах,
встановлених попереднім договором.
Попередній договір укладається у
формі, встановленій для основного
договору, а якщо форма основного
договору не встановлена, - у письмовій
формі.

Ст. 657 ЦК України передбачено, що
договір купівлі-продажу житлового
будинку (квартири) укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню. Згідно ч. 1
ст. 220 ЦК України у разі недодержання
сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Як вбачається з договору, укладеного
між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 19 вересня 2012 року,
його сторони домовились про укладення
в певний строк договору
купівлі-продажу, належної ОСОБА_5
квартири за ціною 257 600 гривень. Тобто
вказаний договір за своїм змістом є
попереднім договором, а тому повинен
був укладатися у формі, встановленій
для договору купівлі-продажу квартири,
а саме: він повинен бути нотаріально
посвідченим. Проте сторони уклали його
в простій письмовій формі, а тому він
відповідно до ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 635 ЦК
України є нікчемним і жодних юридичних
наслідків не породжує, в тому числі і
для позивача. До вказаного правового
висновку обґрунтовано дійшов і суд
першої інстанції в своєму рішенні.

Таким чином колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
містять нових даних які б давали
підстави для скасування рішення суду,
яке є законним і обґрунтованим,
відповідає вимогам матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Мир
недвижимости Люкс» - відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 12 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -