Справа № 367/8929/13-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року Ірпінський міський
суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

при секретарі Тищенко К

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ірпені цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки
«КС Володар»,ОСОБА_2,3-я особа
ОСОБА_3,ОСОБА_4,3-я особа приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання договору іпотеки недійсним

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду із
позовом,відповідно до якого
зазначила,що 24.10.2009 р. між Кредитною
спілкою «КС Володар» та ОСОБА_2 був
укладений Кредитний договір №1494-К .
Згідно умов Кредитного договору
Кредитна спілка «КС Володар» надала
ОСОБА_2 кредит в розмірі 600 000,00 гривень
терміном на 24 місяці, під 19% річних.

В забезпечення виконання умов
Кредитного договору між Кредитною
спілкою «КС Володар» та ОСОБА_2 був
укладений Договір іпотеки від 24.10.2007
року.Предметом застави за іпотечним
договором є земельна ділянка,
загальною площею 0,0836 га та об'єкт
незавершеного будівництва, а саме:
АДРЕСА_1 , власниками якої є ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Внаслідок невиконання зобов'язань
Позичальника за Кредитним договором
Кредитна спілка «КС Володар» звернувся
до суду із позовом про стягнення
заборгованості за Кредитним договором.
За результатами розгляду судом
спірного питання 20.08.2013р. Ірпінський
міський суд Київської області прийняв
рішення про стягнення з Позичальника 1
679 671,23 грн. заборгованості та витрати
3441,00 гривень.

Станом на сьогодні рішення Ірпінського
міського суду Київської області було
переглянуто в апеляційному порядку та
Ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 26.11.2013 року - залишено без
змін.

За наслідками цивільної справи за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 по справі №2-2917/2010р. про визнання
права власності була укладена Мирова
угода. Ухвалою від 29.09.2010 року була
визнана мирова угода, за якою: у
власності подружжя ОСОБА_2, ОСОБА_4
залишається право власності на частину
житлового приміщення будинку площею
282,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи Ухвалу Ірпінського
міського суду Київської області у
власності подружжя ОСОБА_2, ОСОБА_4
залишається право власності на 12
частину житлового приміщення будинку
площею 282,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

В будинку, який є предметом іпотеки,
прописана неповнолітня особа донька
ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Із рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 28.12.2012р. було
прийнято рішення про відмову про
звернення стягнення предмету іпотеки.
Але 01.04.2013 року Апеляційним судом
Київської області рішення було
скасовано і задоволено позовні вимоги
ОСОБА_6.

Позивач вважає, що договір іпотеки має
бути визнаний судом недійсним так як
був укладений без її згоди на
укладання, як частина спірного
домоволодіння не є у повній власності у
ОСОБА_2

Позивачка просить визнати недійсним
договір іпотеки від 24.10.2007р,який був
укладений між Кредитною спілкою « КС
Володар» та ОСОБА_2 та посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та відшкодувати судові витрати .

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача кредитної
спілки «КС Володар» у судовому
засіданні позов не визнала,просила у
позові відмовити з тих підстав,що
позивачка не є власником частини
спірного будинку.Згідно рішення суду
власником житлового будинку є ОСОБА_6

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з»явилась,про день розгляду справи
повідомлена належним чином,про що у
справі є розписка.

3-і осорби ОСОБА_3,ОСОБА_4 та приватний
нотаріус ОСОБА_5 у судове засідання не
з»явились,про день розгляду справи
були повідомлені належним чином.

Суд,заслухавши пояснення
сторін,дослідивши письмові докази по
справі,вважає позов таким,що не
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна
особа має право у
порядку,встановленому цим
Кодексом,звернутися до суду за
захистом своїх порушених,невизнаних
або оспорюваних прав,свобод чи
інтересів.У випадках,встановлених
законом,до суду можуть звертатися
органи та особи,яким надано право
захищати права,свободи та інтереси
інших осіб,або державні чи суспільні
інтереси».

Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України
«Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб,поданим відповідно до
цього Кодексу,в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб,які беруть участь у справі».

Відповідно до ст.. 60 ЦПК
України»Кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини,на які вона
посилається як на підставі своїх вимог
і заперечень,крім
випадків,встановлених ст.. 61 цього
Кодексу».

Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України
«Обставини,встановлені судовим
рішенням у цивільній,господарській або
адміністративній справі,що набрало
законної сили,не доказуються при
розгляді інших справ,у яких беруть
участь ті самі особи або особа,щодо
якої встановлено ці обставини».

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Під
захистом розуміються дії
уповноваженої особи, діяльність
юрисдикційних органів та осіб, які у
передбаченому законом порядку
зобов'язані вжити заходів до
поновлення порушеного, оспорюваного чи
невизнаного цивільного права.

У судовому засіданні було
встановлено,що 24.10.2009 р. між Кредитною
спілкою «КС Володар» та ОСОБА_2 був
укладений Кредитний договір №1494-К .
Згідно умов Кредитного договору
Кредитна спілка «КС Володар» надала
ОСОБА_2 кредит в розмірі 600 000,00 гривень
терміном на 24 місяці, під 19% річних.

В забезпечення виконання умов
Кредитного договору між Кредитною
спілкою «КС Володар» та ОСОБА_2 був
укладений Договір іпотеки від 24.10.2007
року. Предметом застави за іпотечним
договором є земельна ділянка,
загальною площею 0,0836 га з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового
будинку,господарських будівель і
споруд,яка розташована по АДРЕСА_1 та
об»єкт незавершеного будівництва
житловий будинок готовністю 90 %,який
розташований на вказаній земельній
ділянці.Наведені обставини справи
стверджуються копією договору
іпотеки(а.с. 8-9).

Також,у судовому засіданні було
встановлено,що Внаслідок невиконання
зобов'язань Позичальника за Кредитним
договором Кредитна спілка «КС Володар»
звернувся до суду із позовом про
стягнення заборгованості за Кредитним
договором. За результатами розгляду
судом спірного питання 20.08.2013р.
Ірпінський міський суд Київської
області прийняв рішення про стягнення
з Позичальника 1 679 671,23 грн.
заборгованості та витрати 3441,00 гривень.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області було переглянуто в
апеляційному порядку та Ухвалою
Апеляційного суду Київської області
від 26.11.2013 року - залишено без
змін.Наведені обставини справи
стверджуються у судовому засідання
копіями вказаних судових рішень.

Також,у судовому засіданні було
встановлено,що рішенням апеляційного
суду Київської області від 01.04.2013р було
задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки,відповідно до якого за ОСОБА_6
визнано право власності на земельну
ділянку, загальною площею 0,0836 га з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового
будинку,господарських будівель і
споруд,яка розташована по АДРЕСА_1 та
на об»єкт незавершеного будівництва
житловий будинок загальною площею 290,9
кв.м по АДРЕСА_1.Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України від
30.10.2013р дане рішення апеляційного суду
Київської області залишено без
змін.Згідно витягу з Державного
реєстру речових прав за ОСОБА_6
зареєстровано право власності на
зазначений будинок та земельну
ділянку.

Ставлячи питання про визнання
недійсним договір іпотеки від
24.10.2007р,який був укладений між
Кредитною спілкою « КС Володар» та
ОСОБА_2позивачка посилається на ті
обставини,що зазначений договір
іпотеки був укладений без її згоди як
власника частини житлового будинку.

Дані обґрунтування є безпідставними.

Відповідно до ст.. 203 ЦК України «Зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу,іншим актам цивільного
законодавства,а також інтересам
держави і суспільства,його моральним
засадам».

Відповідно до ст.. 215 ЦК України
«Підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог,які
встановлені ч 1-3,5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу».

У судовому засіданні було
встановлено,що Ухвалою від 29.09.2010 року
по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4 по справі №2-2917/2010р. про
визнання права власності була визнана
мирова угода, за якою: у власності
подружжя ОСОБА_2, ОСОБА_4 залишається
право власності на 12 частину житлового
приміщення будинку площею 282,1 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1 і у власність ОСОБА_1,
ОСОБА_3 переходить у власність у рівних
частках 12 частина вказаного житлового
будинку (а.с.6) .Однак ,дана мирова угода
була визнана судом 29.09.2010р. На час
укладання договору іпотеки від
24.10.2007р,позивачка не була власником
предмету іпотеки,згідно п 1.8 Договору
іпотеки предмет іпотеки був об»єктом
спільної сумісної власності подружжя
ОСОБА_2 та ОСОБА_4,який надав письмову
згоду на укладання зазначеного
Договору іпотеки.Тому посилання
позивачки ОСОБА_1 на ті обставини,що на
час укладання спарного договору
іпотеки вона була власником частини
будинку АДРЕСА_1 є надуманим та
безпідставним.

Також,безпідставні посилання
представника позивачки у судовому
засіданні на ті обставини,що спірним
договором іпотеки порушуються права
неповнолітньої дитини,який проживає та
зареєстрований у АДРЕСА_1,поскільки
суду не було надано жодного доказу на
підтвердження тих обставин,що на час
укладання договору іпотеки від 24.10.2007р
у зазначеному житловому будинку була
зареєстрована та проживала
неповнолітня дитина.З поданої до суду
довідки вбачається,що у вказаному
будинку з 13.09.2009р зареєстрований
ОСОБА_7,2004р.н,але що дана дитина була
зареєстрована та проживала до 24.10.2007р
-суду доказів надано не було.Крім
того,необхідно звернути увагу на ті
обставини,що на час укладання договору
іпотеки,спірний житловий будинок не
був зданий в експлуатацію та перебував
на стадії будівництва і доказів тих
обставин,що зазначений житловий
будинок на вказаний період був
придатний для проживання суду також не
було надано.

Враховуючи викладені обставини,суд
вважає позов безпідставним та таким,що
не підлягає до задоволення.

На підставі ст. 203,215,236 ЦК України
,керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 213-218 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

ОСОБА_1 у позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Ірпінський міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги на протязі 10
днів.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Копію рішення суду направити
відповідачу та 3-м особам для відома.

З мотивованим рішенням суду сторони
зможуть ознайомитись 01.04.2014 р.

Суддя: С. І. Оладько