Справа №173/1691/13-ц
Провадження №2/173/15/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2014 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Трофимової Н.А.

при секретареві Зубачевській О.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, треті особи: відділ міграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Департаменту міграційної служби України в Дніпропетровській області, Служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

02.07.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: відділ міграції та реєстрації фізичних осіб Верхньодніпровського РВ УМВС України у Дніпропетровській області, про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації по паспортному обліку. Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником житлового будинку № 13-а по вул. Мічуріна, в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. В даному будинку зареєстрована відповідачка - колишня дружина його сина, але вона в будинку не проживає з 10.09.2012р. В добровільному порядку відповідач не бажає зніматися з реєстрації, на підставі чого просить визнати відповідачку втратившою право користування житловим приміщенням в будинку № 13-а по вул. Мічуріна, в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області; зобовязати міграції та реєстрації фізичних осіб Верхньодніпровського РВ УМВС України у Дніпропетровській області зняти відповідачку з реєстраційного обліку по паспортному режиму в будинку.

Заявою від 13.10.2013р. позивач уточнив позовні вимоги та просив суд усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку №13 по вул.. Мічурина селища Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та шляхом зняття ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку в даному житловому приміщенні (а.с. 16-17).

В судове засідання позивач зявився позовні вимоги, з урахуванням змін, підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві. Додатково суду пояснив, що на цей час у зазначеному будинку зареєстровані: позивач, його дружина, син позивача - ОСОБА_4, відповідачка та онучка позивача (донька ОСОБА_4) ОСОБА_3. Син позивача та відповідачка були зареєстровані в його будинку за його згодою. Відповідачка разом з донькою - ОСОБА_3, виїхали з будинку та зібрали усі свої особисті речі, а також речі, які належали позивачеві та його сину, в звязку з чив він в той самий день звернувся до міліції з заявою. Підтвердив, що онучка - ОСОБА_3 приходить до спірного будинку к своєму батьку сину позивача, іноді вона залишається ночувати, також онучка проживала у спірному будинку під час зимових канікул 2013-2014 р.р.

Представник позивача в судове засідання зявилася, позовні вимоги, з урахуванням змін,підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві.

Відповідачка в судове засідання зявилася, частково визнала обставини на які посилається позивач. Суду пояснила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з сином позивача - ОСОБА_4. 04.10.2012 року після розірвання шлюбу вона разом з донькою - ОСОБА_3 виїхали з будинку позивача. Підтвердила, що вона не проживає в спірному будинку. Зазначала, що донька ходить до батька, який проживає та зареєстрований в спірному будинку, також донька проживала в спірному будинку під час канікул. Проти визнання її втратившею права користування спірним будинком та зняття з реєстрації не заперечувала, проте просила залишити право користування житловим приміщенням та не знімати з реєстрації неповнолітню доньку ОСОБА_3.

Третя особа 1 в судове засідання не зявилася, про час, день та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Третя особа 2 служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не зявилася, про час, день та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Надала рішення комісії з питань захисту прав дитини при Верхньодніпровської районній державній адміністрації від 19 грудня 2013 року, відповідно до якого комісія вирішила, що зняття з реєстрації неповнолітньої ОСОБА_3 за адресою: вул.. Мічурина, буд. 13 а, сул. Новомиколаївка, Верхньодніпровського району, є недоцільним так як порушуються її права (а.с. 58).

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідачку, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником будинку №13/а по вул. Мичурина, смт. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на підставі Договору Купівлі-продажу від 19.07.2000р., посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за №1580 (а.с. 10).

Відповідно до змісту Домової книги для прописки громадян, що проживають в будинку №13/а по вул. Мичурина, смт. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в будинку зареєстровані: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 5-6).

Відповідачка є колишньою дружиною сина позивача, шлюб між якими був розірваний 10.09.2012 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження (а.с. 20) та визнається сторонами.

Неповнолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 є донькою ОСОБА_4 (сина позивача), що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-КИ №040994, виданим 15.12.1998р. виконкомом Новомиколаївської сел.ради Верхньодніпровського р-ну Дніпропетровської області (а.с.20) та визнається учасниками по справі.

04.10.2012 року відповідачка з неповнолітньою донькою виїхала з будинку №13/а по вул. Мичурина, смт. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Суд вважає доведеною дату виїзду відповідачки з донькою зі спірного будинку 04.10.2012 року, оскільки на цю дату вказує відповідачка та позивач зазначає, що звернувся до районного відділу міліції з заявою про крадіжку речей, які забрала з собою відповідачка, безпосередньо в день, коли відповідачка виїхала з будинку, одночасно з цим звернення позивача зареєстровано 04.10.2012 року, що підтверджується Талоном-повідомленням №71 (а.с. 26).

Відповідно до ч.2 та ч. 3 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно зі ч.1 та ч. 4 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Починаючи з 04.10.2012 року та час розгляду справи (28.04.2014р), відповідачка в спірному будинку не проживає, ця обставина визнана сторонами та не потребує доказуванню в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України, відповідно до якої, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Доказів поважності причин відсутності відповідачки в спірному будинку суду не надано.

За такими обставинами, відповідачка втратила право користування спірним жилим будинком, тому позовні вимоги в цієї частині підлягають задоволенню.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в даному житловому приміщенні виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

Оскільки на день звернення позивача до суду, а також на час розгляду справи в суді, у відділу міграції та реєстрації фізичних осіб ГУ ДМС України у Дніпропетровській області не було підстав для зняття з реєстрації відповідача (не існувало рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням, що набрало чинності) то він не порушував будь-яких прав, свобод та інтересів позивача, відповідно вимога позивача щодо зняття відповідачку з реєстрації є передчасною.

Крім того, наявність рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації фізичної особи щодо якої прийняте це рішення і у такому разі, зняття з реєстрації проводиться позасудовому порядку.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині усунення перешкоди у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку №13 по вул.. Мічурина селища Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та шляхом зняття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку в даному житловому приміщенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 та ч.6 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно ч.3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Виходячи із аналізу ч.2 ст. 156 ЖК України, право на проживання неповнолітньої дитини разом з батьками виникає незалежно від волі власника житлового приміщення.

Отже, право проживання неповнолітньої дитини є похідним правом від права проживання її батьків (за умови наявності права проживання в приміщенні у батьків або одного із них), та дитина, яка досягла чотирнадцяти років має право самостійно визначати з ким із батьків вона буде проживати, при цьому реалізація такого права на проживання неповнолітньої дитини не залежить від волевиявлення власника приміщення.

Враховуючи, що у спірному будинку зареєстрований та фактично проживає батько неповнолітньої ОСОБА_4 (сина позивача) та неповнолітня ОСОБА_3 періодично відвідує батька та залишається там проживати певний час (вихідні, канікули та інш.), що підтвердили в судовому засіданні сторони, то відсутні підстави для визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 214-215, 217-218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, треті особи: відділ міграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління Департаменту міграційної служби України в Дніпропетровській області, Служба у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням,- задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку №13-а по вул. Мічуріна, селища Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

В решті позову відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 28.04.2014р., повний текст рішення буде виготовлено 03.05.2014р.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Трофимова