Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна
Провадження № 22-ц/783/1303/14
Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
представника позивача ЛМКП
«Львівводоканал» - Сороки Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Сихівського районного суду
м.Львова від 20 грудня 2013 року у справі
за позовом Львівського міського
комунального підприємства
«Львівводоканал» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу за
житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 20.12.2013 року позов
Львівського міського комунального
підприємства «Львівводоканал» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення боргу за житлово-комунальні
послуги - задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на користь Львівського міського
комунального підприємства
«Львівводоканал» заборгованість по
оплаті послуг водопостачання та
водовідведення в розмірі 2160,91 грн. та
229,40 грн. судових витрат. В іншій частині
позову відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2 В
апеляційній скарзі просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове рішення.
Так, на її думку, оскаржуване рішення є
незаконним та необґрунтованим,
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Так, судом при ухваленні рішення не
було враховано, що у них у квартирі
встановлено засоби обліку споживання
води (лічильники) з 2002 року, а
нарахування заборгованості позивачем
здійснено без врахування показань
таких, а з розрахунку кількості осіб, що
проживають у квартирі. Крім цього, вона
добросовісно оплачувала послуги
водопостачання та водовідведення з
врахуванням показника лічильників,
працівники ж позивача показники таких
не знімали, а тому вимоги до них є
безпідставними.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_5,
ОСОБА_6 не з'явилися, однак суд вважав за
можливе проводити розгляд справи у їх
відсутності, враховуючи, що такі особи
належним чином повідомлялись про час
та місце розгляду справи, причин неявки
не повідомили, жодних клопотань про
відкладення розгляду справи від них не
надійшло та зважаючи на вимоги ст. 305
ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідачів на підтримання скарги,
представника позивача в заперечення
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає з таких
підстав.

Як вбачається із матерів справи та
сторонами не оспорювалось відповідачі
є наймачами квартири АДРЕСА_1 та
позивач надає відповідачам послуги з
водопостачання та водовідведення.
Нерегулярно та не у повному обсязі
оплачуючи вказані послуги відповідачі
допустили заборгованість перед
позивачем за оплату таких. Така
заборгованість утворилася за період з
1.10.2000 року по 30.11.2013 року. Розмір такої
за вказаний період склав 2896,1 грн.

Враховуючи вказане, а також врахувавши
трирічний строк позовної давності
судом першої інстанції було зроблено
висновок про необхідність стягнення
такої заборгованості солідарно з
відповідачів за період з 1.11.2010 року,
тобто за три роки до часу звернення до
суду (12.11.2013 року) у розмірі 2160,91 грн., чим
частково задоволено позовні вимоги.

Колегія суддів, перевіривши рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги вважає, що таке є підставним та
доводи скарги висновків суду не
спростовують.

Так, дійсно у квартирі відповідачів
наявні два прилади обліку споживання
води та такі встановлені з 2002 року.
Нарахування ж позивачем за період
користування відповідачами послугами
позивача з листопада 2011 року по січень
2013 року здійснено без врахування їх
показників, а з розрахунку кількості
осіб, що проживають у квартирі. Однак
такі нарахування здійснені у
відповідності до вимог закону та
такими нарахуваннями права
відповідачів не порушено жодним чином.

Так як вбачається із акту №024885 від
1.08.2011 року розпломбування лічильників
(а.с. 27), що підтвердили і самі
відповідачі, прилади обліку води, що
розташовані у квартирі відповідачів
були розпломбовані у зв'язку із
закінченням терміну дії тавра
держповірки та неможливістю їх
подальшого використання. Відповідачів
було попереджено про необхідність
здійснення відповідної повторної
реєстрації лічильників у
відповідності до вимог закону та
надано для цього відповідний період,
під час якого нарахування оплати за
послуги водопостачання та
водовідведення не здійснювалось.
Період позивачем відповідачам був
наданий більший ніж передбачений
законом,а саме замість місяця
відповідачам нарахування не
здійснювалось протягом трьох місяців.
Незважаючи на це та передбачений ч.2 ст.
11, ч.2 ст. 28 Закону України «Про
метрологію та метрологічну
діяльність», п. 15, Правил надання послуг
з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, що затверджені
Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року та п.
5.10 Правил користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених Наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України №190 від 27.06.2008
року обов'язок проходження реєстрації
приладів обліку для можливості їх
подальшого використання відповідачами
таких дій протягом наданого періоду не
здійснено. Таку реєстрацію прилади
обліку у квартирі відповідачів пройшли
28.01.2013 року про що свідчить відповідний
акт реєстрації лічильників №085139. Тому
за період листопад 2011 року - січень 2013
року нарахування відповідачам плат за
послуги з водопостачання та
водовідведення здійснювалось у
відповідності до вимог закону з
розрахунку кількості осіб, що вказані
як такі, що проживають у квартирі
відповідно до довідки КЕВ БУ №4 №722 від
22.09.2013 року (а.с. 5).

Що стосується доводів про здійснення
оплат за надані послуги позивача, то
такі дійсно були здійснені
відповідачами та враховані як
вбачається із розрахунків нарахування
та оплати таких послуг (а.с. 6-9, 16-19), як
позивачем при здійсненні нарахування
заборгованості, так і судом при
ухваленні рішення.

Враховуючи вказане доводи апеляційної
скарги висновків суду першої інстанції
не спростовують, а тому таку слід
відхилити, а оскаржуване рішення
залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду
м.Львова від 20 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
Я.А. Левик

Судді:
В.Я.
Бакус

Т.А.
Гірник