Справа № 434/4649/13-ц
Провадження № 2/434/1120/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/Мотивована частина/

02 квітня 2014 року
Артемівський районний суд м. Луганська

у складі головуючого судді
Морозової С.М.

при секретарі
Івановій І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення суми, поновлення строку,

В С Т А Н О В И В

Позивачі просять суд стягнути
солідарно з відповідачів неправомірно
отриману суму у зв'язку з невиконанням
зобов'язань з урахуванням індексу
інфляції у розмірі 817200,00 грн. та
поновити їм строк для звернення до
суду, посилаючись на наступні
обставини.

05.02.2007 року між позивачами та ОСОБА_3,
який на той час знаходився в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, та
ОСОБА_5 був укладений у усній формі
договір купівлі продажу, відповідно до
якого відбувся договір купівлі-продажу
нежитлового приміщення - недобудованої
станції технічного обслуговування
автомобілів на три пости технічною
готовністю 72 % за адресою: АДРЕСА_1, який
був укладений у формі розписки. Згідно
домовленості позивачі передали
відповідачам 450000 грн., а відповідачі
зобов'язалися в строк до 13.02.2007 року
посвідчити договір нотаріально, але до
цього часу відмовляються оформити
договір нотаріально та віддати гроші,
користуються безпідставно набутим
майном, що спричиняє їм збитки і що
змусило позивачів звернутися до суду.
Оскільки тільки 29.05.2013 року було
скасовано рішення Артемівського
районного суду м. Луганська від 17.04.2007
року про визнання за ними права
власності і саме з цього часу їм стало
відомо, що їх права порушені, позивачі
просять суд поновити їм строк для
звернення до суду, бо пропущений він з
поважних причин.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав, суду
пояснив, що дійсно була така
домовленість, він отримав гроші, які
були витрачені на потреби їх сім'ї, був
зроблений ремонт квартири, гроші пішли
на навчання дружини та на утримання
двох малолітніх дітей, оскільки на той
час дружина не працювала, і оскільки
договір купівлі-продажу нежитлового
приміщення не був посвідчений
нотаріально, він не заперечує проти
повернення грошів.

Відповідачки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явилися, про день
слухання справи неодноразово належним
чином були повідомлені, про причини
неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивачів та їх
представника, відповідача ОСОБА_3,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ЦПК України, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 05 лютого 2007 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 була надана розписка
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно до якої вони
отримали від позивачів 450000,00 грн. в
рахунок договору купівлі-продажу
належної їм на праві власності
недобудованої СТО на три пости,
технічною готовністю 72 % та яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, також
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зобов'язалися
оформити договір купівлі-продажу в
нотаріальній конторі до 13.02.2007 року.

Відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від
02.02.2007 року недобудована будівля
станції технічного обслуговування на
три пости за адресою: АДРЕСА_1 до цього
часу належить ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по 1/2
частці кожному.

Рішенням Артемівського районного суду
м. Луганська від 17 квітня 2007 року
визнана дійсною угода купівлі-продажу
недобудованої будівлі-станції
технічного обслуговування автомобілів
на три пости технічною готовністю на 72
%, розташованою за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 390,8 кв.м. укладеною між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 05.02.2007 року,
визнано право власності за ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на недобудовану будівлю-станцію
технічного обслуговування автомобілів
на три пости технічною готовністю на 72
%, розташованою за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 390,8 кв.м. на підставі
договору купівлі-продажу від 05.02.2007
року.

З вищезазначеного рішення вбачається,
що відповідачка ОСОБА_5 пояснила, що
вона та ОСОБА_3 домовилися з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про купівлю-продаж нежитлового
приміщення, а 05.02.2007 року отримали гроші
та написали розписку і віддали
документи на нерухоме майно, але
нотаріально не посвідчили договір.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 29 травня 2013 року
вищезазначене рішення Артемівського
районного суду м. Луганська скасовано,
оскільки були недодержані вимоги про
нотаріальне посвідчення правочину.

З вищезазначеного рішення вбачається,
що ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в
якій вважає, що вищезазначеним
рішенням вона позбавлена права на
сумісну власність у вигляді нежитлової
будівлі.

З вищезазначеного рішення вбачається,
що 30.10.2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
одружилися, 02.03.2004 року рішенням сесії
Луганської міської ради ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 була видана в оренду земельна
ділянка, 21 липня 2005 року була отримана
згода на виконання будівельних робіт.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він є
оперуповноваженим на сел. Ювілейне, м.
Луганська і за проханням позивачів
неодноразово, приблизно рази три,
приносив повістки ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які
мешкають на сел. Ювілейне, м. Луганська.
31.03.2014 року він в котрий раз приніс
повістку ОСОБА_5, яка взяла повістку,
але відмовилася розписуватися. Після
цього він пішов до ОСОБА_4, яка теж взяла
повістку, але відмовилася
розписуватися. Про причини не
підписання повісток ОСОБА_5 та ОСОБА_4
нічого не пояснювали.

Ст.169 ЦПК України передбачає, якщо суд
немає відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належними
чином, або причину неявки буде визнано
неповажною, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи
доказів.

Враховуючи, що відповідачкам ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 неодноразово передавалися
повістки та вони належним чином
повідомлялися про день слухання
справи, але в судові засідання на
протязі всього часу слухання справи не
з'являлися, суд вважає причину їх
неявки неповажною та вважає за можливе
вирішити справу на підставі наявних у
ній доказів.

Ст.65 СК України передбачає, що дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної власності
подружжя, за взаємною згодою.

Договір укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого подружжя, якщо майно, одержане
за договором, використане в інтересах
сім'ї.

Ст.205 ЦК України передбачає, що правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

На підставі ст.509 ЦК України -
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона /боржник/
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони /кредитора/ певну дію /передати
майно, виконати роботу, надати послуги/,
сплатити гроші тощо/або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України - зобов'язання
повинні виконуватися належним чином і
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається.

Ст.530 ЦК України передбачено, якщо строк
/термін/ виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Згідно з вимогами ст.545 ЦК України -
прийнявши виконання зобов'язань,
кредитор повинен на вимогу боржника
видати йому розписку про одержання
виконання частково або в повному
обсязі. Якщо боржник видав кредиторові
борговий документ, кредитор приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає. Наявність
боргового документа у боржника
підтверджує виконання ним свого
обов'язку.

Відповідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
/неналежне виконання/.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема;

1) припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Ст.541 ЦК України передбачає, що
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема, у разі неподільності предмета
зобов'язання.

Ст.1190 ЦК України встановлено, що особи,
спільними діями або бездіяльністю яких
було завдано шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим.

Ст.22 ЦПК України передбачає, що, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права /реальні збитки/;

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене /упущена вигода/;

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Ст.1212 ЦК України передбачає, що особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
/потерпілого/ без достатньої правової
підстави /безпідставно набуте майно,
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно буле набуте, згодом відпала.

Судом встановлено, що договір від 05.02.2007
року, однієї із сторін якого був ОСОБА_3
був укладений ним в інтересах сім'ї,
створював обов'язки і для ОСОБА_4 як
дружини, гроші отримані ОСОБА_3 по
розписці від 05.02.2007 року були отримані
ним в період шлюбу з ОСОБА_4, в період їх
спільного життя, витрачені на потреби
сім'ї і ці доводи ОСОБА_3 не спростовані
в судовому засіданні.

Виходячи з того, що між сторонами
склалися правовідносини, відповідно до
яких позивачі повинні були передати
відповідачам 450000 грн. в рахунок
купівлі-продажу належного їм на праві
власності недобудованого будинку
станції технічного обслуговування
автомобілів на три пости, технічною
готовністю на 72 % за адресою: АДРЕСА_1 і
повністю виконали свої зобов'язання
передав відповідачам 05.02.2007 року 450000
грн., що підтверджується розпискою, а
відповідачі зобов'язувалися оформити
договір купівлі-продажу
вищезазначеного об'єкту в нотаріальній
конторі до 13.02.2007 року, але до цього часу
не виконали свого обов'язку щодо
переоформлення договору
купівлі-продажу вказаного об'єкту
нерухомості до 13.02.2007 року в
нотаріальній конторі, суд вважає, що
відповідачі безпідставно набули
грошові кошти, які належать позивачам.

Враховуючи, що цінність грошових
коштів з 2007 року, з моменту фактичної
передачі грошової суми і до
теперішнього часу, значно знецінилася
у зв'язку з інфляційними процесами, суд
вважає неправомірно отримані кошти
відповідачами є збитки, які понесені
позивачами і тому вони підлягають
стягненню з урахуванням індексу
інфляції.

Оскільки в розписці від 05.02.2007 року
відсутні відомості про те, яку частку
отримав ОСОБА_3 та ОСОБА_5, з витягу з
реєстру про реєстрацію права власності
на нерухоме майно від 02.02.2007 року
вбачається, що об'єктом є недобудована
будівля станції технічного
обслуговування на три пости по АДРЕСА_1
і власниками цього об'єкту є ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 по 1/2 частці кожний, але
відомості, з яких конкретно споруд та
будівель складаються ці частки
відсутні, гроші, суд вважає, що
спільними діями відповідачів, які не
виконали свого обов'язку зазначеного в
розписці від 05.02.2007 року, завдана шкода
позивачам, яка підлягає відшкодуванню.

Виходячи з того, що ОСОБА_3, знаходячись
в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4
отримав від позивачів разом з ОСОБА_5
гроші у сумі 450000,00 грн., які були ним
витрачені на потреби сім'ї і ця
обставина не спростована
відповідачкою ОСОБА_4, суд вважає, що її
спільними діями з ОСОБА_3 та ОСОБА_5
позивачам завдані збитки, сума у
розмірі 450000,00 грн. отримана ними
неправомірно, з урахуванням індексу
інфляції, який за період з лютого 2007
року по липень 2013 року становить 181,6 %,
розмір цієї суми 817200,00 грн., дана сума
підлягає поверненню, а позовні вимоги
задоволенню в повному обсязі.

Беручи до уваги, що рішенням колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Луганської
області від 29.05.2013 року було скасовано
рішення Артемівського районного суду
м. Луганська від 17.04.2007 року, яким за
позивачами було визнано право
власності на об'єкт нерухомості -
нежитлове приміщення - недобудованої
станції технічного обслуговування
автомобілів на три пости, технічною
готовністю 72 %, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, тобто з цього часу
право позивачів було порушено, суд
вважає, що це є поважною причиною
пропуску строку для звернення до суду і
цей строк підлягає поновленню.

На підставі ст.ст. 22, 205, 509, 526, 530, 545, 610, 625,
190, 1212 ЦК України, ст. 65 СК України,
керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення суми, поновлення
строку задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в
солідарному порядку на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 817200,00 грн. та судові витрати у
розмірі 3441,00 грн. та поновити строк для
пред'явлення позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Луганської області на протязі 10 днів з
дня проголошення рішення, а особами які
не були присутні під час проголошення
рішення на протязі 10 днів з дня
отримання копії рішення шляхом подачі
скарги через Артемівський районний суд
м. Луганська.

Суддя (підпис)
Морозова С.М.

Згідно оригіналу, оригінал
знаходиться в матеріалах справи №
434/4649/13-ц, провадження № 2/434/1120/14.

Суддя:
Морозова С.М.