РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18986/13-ц

пр. № 2/759/987/14

03 квітня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

при секретарі:
Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві позов ОСОБА_1, яка
діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя
особа: Служба у справах дітей
Святошинської РДА про визнання права
користування житловим приміщенням та
вселенн,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1, в інтересах
малолітньої своєї дочки ОСОБА_2, 2002 р.н.,
у листопаді 2013 р. звернулася до суду з
зазначеним вище позовом посилаючись на
те, що вона з кінця 1990 р. перебувала у
фактичних шлюбних стосунках з
відповідачем ОСОБА_1, який в подальшому
запропонував проживати разом у його
квартирі АДРЕСА_1. Позивачка зазначає,
що у період їх фактичного подружнього з
відповідачем життя, вона ІНФОРМАЦІЯ_5
народила сина ОСОБА_4, після чого 07.05.1994
р. сторони зареєстрували свій шлюб, та
ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила дочку
ОСОБА_2

Позивачка вказує, що по теперішній час
вона та діти проживають у спірній
квартирі, проте, лише син ОСОБА_3, 1993 р.н.
зареєстрований у вказаному приміщенні,
оскільки відповідач ОСОБА_1
категорично відмовляється реєструвати
свою дочку за місцем її фактичного
проживання з моменту її народження.
Позивачка зазначає, що у грудні 2011 р. їх
з відповідачем шлюб був розірваний,
проте, до теперішнього часу вона та
малолітня дочка проживають у спірній
квартирі, користуються комунальними
послугами, сплачують їх вартість. В
зв'язку з наведеним вище, позивачка
просить суд визнати за її малолітньою
дочкою ОСОБА_2, 2002 р.н. право
користування квартирою АДРЕСА_1,
вселити дочку у вказане приміщення та
стягнути з відповідачів судові
витрати.

Позивачка в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги та просили
їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник
в судовому засіданні позов не визнали
та просили у його задоволенні
відмовити, при цьому, відповідач
пояснив, що малолітня дочка ОСОБА_2 з 2011
р. і по теперішній час проживає спірній
квартирі.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов визнав та просив його
задовольнити.

Представник третьої особи Служби у
справах дітей Святошинської РДА, в
судове засідання не з'явився, направив
на адресу суду листа, відповідно до
якого просив справу розглянути у його
відсутність, винести рішення в
інтересах та на користь дитини (а.с. 49),
тому суд вважає можливим розглянути
справу за відсутності останнього на
підставі наявних в матеріалах справи
доказів.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
представника відповідача та
дослідивши письмові докази по справі
прийшов до висновку, що позов необхідно
задовольнити частково з наступних
підстав.

Згідно ч. 3 ст. 9 Житлового Кодексу
України, ніхто не може бути виселений
із займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Згідно Постанови Пленуму Пленуму
Верховного суду України № 2 від 12.04.1985 р.
«Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України» - вирішуючи
спори про право користування жилим
приміщенням осіб, які вселилися у
житло, суд повинен з'ясовувати, зокрема:
чи була згода на це всіх членів сім'ї
наймача, чи було це приміщення
постійним місцем їх проживання,
тривалість часу їх проживання, тощо.

Встановлено, що батьками ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідач ОСОБА_3 та
позивачка ОСОБА_1 (а.с. 11).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 та
позивача ОСОБА_1 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 07.05.1994 р., який
був розірваний 20.12.2011 р., проте, як в
судовому засіданні підтвердив
відповідач, сторони перебувають у
фактичних шлюбних стосунках з кінця 1990
р. (а.с. 12, 22).

Судом встановлено, що громадянці
ОСОБА_6 - матері відповідача, 25.11.1974 р.
був виданий ордер на право заняття
квартири АДРЕСА_1 на сім'ю з чотирьох
осіб: на неї - ОСОБА_6, її чоловіка -
ОСОБА_7, її сина - відповідача - ОСОБА_1 та
її дочку - ОСОБА_8 (а.с. 7).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1
зазначив, що його мати ОСОБА_6 на даний
час постійно проживає в Російські
Федерації, у зв'язку з чим сама знялася
з реєстраційного обліку за вказаною
вище адресою, так само вчинила його
сестра ОСОБА_8, яка вийшла заміж та
проживає у помешканні свого чоловіка, а
батько відповідача - ОСОБА_7 помер.

В судовому засіданні встановлено, що в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано дві
особи: відповідач ОСОБА_1 та син сторін
ОСОБА_4, при цьому, малолітня ОСОБА_2, 2002
р.н., яка є дочко відповідача, на даний
час ніде не зареєстрована.

Як в судовому засіданні встановлено та
підтверджено відповідачем ОСОБА_1,
малолітня ОСОБА_2, 2002 р.н. фактично
проживає до теперішнього часу в
квартирі АДРЕСА_1.

Також, факт постійного проживання
малолітньої ОСОБА_2, 2002 р.н. в спірній
квартирі підтверджується Актом
обстеження житлово-побутових умов
проживання дітей від 26.05.2011 р. та 05.11.2013
р. складених Службою у справах дітей
Святошинської РДА (а.с. 13, 14).

Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 2011 р.
вчиняє дії щодо реєстрації малолітньої
дочки з її батьком ОСОБА_1 за адресою
його реєстрації, а саме: в квартирі
АДРЕСА_1, що підтверджується листом
Святошинського РУГУ МВС України в м.
Києві від 29.03.2011 р. № 733 (а.с. 15).

Таким чином, оскільки достеменно
встановлено, що протягом тривалого
часу малолітня ОСОБА_2, 2002 р.н. проживає
в спірній квартирі за місцем
реєстрації її батька відповідача по
справі ОСОБА_1, який в судовому зсіданні
підтвердив даний факт, тим самим
визнавав за малолітньою право
користування квартирою АДРЕСА_1, суд
дійшов до висновку про можливість
визнання за ОСОБА_2 право користування
на вказане житлове приміщення.

При цьому, позовні вимоги позивачки
щодо вселення малолітньої ОСОБА_2, 2002
р.н. в спірне житлове приміщення не
підлягає задоволенню оскільки, як в
судовому засіданні встановлено,
остання на даний час проживає у
вказаній квартирі, крім того
позивачкою не надано суду доказів
чинення відповідачем ОСОБА_1 будь-яких
перешкод у проживанні неповнолітньої у
спірному житловому приміщенні, а тому у
суду відсутні підстави для її вселення
та задоволення такої вимоги.

З урахуванням вищевикладеного та
досліджених матеріалів справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позивачка відповідно до ст. 60 ЦПК
України, частково довела в судовому
засіданні позовні вимоги, які знайшли
своє підтвердження та обґрунтування, а
тому позов підлягає частковому
задоволенню

На підставі ст.ст. 9, ЖК
України, Постанови Пленуму Верховного
суду України № 2 від 12.04.1985 р. «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» ст. 651 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60,
179, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах
малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Служба у
справах дітей Святошинської РДА про
визнання права користування житловим
приміщенням та вселення - задовольнити
частково.

Визнати за малолітньою ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 право користування
житловим приміщенням, а саме: квартирою
АДРЕСА_1

Стягнути солідарно з ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_7), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5) на
користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_8) судовий
збір в розмірі 115 (сто п'ятнадцять) грн. 00
коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі до Святошинського районного
суду м. Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення або отримання копії
рішення.

Суддя: