________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/5010/13-ц
Провадження № 2/520/2543/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Салтан
Л.В.

при секретарях
Зозулянському Д.О., Мельничуковській
К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України про встановлення
факту нещасного випадку, пов'язаного з
виробництвом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського
районного суду м. Одеси з позовом до
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, в якому просить
встановити, що нещасний випадок, який
стався з ОСОБА_1 на території ТОВ Фірми
«Almeta Co.LTD» 13 жовтня 2006 року, пов'язаний з
виробництвом і є страховим випадком;
визначити дійсним акт про нещасний
випадок на виробництві за формою Н-1 № 1
від 29 жовтня 2007 року, складений ТОВ
Фірмою «Almeta Co.LTD» на ім'я ОСОБА_1; визнати
дійсним акт розслідування нещасного
випадку на виробництві за формою Н-5 № 1
від 3 вересня 2007 року, складений ТОВ
Фірмою «Almeta Co.LTD» на ім'я ОСОБА_1.

Позивач посилається на те, що він
працював на посаді комірника в ТОВ
Фірма «Almeta Co.LTD» та здійснював
перевірку прийнятих на склад і
випущених зі складу цінностей на
відповідальність їх
товарно-супровідним документам щодо
кількості, асортименту, якості,
комплектності, а також по іншим
характеристикам, в залежності від
конкретних цінностей та повинен був
здійснювати збереження на складі
товарно-матеріальних та інших
цінностей.

12 жовтня 2006 року на територію складу, де
працював позивач під час завантаження
будівельними матеріалами автомобілю
марки ГАЗЕЛЬ, д/н НОМЕР_1, під
керівництвом ОСОБА_2, позивачем була
виявлена спроба останнього незаконно
вивезти з території підприємства мішок
з алебастром та на вимогу позивача
товар був повернутий на склад.

13 жовтня 2006 року ОСОБА_2 наніс удар
позивачу, спричинивши тілесні
пошкодження та на підставі листка
непрацездатності МКЛ № 1 позивача було
звільнено з займаної посади.

У зв'язку з тим, що відповідач відмовив
у нарахуванні соціальних виплат,
позивач вимушений звернутися до суду.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріли справи, суд вважає,
що в задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 працював в ТОВ «Almeta Co.LTD» на
посаді комірника з липня 2004 року.

Відповідно до постанови Київського
районного суду м. Одеси від 29 квітня 2011
року та ухвали Одеського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2013 року, відмовлено в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України в
Київському районі м. Одеси про
зобов'язання сплатити страхові
виплати.

Підставою для відмовлення зазначеного
адміністративного позову є те, що акт
про нещасний випадок на виробництві № 1
від 29 жовтня 2007 року за формою Н-1 та акт
розслідування випадку на виробництві
№ 1 від 3 вересня 2007 року за формою Н-5 не
відповідає вимогам Порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків та професійних
захворювань на виробництві, який
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 25 серпня 2004 року
№ 1112.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Із наданих заявниками доказів не
вбачається можливим дійсно встановити,
що нещасний випадок, який стався з
ОСОБА_1 на території ТОВ Фірми «Almeta Co.LTD»
13 жовтня 2006 року, пов'язаний з
виробництвом і є страховим випадком.

Слід зазначити, що акт про нещасний
випадок на виробництві № 1 від 29 жовтня
2007 року за формою Н-1 не відповідає
вимогам Порядку розслідування та
ведення обліку нещасних випадків та
професійних захворювань на
виробництві, який затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 25 серпня 2004 року № 1112.

Відповідно до п. 16 зазначеного порядку
нещасні випадки, пов'язані із завданням
тілесних ушкоджень іншою особою, або
вбивство працівника під час виконання

чи у зв'язку з виконанням ним трудових
(посадових) обов'язків чи дій в
інтересах підприємства незалежно від
порушення кримінальної справи
розслідуються відповідно до цього
Порядку. Такі випадки визнаються
пов'язаними з виробництвом (крім
випадків, що сталися з особистих
мотивів).

Надані позивачем документи не
відповідають ст. 35 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Позивач не довів той факт, що пригода,
яка сталася 12 жовтня 2006 року не з
особистих мотивів, а під час виконання
ним трудових обов'язків.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд розглянувши справу в межах
заявлених позивачем вимог, на основі
дотримання принципів диспозитивності,
змагальності справедливості
судочинства, всебічного та повного
дослідження обставин справи, перевірки
їх наданими сторонами доказами,
оцінивши їх у сукупності, виконавши
вимоги процесуального закону, дійшов
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ч.3, 213, 215, 256 - 259,
294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до Відділення виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України про
встановлення факту нещасного випадку,
пов'язаного з виробництвом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий
Салтан Л. В.