У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 19 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 28 лютого 2014 року в справі за позовом
Львівського комунального підприємства
«Левандівка» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості по оплаті
комунальних послуг з постачання
централізованого опалення,

в с т а н о в и в :

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 19 липня 2013 року
позов Львівського комунального
підприємства «Левандівка» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь Львівського комунального
підприємства «Левандівка»
заборгованість по оплаті комунальних
послуг з постачання централізованого
опалення та утримання будинку за
період з 01 листопада 2008 року по 31 травня
2013 року включно в розмірі 14 312 грн 93 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 28 лютого 2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 19 липня 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій і ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про задоволення позовних
вимог, правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішили спір з урахуванням меж
заявлених вимог та конкретних обставин
справи на підставі наданих сторонами
доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 19 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 28 лютого 2014 року в справі
за позовом Львівського комунального
підприємства «Левандівка» до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по
оплаті комунальних послуг з постачання
централізованого опалення, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур