РІШЕННЯ

іменем України

« 13» березня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

за участі представників позивача -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 до гаражного кооперативу «Амур»
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із
даним позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що 24.08.1979 р. взяла
шлюб із ОСОБА_3; ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть від
22.04.2013 р.). Як зазначається позивачем
при зверненні до суду подружжя було
зареєстровано та проживало за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується Довідкою
ЖБК-380 від 29.10.2013 р. за №115. Після смерті
чоловіка відкрилася спадщина, яка
складається з грошових вкладів
(внесків) з відповідними відсотками, що
знаходяться у фрунзенському
відділенні у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в м.
Дніпропетровську, та дана спадщина
була прийнята позивачем, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом від 2.10.2013 р. №1715
та витягом про реєстрацію в Спадковому
реєстрі №35484772 від 22.10.2013 р., які видані
приватним нотаріусом ОСОБА_5

Разом з тим, як зазначається
позивачем при зверненні до суду,
померлий чоловік був членом гаражного
кооперативу «АМУР» (кооператив
розташований по вул. Дементьева 3 у м.
Дніпропетровську) на підставі рішення
виконкому Амур- Нижньодніпровського
району у м. Дніпропетровську від 15.04.1988
р. №284 і за ним числиться гараж НОМЕР_2,
що підтверджується довідкою №9 від
31.10.2013 р. (вих. №9), яка видана гаражним
кооперативом «АМУР». Як вбачається із
зазначеної довідки №9 від 31.10.2013 р. вих.
№9, видану гаражним кооперативом
«АМУР», ОСОБА_3 побудував гараж НОМЕР_2
за власний кошти та відсутня
заборгованості по оплаті внесків на
утримання кооперативу.

Рішенням виконкому
Амур-Нижньодніпровського району у м.
Дніпропетровську від 15.04.1988 р. №284 було
надано дозвіл на будівництво гаражів
членам кооперативу на її території за
адресою м. Дніпропетровськ, вул.
Дементьева 3. Цим же рішенням було
затверджено список членів кооперативу,
до якого входив ОСОБА_3; після
завершення будівництва гаражу ОСОБА_3
замовив інвентаризацію в ДМБТІ та
отримав технічний паспорт станом на
жовтень 1990 р.

Утім, право власності на
зазначений гараж ОСОБА_3 за життя у
встановленому законом порядку не
зареєстрував, що підтверджується
довідкою КП «ДМБТІ» від 11.10.2013 р. за вих.
№11648; після смерті ОСОБА_3 позивач
звернулася до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини на гараж НОМЕР_2 в
гаражному кооперативі «АМУР» по вул.
Дементьева 3 у м. Дніпропетровську,
утім, постановою приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 від 23.10.2013
р. було відмовлено позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на гараж НОМЕР_2, який
розташований за адресою м.
Дніпропетровськ, вул. Дементьева
(гаражний кооператив «АМУР») через
відсутність правовстановлюючих
документів на вищевказаний гараж.

В силу ч. 4 ст. 25 ЦК, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК
України не підлягає реєстрація права
власності на спірний гараж на ім'я
померлого, тому позивач має вимушена
захистити своє право на спадкове майно
в судовому порядку, оскільки
відсутність у спадкодавця
правовстановлюючого документа на
спадкове майно не дає підстави для
оформлення свідоцтва про право на
спадщину за законом в нотаріальному
порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочині; у відповідності
до п.8 постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування»: якщо будівництво
здійснювалось згідно з законом, то у
разі смерті забудовника до завершення
будівництва його права та обв'язки як
забудовника входять до складу
спадщини.

На переконання позивача оскільки
будівництво гаражу НОМЕР_2 було
завершено до 1990 р., то в такому випадку
предметом спадкування є право
власності на майно, а не на майнові
права на незавершене будівництво.
Окрім того, відповідно до ст.13 Закону
України «Про власність» об'єктами
права приватної власності с жилі
будинки, квартири, предмети особистого
користування, дачі, садові будинки,
предмети домашнього господарства,
продуктивна і робоча худоба, земельні
ділянки, насадження на земельній
ділянці, засоби виробництва, вироблена
продукція, транспортні засоби, грошові
кошти, акції, інші цінні папери, а також
інше майно споживчого і виробничого
призначення.

Таким чином, з 1991 року зазначаються
об'єкти, які можуть знаходитися у
приватній власності громадянина. Якщо
зазначені об'єкти придбано до введення
в дію зазначеного закону особи з часу
набрання чинності законом автоматично
набувають право власності на них за
умови, якщо об'єкт придбано у законному
порядку.

Предмет позову становить вимога
про визнання за ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2,
права власності на гараж НОМЕР_2 в
гаражному кооперативі «АМУР» по вул.
Дементьева, буд. 3 у м. Дніпропетровську
в порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_3.

Підставу позову становлять
приписи ст.ст. 15, 16, 25, 328, 346, 1216, 1218, 1268, 1296
ЦК України, Закону України «Про
власність», Постанова Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування» №
7від 30.05.2008 р. тощо.

У судовому засіданні представники
позивача вимоги позову підтримали
повністю, надали пояснення, аналогічні
викладеним в позовній заяві, просили
суд повністю задовольнити поданий
позов.

Відповідач не скористався правом
брати участь у судових засіданнях,
надав до суду заяву про розгляд справи
у його відсутності.

Заслухав пояснення осіб, які
беруть участь справі, та дослідив
докази в межах заявлених вимог згідно
ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до
висновку про наявність підстав для
ухвалення рішення про задоволення
позову повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є
спадкоємцями першої черги після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка
ОСОБА_3, який за життя був членом
гаражного кооперативу «АМУР»
(кооператив розташований по вул.
Дементьева 3 у м. Дніпропетровську) на
підставі рішення виконкому Амур-
Нижньодніпровського району у м.
Дніпропетровську від 15.04.1988 р. №284, та
за померлим числиться гараж НОМЕР_2, що
підтверджується довідкою №9 від 31.10.2013
р. вих. №9, яка видана гаражним
кооперативом «АМУР», відповідно до
якої ОСОБА_3 побудував гараж НОМЕР_2 за
власний кошти, та відсутня
заборгованості по оплаті внесків на
утримання кооперативу.

Судом також було встановлено, що
померлий ОСОБА_3 за життя не отримав
свідоцтво про право власності на
гараж, станом на дату розгляду справи
судом право померлого на дане нерухоме
майно ніким оспорюється, утім,
позивач, як спадкоємець першої черги
(інших спадкоємців не має), позбавлений
можливості оформити спадкові права
на цей гараж (постанова приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 23.10.2013 р.
/а.с. 12/), оскільки не було надано
нотаріусу правовстановлювального
документа на дане нерухоме майно.

Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинялися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування
за законом мають діти спадкодавця, у
тому числі зачаті за життя спадкодавця
та народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки
(ст. 1261 ЦК України).

Згідно до ч.1 ст.1296 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Відповідно до положень ст. 15 Закону
України "Про власність", який був чинний
на час виникнення спірних
правовідносин, член
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, який повністю вніс свій
пайовий внесок за квартиру, надану йому
у користування, набуває права
власності на це майно.

Таким чином, член ЖБК, який повністю
вніс пайовий внесок за гараж, в тому
числі до 1 липня 1990 р., відповідно до ст.
15 Закону "Про власність" набуває права
власності на гараж і тому вправі
заповісти, продати, подарувати,
обміняти тощо.

Разом з тим, згідно з постановою
Пленуму ВСУ від 28.06.1991 р. №5 «Про
практику розгляду судами цивільних
справ, пов'язаних з діяльністю
гаражно-будівельних кооперативів» (п. 8)
у справах про право на пай і на гараж
судам належить виходити з того, що член
ГБК, який повністю вніс свій пай за
гараж, наданий йому в користування,
набуває право власності на це майно і
вправі розпоряджатись ним на свій
розсуд - продавати, заповідати, здавати
в оренду, обміняти, вчиняти відносно
нього інші угоди, що не заборонені
законом (ст. 15 Закону України "Про
власність").

У зв'язку із тим, що ОСОБА_3 повністю
вніс пайовий внесок за гараж та став
його власником, то спірний гаражний
бокс є частиною спадкової маси, право
на яку відкрилось після його смерті.
Про це ж саме йдеться і у п. 8 постанови
Пленуму Верховного Суду України N 7 від
30 травня 2008 року "Про судову практику
справах про спадкування", відповідно до
якої у разі смерті члена
житлово-будівельного,
гаражно-будівельного кооперативу, якщо
спадкодавець повністю вніс пайовий
внесок, то до складу спадщини
включається відповідно квартира, дача,
гараж, садовий будинок, інші будівлі та
споруди. Таке не суперечить приписам
Закону України "Про кооперацію" 2003 року
стосовно права члена кооперативу на
розпорядження майном за згодою
кооперативу, оскільки така згода
необхідна лише у разі якщо член
кооперативу не повністю вніс пайовий
внесок. У разі викупу квартири, дачі,
гаража, іншої будівлі, споруди або
приміщення член житлово-будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного, житлового,
дачного, гаражного кооперативу чи
іншого відповідного кооперативу стає
власником цього майна.

За наведених обставин позивач, як
єдиний спадкоємець першої черги, після
смерті ОСОБА_3 набула права на все
майно (власником гаража померлий був в
силу закону), право на яке
відкрилось після смерті останнього, у
тому числі і на спірний гаражний бокс,
та відсутність державної реєстрації
цього права за ОСОБА_3 не є перешкодою
для спадкування цього виду майна.

За наведених вище підстав для суду
вбачаються підстави для ухвалення
рішення про задоволення позову
повністю та визнання за ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) в
порядку спадкування за законом після
померлого чоловіка ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на гараж
НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Амур»
по вул. Дементьєва, буд. 3 у м.
Дніпропетровську.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до
ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 212, 214-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до гаражного
кооперативу «Амур» про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) в порядку
спадкування за законом після померлого
чоловіка ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на гараж
НОМЕР_2 в гаражному кооперативі «Амур»
по вул. Дементьєва, буд. 3 у м.
Дніпропетровську.

Стягнути з Гаражного кооперативу
«Амур» на користь ОСОБА_3 - ОСОБА_4
судові витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору, в розмірі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя