Номер провадження № 22-ц/785/2581/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі головуючого
Гончаренко В.М.

суддів Короткова В.Д., Калараш A.A.,

з участю секретаря Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 і в інтересах її малолітньої
доньки ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
про визнання договору поруки
припиненим за апеляційною скаргою
представника Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» на рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 26 грудня 2013 року, -

встановила:

12.08.2013 року позивач звернулась до суду з
вищезазначеним позовом до
відповідачів, уточнивши його 25.12.2013
року, посилається на те, що 21.02.2008 року
між Публічним акціонерним товариством
«УкрСиббанк» та нею укладений договір
поруки та 19.02.2009 року укладена до нього
додаткова угода №1 на забезпечення
договору споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу від 21.02.2008 року.

В п.п.3.1. п.З договору поруки «Строк дії
договору і порядок його припинення» не
вказано строку його дії.

У додатковій угоді також не вказаний
строк виконання основного
зобов'язання. Наведення у договорі
поруки дати та або посилання на подію
щодо повного погашення плати за кредит
не є встановленням строку.

Умови договору поруки та кредитного
договору щодо встановлення «строку
основного зобов'язання » не є
встановленням строку основного
зобов'язання.

А тому позивач вважає, що договір
поруки та додаткова угода є
припиненими з 20.02.2010 року як такі, що
укладені без встановлення строку.

Вважаючи оскаржуване рішення
незаконним та таким, що постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, 14.01.2014 року
представник Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» звернувся до
суду з апеляційною скаргою про його
скасування з постановлениям нового
рішення про відмову у задоволенні
позову у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на них,
перевіривши матеріали справи,
законність i обґрунтованість
рішення суду першої iнстанцiї та
доводiв апеляційної скарги, колегія
суддів вважає за необхідне її
задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим, законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом, обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції посилався на те, що,
оскільки банк протягом 2008-2009рр.
позовних вимог до позивача не
пред»явив, договір поруки та додаткова
угода до нього припинили свою дію.

Колегія суддів не погоджується з
думкою суду першої інстанції та вважає
її помилковою з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
21.02.2008 року між АТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_4 укладено договір про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0 /а.с.14-22/.

Відповідно до умов кредитного договору
АТ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_4 кредит у
розмірі 16 604, 00 доларів США, а
позичальник прийняв на себе
зобов'язання повернути суму кредиту і
сплатити плату за кредит і інші грошові
платежі на рахунки банку в порядку та
на умовах, передбачених договором (п.
3.4.1 Кредитного договору).

Порядок повернення кредиту та сплати
нарахованих на суму кредиту процентів
і інших грошових платежів передбачено
умовами п. п. 1.2, 1.3 та пп. 3.2.2 п. 3.2
кредитного договору.

Умовами пп. 1.2.2 п. 1.2 кредитного договору
встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути кредит у
повному обсязі не пізніше 23.02.2015 р.

Відповідно до умов пп.1.3.1 п. 1.3
кредитного договору, за користування
кредитними коштами протягом перших 30
календарних днів, рахуючи з дати видачі
кредиту, встановлюється процентна
ставка у розмірі 13,00 % річних. Після
закінчення цього строку та кожного
наступного місяця кредитування
процентна ставка підлягає перегляду
відповідно до умов кредитного
договору. У випадку якщо банк не
повідомив позичальника про зміну
процентної ставки на наступний місяць
строку кредитування, застосовується
розмір процентної ставки діючий за
кредитним договором в попередньому
місяці.

Сторони домовилися, що позичальник
зобов'язується повертати суму кредиту
та сплачувати плату за кредит шляхом
сплати ануїтетних платежів у розмірі
305,00 доларів США у день сплати
ануїтетних платежів, (п. 1.2.2 Кредитного
Договору), тобто, 21 числа кожного
календарного місяця строку
кредитування, протягом якого
позичальник зобов'язаний сплатити
ануїтетний платіж.

Відповідно до умов договору поруки №
181272, укладеного 21.02.2008 року між АТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2, остання
зобов'язалась перед АТ «УкрСиббанк»
відповідати в повному обсязі за
невиконання ОСОБА_4 усіх його
зобов'язань перед АТ «УкрСиббанк», що
виникли з кредитного договору № 0
від 21.02.2008 року /а.с.8/

19.02.2009 року АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4
уклали додаткову угоду № 1 до договору
про надання споживчого кредиту та
заставу транспортного засобу, якою
змінили кінцевий термін повернення
кредиту, а саме збільшили термін
кредитування, зокрема продовжили
термін кредитування на два роки з 23.02.2015
року до 23.02.2017 року, змінили день сплати
ануїтетного платежу з 21 числа кожного
календарного місяця строку
кредитування на 19 число та зменшили
розмір ануїтетного платежу з 305.00
доларів США до 258.00 доларів США /а.с.7/.

Умовами п. 8 Додаткової угоди № 1 до
договору про надання споживчого
кредиту та заставу транспортного
засобу визначено, що інші умови
договору, які не суперечать цій
Додатковій угоді залишаються без змін
і сторони підтверджують свої
зобов'язання за ними.

У зв'язку з тим, що зазначеними змінами
до кредитного договору фактично і
збільшено зобов'язання позичальника,
19.02.2009 року між АТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 до
договору поруки № 181272, якою ОСОБА_2
надала свою згоду на зміну основного
зобов'язання за яким вона виступає
поручителем /а.с.9/.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється, якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, а кредитор не пред'явить позову
до поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Як вбачається зі змісту кредитного
договору та додаткової угоди № 1,
останні містять умови про строк
виконання позичальником зобов'язання
по поверненню кредиту, сплати
процентів та інших грошових виплат,
зокрема пп. 1.3.4 п. 1.3 кредитного договору
та п. 2.1 додаткової угоди № 1 до
кредитного договору визначено строк
сплати позичальником на користь АТ
«УкрСиббанк» ануїтетного платежу.

Таким чином, на думку колегії суддів,
висновок суду першої інстанції про те,
що умови кредитного договору не
містять строку виконання основного
зобов'язання, не відповідає дійсності
та спростовується матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу також
посилання суду першої інстанції на п. 9.8
кредитного договору, як підставу
застосування ч. 4 ст. 559 ЦК України для
припинення поруки, оскільки зазначеним
пунктом кредитного договору визначено
строк дії саме договору, а не строк
основного зобов'язання.

Так, відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії. а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Частиною другою тієї ж статті
встановлено, що зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Отже,
зобов'язання не є договором.

На думку колегії суддів, помилкове
ототожнювання судом першої інстанції
строку дії договору та строку
виконання основного зобов'язання
призвело до необгрунтованого висновку
про те, що основне зобов'язання не
містить строку виконання, правовим
наслідком якого є припинення договору
поруки на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Таким чином, враховуючи, що строк
виконання основного зобов'язання,
зокрема зобов'язання позичальника по
сплаті кредиту, процентів та комісії
визначено пп. 1.3.4 п. 1.3 кредитного
договору та п. 2.1 додаткової угоди № 1 до
кредитного договору, судом першої
інстанції помилково постановлено
рішення про задоволення позову.

Наведене свідчить про те, що суд першої
інстанції, в порушення ч. 4 ст. 10 ЦПК
України, не сприяв всебічному та
повному з»ясуванню обставин справи, не
встановив обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи, не
дав відповідної правової оцінки
наявним у матеріалах справи доказам, не
з»ясував, які правовідносини виникли
між сторонами та дійшов передчасних
висновків про обґрунтованість вимог
позивача.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.1,3,4 ст. 309, ч.2
ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» задовольнити.

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 26 грудня 2013 року
скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 та в
інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги до касаційної інстанції
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді В.Д.Коротков

А.А. Калараш