КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№1609/8041/12
Провадження № 2-с/552/10/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2014 року Київський районний суд
м.Полтави у складі:

головуючої - судді Васильєвої Л.М.

при секретарі - Коломієць А.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
скасування судового наказу від 04
жовтня 2012 року про стягнення з
заборгованості за послуги за надання
послуг з теплопостачання на користь
Полтавського обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства «Полтаватеплоенерго»,

В
С Т А Н О В И В :

04 жовтня 2012 року Київським
районним судом м.Полтави виданий
судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на користь Полтавського
обласного комунального виробничого
підприємства теплового господарства
«Полтаватеплоенерго» заборгованість
за надання послуг з теплопостачання у
розмірі 1 841 грн. 17 коп. з кожного, судові
витрати по 53 грн. 65 коп. з кожного.

18 лютого 2014 року до суду
надійшла заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
скасування судового наказу Заявники
посилались на те, що вони не отримували
судовий наказу та заяву про видачу
судового наказу з копіями доданих до
неї документів. Про наявність даного
судового наказу дізнались лише 05
лютого 2014 року, коли отримала постанову
Київського ВДВС Полтавського МУЮ про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 41687918 від 24.01.2014 року, де боржником
значиться тільки її син ОСОБА_2 Судовий
наказ ОСОБА_1 отримала у Київському
районному суді м.Полтави 12 лютого 2014
року.. Вважає вказаний наказ
незаконним, з тих підстав, що тільки
особисто з нею укладений договір на
послуги з теплопостачання, а її син
ОСОБА_2 не є стороною у договорі, а отже
не повинен сплачувати кошти за послуги
з теплопостачання. Окрім того ОСОБА_2
даній квартирі з 2008 року, оскільки
навчався на денній формі у м.Харкові та
проживав у гуртожитку. З грудня 2010 року
розпочав у м.Харкові трудову
діяльність, що підтверджується
трудовою книжкою та довідкою з місця
роботи. Також ОСОБА_1 не згодна із сумою
заборгованості, яка значиться у
судовому наказі, оскільки за її
підрахунками навіть на дату винесення
наказу є значно меншою. Якщо і має місце
певна сума боргу за її особовим
рахунком, то ця сума має бути стягнута
виключно з з неї. . Просила, поновити
строк подання заяви про скасування
судового наказу та скасувати судовий
наказ.

У судове засідання ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 не з'явилися, будучи належним
чином повідомленими про час та місце
розгляду заяви, надали до суду заяву
про можливість розгляду справи у їхню
відсутність, заяву про скасування
судового наказу підтримують в повному
обсязі. У попередньому судовому
засіданні ОСОБА_1 просила скасувати
судовий наказ та пояснила, що її син
зареєстрований у спірній квартирі та є
її власником, але з 2008 року у квартирі
не проживає. Також зазначала, що вона та
її син не повідомляли ПОКВПТГ «
Полтаватеплоенерго» про те, що ОСОБА_2 у
квартирі не проживає та не надавала
жодних доказів, які б підтверджували цю
обставину.

Представник ПОКВПТГ
«Полтаватеплоенерго» Пихтіна Ю.А.
просила відмовити в задоволенні заяви
про скасування судового наказу.

Заслухавши представника
заявника, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про
поновлення строків на оскарження
судового наказу та про відмову у
задоволенні заяви про скасування
судового наказу з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів
справи ОСОБА_1 отримала судовий наказа
12.02.2014 року, 18.02.2014 року звернулась до
суду із заявою про скасування судового
наказу.

Судом встановлено, що 04 жовтня
2012 року Київським районним судом
м.Полтави виданий судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
Полтавського обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства «Полтаватеплоенерго»
заборгованість за надання послуг з
теплопостачання у розмірі 1 841 грн. 17
коп. з кожного, судові витрати по 53 грн.
65 коп. з кожного.

За відомостями
адресно-довідкового відділу УГІРФО
ГУМВС України в Полтавській області
вбачається, що станом на 27 вересня 2012
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1.

Боржники є власниками квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на житло від 24.11.2007
року.

Згідно статті 322 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору, розмір плати за
комунальні послуги розраховується
виходячи з розміру затверджених
цін/тарифів та показань засобів обліку
або за нормами, затвердженими в
установленому порядку.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну
грошову суму на користь кредитора
відповідно до цивільно-правового
договору або з інших підстав,
визначених законом, є грошовим
зобов'язанням.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надали суду жодного
доказу в підтвердження того, що сума
стягнутої заборгованості за послуги з
теплопостачання , що зазначена у наказі
не відповідає дійсності, є меншою чи
більшою.

Посилання ОСОБА_1 про те, що
заборгованість за надані послуги з
теплопостачання повинна сплачувати
тільки вона , як сторона по договору про
надання цих послуг, не заслуговують на
увагу оскільки гідно статті 322 ЦК
України власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

За таких обставин суд приходить
до висновку про відмову в задоволенні
заяви.

Керуючись ст. 106 ЦПК України, суд,
-

У Х В А Л И В :

Поновити строки ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на подачу заяви про скасування
судового наказу від 04.10.2012 року.

У задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
скасування судового наказу від 04
жовтня 2012 року про стягнення з
заборгованості за послуги за надання
послуг з теплопостачання на користь
Полтавського обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства «Полтаватеплоенерго» -
відмовити.

Судовий наказ може бути оскаржений в
апеляційному порядку , встановленому
ЦПК України.

Суддя
Л.М.Васильєва