Номер провадження 22-ц/775/2939/2014
Єдиний унікальний номер 23415408/13ц
Номер провадження 22ц-775/2939/14
Головуючий в першій інстанції
Доповідач Янчук Т.О.
17 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
головуючого судді Дундар І.О.,
суддів: Мірути О.А., Янчук Т.О.
при секретарі Забавіній М.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Акцент -
Банк» на заочне рішення Краматорського
міського суду від 24 січня 2014 року за
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Акцент -
Банк» про визнання частково недійсним
кредитного договору,
У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом про визнання частково
недійсним кредитного договору
посилаючись на те, що за кредитним
договором № А3D8CC9FUK0007 від 29.12.2010 року
укладеного між ним та відповідачем ПАТ
«Акцент Банк» позивач отримав кредит
цілі, зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 0,01% на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом, одноразової винагороди в
сумі 250 грн. та щомісячної винагороди в
сумі 500 грн. Строк повернення кредиту -
28.12.2013 року. В серпні 2013 року ПАТ «Акцент
- Банк» звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
кредитному договору. В позові банк
просить стягнути з відповідача
заборгованість по комісії, обґрунтовує
зазначену вимогу тим, що в договорі
вказано про обов'язок сплачувати
позичальником щомісячну комісію в сумі
500 грн., незважаючи на те, що між ОСОБА_2
та ПАТ «Акцент - банк» укладався
споживчий кредит - «розстрочка»
(придбання товару в розстрочку). Вважає,
що умови кредитного договору, за якими
він повинен сплатити відповідачу крім
відсотків за користування кредитом, ще
й додаткову комісію є несправедливими
умовами договору та ці умови
відповідно до ст. 18 Закону України «Про
захист прав споживачів» є недійсними.
Просив суд визнати умову договору
споживчого кредиту № А3D8CC9FUK0007 від
29.12.2010 року укладеного між ПАТ «Акцент
Банк» та ОСОБА_2, щодо обов'язку
позичальника сплачувати щомісячну
комісію (винагороду за надання
фінансового інструменту) в розмірі 500
грн. недійсною з моменту укладання
Заочним рішенням Краматорського
міського суду від 24 січня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.
Визнано умову договору споживчого
кредиту № А3D8CC9FUK0007 від 29.12.2010 року
укладеного між ПАТ КБ «Акцент Банк» та
ОСОБА_2, щодо обов'язку позичальника
сплачувати щомісячну комісію
(винагороду за надання фінансового
інструменту) в розмірі 500 грн. недійсною
з моменту укладання договору. Вирішено
питання щодо судового збору.
Ухвалою Краматорського міського суду
від 20 лютого 2014 року заяву представника
відповідача ПАТ «Акцент банк» про
перегляд заочного рішення
Краматорського міського суду від 24
січня 2014 року залишено без
В апеляційній скарзі ПАТ «Акцент банк»
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі, посилаючись на неповне
з'ясування обставин справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права. Доводи апеляційної скарги
обґрунтовує тим, що судом не було
враховано факту неналежного
повідомлення відповідача про розгляд
справи під час ухвалення заочного
рішення, а також того, що ПАТ «Акцент -
Банк» не приховувало від позивача, як
від споживача інформації про додаткові
витрати за договором, підтвердженням
чого є: довідка про умови кредитування
банку та сукупну вартість споживчого
кредиту від 29.12.2010 р., в якій зазначено
інформація про щомісячну комісію за
розрахункове обслуговування в розмірі
2 % від суми наданого кредиту; графік
погашення кредиту, в якому також
містилась аналогічна інформація та
зазначено суму винагороди, яка повинна
була сплачуватись позивачем щомісячно
в розмірі 500 грн. З цими документами був
ознайомлений позивач, про що мається
його підпис, тому був повідомлений про
умови кредитування. На думку апелянта
висновки суду, про те що надання
кредиту не є послугою, а тому за
надання цієї послуги банк не має право
отримувати винагороду є
необґрунтованими.

Представник ПАТ «Акцент_Банк» в
судове засідання не з'явився про час
та місце розгляду справи
повідомлений належним чином,
телефонограмою зареєстрованою в
журналі телефонограм за №1740 від
11.03.2014 року.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційного суду
заперечував проти доводів апеляційної
скарги в повному обсязі.

Згідно до ч.2 ст.305 ЦПК. України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час та місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши доповідача,
представника позивача, дослідивши
матеріали цивільної справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду
скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 309
ЦПК України підставою для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є , порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права. Апеляційний суд
вважає, що судом першої інстанції
неправильно застосовано норми
матеріального права.

Задовольняючи позов суд
першої інстанції виходив з того,що
між позивачем та відповідачем
укладено змішаний договір, а саме в
договорі містяться елементи як
кредитного договору так і договору
комісії. В укладеному між сторонами
договорі Банком не було зазначено
про те, які саме послуги за
щомісячну комісію в розмірі 500 грн.
надаються позивачу. При цьому
нарахування комісії було призведено
відповідачем та сплачено позивачем
за послуги, що супроводжують кредит,
а саме компенсація сукупних послуг
банку за рахунок позивача, у
зв'язку з чим дійшов до висновку ,
що така комісія банку за управління
кредитом є несправедливою умовою
договору та відповідно до ст.18
Закону України «Про захист прав
споживачів» , а тому ця умова
договору є недійсною.

Однак з таким висновком суду
погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи 29
грудня 2010 року між ОСОБА_2 та ПАТ
«Акцент-банк» був укладений
кредитний договір , за яким позивачу
було надано кредит в сумі 2500 грн. на
споживчі цілі, зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі
0,01% на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом.
одноразової винагороди в сумі 250 грн.
та щомісячної винагороди в сумі 500
грн. Строк повернення кредиту-28.12.2013
року (а.с.5).

.

Дійсно відповідно до п.2 ч.2 ст.11
Закону України «Про захист прав
споживачів»( в редакції чинній на
момент виникнення правовідносин)
перед укладенням договору про надання
споживчого кредиту кредитодавець
зобов'язаний повідомити споживача у
письмовій формі про:

особу та місцезнаходження
кредитодавця; кредитні умови, зокрема:
мету, для якої споживчий кредит може
бути витрачений; форми його
забезпечення; наявні форми
кредитування з коротким описом
відмінностей між ними, в тому числі між
зобов'язаннями споживача; тип
відсоткової ставки; суму, на яку кредит
може бути виданий; орієнтовну сукупну
вартість кредиту та вартість послуги з
оформлення договору про надання
кредиту (перелік усіх витрат,
пов'язаних з одержанням кредиту, його
обслуговуванням та поверненням,
зокрема таких, як адміністративні
витрати, витрати на страхування,
юридичне оформлення тощо); строк, на
який кредит може бути одержаний;
варіанти повернення кредиту, включаючи
кількість платежів, їх частоту та
обсяги; можливість дострокового
повернення кредиту та його умови;
необхідність здійснення оцінки майна
та, якщо така оцінка є необхідною, ким
вона здійснюється; податковий режим
сплати відсотків та про державні
субсидії, на які споживач має право, або
відомості про те, від кого споживач
може одержати докладнішу інформацію;
переваги та недоліки пропонованих схем
кредитування.

У разі ненадання зазначеної
інформації суб'єкт господарювання,
який повинен її надати, несе
відповідальність, встановлену
статтями 15 і 23 цього Закону.

На підставі ст.2 Закону України від 07
грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і
банківську діяльність" банківський
кредит - будь-яке зобов'язання банку
надати певну суму грошей, будь-яка
гарантія, будь-яке зобов'язання
придбати право вимоги боргу, будь-яке
продовження строку погашення боргу,
яке надано в обмін на зобов'язання
боржника щодо повернення заборгованої
суми, а також на зобов'язання на сплату
процентів та інших зборів з такої суми.

Відповідно до ч.8 ст.47 Закону
України «про банки та банкову
діяльність» ( в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) комерційні банки
самостійно встановлюють процентні
ставки та комісійну винагороду по
своїх операціях.

З урахуванням вищезазначеного, до
переліку супутніх послуг, які можуть
бути надані споживачеві при наданні
банком споживчого кредиту, зокрема
можуть відноситися: відкриття
поточного/карткового рахунку,
здійснення розрахунково-касового
обслуговування, забезпечення
обслуговування кредитної
заборгованості, що, наприклад,
пов'язано з бажанням позичальника
отримувати виписки за
кредитним/картковим рахунком,
здійснення валютно-обмінних операцій,
надання консультаційних, у тому числі
юридичних, послуг тощо.

Аналізуючи викладені норми
закону, управління кредитом - є
супутньою послугою, за надання якої
можливо встановлення комісії.

Такий висновок узгоджується з
положеннями п.3.1 Правил надання банками
України інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту, затверджених Постановою
Національного банку від 10 травня 2007
року № 168 - банки зобов'язані в
кредитному договорі або додатку до
нього надавати детальний розпис
сукупної вартості кредиту з
урахуванням процентної ставки за ним,
вартості всіх супутніх послуг, а також
інших фінансових зобов'язань
споживача, зазначивши таке: перелік,
розмір і базу розрахунку всіх комісій
(тарифів) банку, що пов'язані з наданням,
обслуговуванням і погашенням кредиту,
у тому числі комісії за обслуговування
кредитної заборгованості,
розрахунково-касове обслуговування,
здійснення валютно-обмінних операцій,
юридичне оформлення тощо.

Як вбачається із матеріалів
справи ПАТ «Акцент-Банк» дотримано
вимог Закону України «Про захист
прав споживачів» та Правил надання
банками України інформації споживачу
про умови кредитування та сукупну
вартість кредиту щодо повідомлення
Позивача про реальну відсоткову
ставку та сукупну вартість кредиту.

Зазначена обставина
підтверджується Довідкою про умови
кредитування Акцент-Банку та
сукупну вартість споживчого кредиту
від 29.12.2010 року, яка підписана
особисто ОСОБА_2 ( а.с.61), аналогічна
інформація викладена у додатку до
кредитного договору ,графіку
погашення кредиту, який теж
підписано позивачем.

З урахуванням наведеного, допущені
судом порушення норм матеріального
права призвели до неправильного
вирішення справи, через що рішення
відповідно до ч.4 ст.309 ЦПК.України
слід скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволені
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307 309, 316 ЦПК
України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В
:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Акцент -
Банк» задовольнити.

Заочне рішення Краматорського
міського суду від 24 січня 2014 року
скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Акцент - Банк» про визнання частково
недійсним кредитного договору
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :
Судді :