Справа № 2/489/1002/14
УХВАЛА

Іменем України

12 березня 2014 року
місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста
Миколаєва Кокорєв В. В., розглянувши
матеріали позовної заяви за вх. №
4957/14-Вх

за позовом про про стягнення боргу за
спожиту теплову енергію ,

позивач: Публічне акціонерне
товариство "Миколаївобленерго",

відповідач: ОСОБА_1,

встановив

Позивачем подано до суду позовну заяву
про про стягнення боргу за спожиту
теплову енергію .

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, в порядку,
встановленому ЦПК України, в т. ч.
шляхом пред'явлення позову, форма і
зміст якого повинні відповідати
вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України.

За загальними правилами підсудності,
визначеними ст. 109 ЦПК України, позови
до фізичної особи пред'являються в суд
за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ст. 115 України, якщо суддя,
вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду, про що постановляється
ухвала.

Згідно з п. 4 ч. 3.ст 121 ЦПК України
позовна заява повертається у випадках
коли справа не підсудна цьому суду.

Як вбачається з позовної заяви
зареєстрованим місцем проживання
відповідача є адреса: с. Зелене
Нижньогірського району, АР Крим, а тому
позивачу належить звернутися з таким
позовом до відповідного суду за
загальними правилами підсудності.

В позовній заяві позивач вказує на те,
що відповідно до ч. 8 ст. 110 ЦПК України
позови, що виникають з договорів,
пред"являються також за місцем
виконання цих договорів. Однак
позивачем не надано суду договору між
сторонами у якому б вказувалось місце
його виконання.

Також позивач посилається що позов до
особи місце проживання якої не відоме
може бути поданий за місцезнаходженням
майна або останнім відомим
зареєстрованим місцем проживання.
Однак, позивачем не надано доказів
знаходження майна відповідача на
території Ленінського району м.
Миколаєва. Також не можна говорити про
те, що місце проживання відповідача не
відоме, оскільки з відповіді сектору
адресно-довідкової роботи вбачається,
що відповідач вибула до АР Крим, с.
Зелене Нижньогірського району. З цієї ж
відповіді вбачається, що останнім
відомим зареєстрованим місцем
проживання відповідача є АДРЕСА_1, що не
відноситься до Ленінського району м.
Миколаєва.

Враховуючи вищевикладене позовна
заява підлягає поверненню позивачу для
подання до належного суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про судовий збір» сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі повернення заяви
або скарги.

Керуючись п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, ст. 7
Закону України «Про судовий збір»
суддя

ухвалив

Позовну заяву про про стягнення боргу
за спожиту теплову енергію , позивач -
Публічне акціонерне товариство
"Миколаївобленерго", відповідач -
ОСОБА_1, повернути позивачу для подання
до належного суду.

Повернути платнику - Публічному
акціонерному товариству
"Миколаївобленерго" судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три
гривні 60 коп.), сплачений відповідно до
платіжного доручення № 262 від 12.02.2014.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
В. В. Кокорєв