АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/862/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 5 Бесараб Н. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Пономаренко В. В. УХВАЛА
07 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПономаренко В. В.
суддівГончар Н. І. , Ювшин В. І. при
секретаріБражнюк О.В. за участю:
позивача ОСОБА_6
представника позивача ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_8 на рішення Лисянського
районного суду Черкаської області від
10 лютого 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_8, Почапинської
сільської ради Лисянського району
Черкаської області, третя особа:
державний реєстратор, про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, -
в с т а н о в и л а :
У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, мотивуючи
свої позовні вимоги тим, що за
договором купівлі-продажу від 15.05.2001
року він придбав у СТОВ ім. Б.
Хмельницького будівлю магазину з
прибудовою, загальною площею 107,1 кв.м.,
розміщеній на земельній ділянці площею
780 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_1
Рішенням виконавчого комітету
Почапинської сільської ради № 47 від
06.06.2005 року було визнано право
власності на вказаний магазин за
ОСОБА_8

На підставі вказаного рішення
сільської ради ОСОБА_8 28.07.2005 року
отримала свідоцтво про право власності
на спірний магазин.

Рішенням Почапинської сільської ради
№ 28-2/5 від 26.06.2009 року було відмінено
рішення сільської ради № 47 від 06.06.2005
року.

Постановою Лисянського районного суду
Черкаської області від 16 червня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 квітня 2012
року, відмовлено в задоволенні позову
ОСОБА_8 до Почапинської сільської ради
про визнання незаконним та скасування
рішення Почапинської сільської ради №
28-2/5 від 26 червня 2009 року.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 24 вересня 2013 року
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_8
до ОСОБА_6, ТОВ ім. Б. Хмельницького про
встановлення факту купівлі ОСОБА_8
магазину дійсним та визнання права
власності на нього за ОСОБА_8

Враховуючи наведене, ОСОБА_6 вважає, що
свідоцтво про право власності на
спірний магазин, видане на ім'я ОСОБА_8,
на даний час фактично посвідчує її
право власності на дану нежитлову
будівлю та порушує права позивача як
власника спірного нерухомого майна,
придбаного за договором
купівлі-продажу від 15.05.2001 року. тому
просив суд визнати незаконним
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане на ім'я ОСОБА_8 та
виключити з державної реєстрації.

Рішенням Лисянського районного суду
Черкаської області від 10 лютого 2014 року
позов задоволено.

Визнано незаконним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно серії САА
№ 403988, видане Почапинською сільською
радою 06.06.2005 року на ім'я ОСОБА_8 та
виключено відповідний запис з
державної реєстрації.

Не погоджуючись з даним рішенням суду
ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на те, що висновки
суду першої інстанції не відповідають
фактичним обставинам справи, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог, а
також скасувати ухвалу Лисянського
районного суду від 10.02.2014 року про
відмову в задоволенні клопотання про
приєднання до матеріалів справи копій
письмових доказів, яка не є окремим
процесуальним документом, а занесена в
журнал судового засідання.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про право власності,
виданого 03 травня 2001 року Почапинською
сільською радою, СТОВ ім. Б.
Хмельницького на праві колективної
власності належить магазин по АДРЕСА_1
(а.с. 57).

15 травня 2001 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_9,
яка діяла від імені СТОВ ім. Б.
Хмельницького, було укладеного договір
купівлі-продажу будівлі магазину з
прибудовою, 1974 року забудови,
розміщеної на земельній ділянці площею
780 кв.м., загальною площею107,1 кв.м., яка
знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Рішенням Почапинської сільської ради
№ 59 від 20.08.2003 року за ОСОБА_6 визнано
право власності на вказаний магазин.

Рішенням Почапинської сільської ради
№ 47 від 06.06.2005 року було скасовано
рішення сільської ради № 59 від 20.08.2003
року та визнано право власності на
спірний магазин за ОСОБА_8

Рішенням Почапинської сільської ради
№ 28-2/5 від 26.06.2009 року рішення сільської
ради від 06.06.2005 року було відмінено.

Постановою Лисянського районного суду
Черкаської області від 16 червня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 квітня 2012
року, відмовлено в задоволенні позову
ОСОБА_8 до Почапинської сільської ради
про визнання незаконним та скасування
рішення Почапинської сільської ради №
28-2/5 від 26 червня 2009 року.

Таким чином, на даний час залишилось в
силі рішення Почапинської сільської
ради № 59 від 20.08.2003 року про визнання за
ОСОБА_6 права власності на спірний
магазин.

28 липня 2005 року Почапинською сільською
радою на ім'я ОСОБА_8 на підставі
рішення сільської ради № 47 від 06.06.2005
року було видано свідоцтво серії САА №
403988 про право власності на нежитлову
будівлю по АДРЕСА_1 загальною площею 166,2
кв.м. (а.с. 13).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та
інтересів визначені у ч. 2 ст. 16 ЦК
України, зокрема визнання правочинів
недійсними та відновлення становища,
яке існувало до порушення.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що свідоцтво про
право власності на спірний магазин
видане ОСОБА_8 на підставі рішення
Почапинської сільської ради від 06.06.2005
року, яке було відмінене рішенням
сільської ради від 26.06.2009 року.

Таким чином, відповідачка набула право
власності на спірну нежитлову будівлю
неправомірно та на даний час відсутня
підстава для визнання права власності
на спірне нежитлове приміщення за нею.

Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий
акт органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування, який
не відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується.

Власник майна, права якого порушені
внаслідок видання правового акта
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, має право
вимагати відновлення того становища,
яке існувало до видання цього акта. У
разі неможливості відновлення
попереднього становища власник має
право на відшкодування майнової та
моральної шкоди.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що свідоцтво про
право власності на спірний магазин,
видане 28.07.2005 року на ім'я ОСОБА_8 слід
визнати недійсним.

Суд першої інстанції, вірно пославшись
на матеріальний закон, допустив описку
та зазначив про визнання зазначеного
свідоцтва незаконним, але дана помилка
може бути виправлена судом першої
інстанції відповідно до вимог ст.219 ЦПК
України. Допущена описка не є підставою
для скасування оскаржуваного рішення.

Колегія суддів погоджується також з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог позивача в
частині виключення відповідного
запису з державної реєстрації,
оскільки фактично апелянт в цій
частині рішення не оскаржує та даною
вимогою третю особу державного
реєстратора суд першої інстанції ні до
чого не зобов'язує.

Колегія суддів звертає увагу апелянта
на те, що скасування ухвали суду першої
інстанції, про відмову в задоволенні
клопотання про приєднання до
матеріалів справи копій документів,
яка не є окремим процесуальним
документом, а занесена до журналу
судового засідання, чинний
цивільно-процесуальним законодавством
не передбачено. Надані апелянтом копії
документів не спростовують висновків
суду щодо недійсності свідоцтва про
право власності на нерухоме майно.

На підставі викладеного, оскільки суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхиляє, а
оскаржуване рішення Лисянського
районного суду Черкаської області від
10 лютого 2014 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів судової
палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - відхилити.

Рішення Лисянського районного суду
Черкаської області від 10 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8,
Почапинської сільської ради
Лисянського району Черкаської області,
третя особа: державний реєстратор, про
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно - залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності одразу після
проголошення але може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :