Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/752/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
УХВАЛА

Іменем України

03.04.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого
- Сукач Т.О.

суддів
Бубличенко В.П..

Мурашка С.І.

при секретарі
Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства«Дельта Банк» на рішення
Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 09 січня
2014 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням рішення Бобринецького
районного суду Кіровоградської
області від 09 січня 2014 року
відмовлено у задоволенні позову
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

У апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк»,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення, яким стягнути з
відповідача на користь банку
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 1 230,00 грн. та 229,40 грн. судових
витрат.

Представник ПАТ «Дельта Банк», у судове
засідання не з'явився про час і місце
розгляду справи повідомлений у
встановленому статтею 76 ЦПК України
порядку, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення,
причину неявки не повідомив.
Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК
України, згідно з якою неявка сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про час і місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи, колегія
суддів вирішила розглядати справу у
відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, заперечення на
скаргу ОСОБА_3, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду та доводи
апеляційної скарги у встановлених
статтю 303 ЦПК України межах, колегія
суддів вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 23 грудня 2007 року
між ТОВ «Комерційний банк «Дельта»,
правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк», і ОСОБА_3 укладено договір №
003-10974-231207 на відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки.

Відповідно до п.1.2 вказаного
договору банк відкриває відповідачу
картковий рахунок № НОМЕР_1 в
національній валюті України - гривні,
випускає і надає держателю
платіжну картку, а також ПІН-код до
картки.

За умовами кредитного договору,
п.п.1.3,1.4, банк надає держателю кредит
шляхом відкриття кредитної лінії на
загальну суму 30 000 грн. та на день
укладення цього договору встановлює
ліміт кредитної лінії на рахунку 1 000
грн.

Кредитування рахунку в межах кредитної
лінії здійснюється протягом 364
календарних днів. Кожна наступна
кредитна лінія надається після спливу
строку надання попередньої, на умовах,
погоджених сторонами у цьому договорі,
та не потребує підписання додаткових
угод.

Режим функціонування рахунку та
використання картки регулюється
чинним законодавством України, умовами
платіжної системи, Правилами, а також
умовами цього договору (п.2.1 договору).

Держатель картки зобов'язаний щомісяця
в строки, визначені Правилами,
здійснювати погашення частини суми
заборгованості за кредитною лінією,
яка виникла за попередній звітний
місяць, в розмірі, визначеному
тарифами (п.2.5 договору).

Пунктами 4.1, 4.2 договору визначено, що з
підписанням цього договору держатель
засвідчує, що він ознайомлений з
Правилами, тарифами та погоджується
вважати їх обов'язковими до
застосування до відносин, які виникли
на підставі цього договору. Цей договір
набуває чинності з дати його укладання
сторонами та діє до повного виконання
сторонами зобов'язань за цим договором.

Відповідно до п.5.7 Правил термін
погашення заборгованості до 15-го числа
(включно) місяця, що слідує за місяцем
закінчення строку дії картки.

В обґрунтування позовних вимог банк
посилався на те, що відповідач належним
чином не виконує зобов'язання за
кредитним договором, у зв'язку з чим
станом на 22 жовтня 2013 року виникла
заборгованість по кредиту в сумі 1 230,00
грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
позивач звернувся з позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором з пропуском строку позовної
давності.

Колегія суддів вважає такий висновок
правильним, оскільки він відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

Частиною першою статті 256 ЦК України
визначено, що позовною давністю є
строк, у межах якого особа може
звернутися з вимогою про захист свого
права або інтересу.

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
особи права на позов, що визначено
статтею 261 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України при
виборі правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 цього
Кодексу.

Так, у правовій позиції, яка висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14),
зазначено, що відповідно до Правил
користування платіжною карткою, які є
складовою частиною кредитного
договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст.257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

З матеріалів справи вбачається, що
строк дії картки за укладеним
сторонами кредитним договором
встановлено у 12 місяців (а.с.8). Перша
операція до допомогою картки (зняття
готівки в сумі 800 грн.) здійснена
відповідачем 29.12.2007 року, що
підтверджується наданим банком
розрахунком заборгованості за
кредитом (а.с.12). Останній внесок за
кредитним договором було здійснено
відповідачем 16 жовтня 2009 року. З цього
часу до дня пред'явлення позову банком
04 грудня 2013 року пройшло більше
чотирьох років.

Частиною 5 ст. 267 ЦК України встановлено,
що якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Із заявою про поновлення позовної
давності ПАТ «Дельта Банк» до суду
першої інстанції не звертався.

Станом на 22 жовтня 2013 року виникла
заборгованість відповідача за
кредитним договором складає 1 230,00 грн.
(ас.12-13). Тому вимоги банку про стягнення
заборгованості ґрунтуються на
положеннях ст.ст.526, 530, 1054 ЦК України,
але не підлягають задоволенню у зв'язку
з пропуском банком строку позовної
давності, перебіг якого розпочався з
жовтня 2009 року - з часу останнього
внеску за кредитним договором,
здійсненим після закінчення дії
платіжної картки.

Суд ухвалив рішення з додержанням
вимог матеріального і процесуального
права, що відповідно до ст.308 ЦПК
України є підставою для відхилення
апеляційної скарги, яка не ґрунтується
на законі і висновків суду не
спростовує, і залишення рішення суду
першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.209,308,313-315 ЦПК
України колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити.

Рішення Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 09 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді