Справа № 430/300/14-ц
УХВАЛА

"02" квітня 2014 р.
смт.Станиця Луганська Луганської
області

Станично-Луганський районний суд
Луганської області в складі:

Головуючої судді
Дьоміної О.П.

при секретарі
Петровської О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Станиця Луганська
заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
шляхом накладання арешту на рухоме та
нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_2 в якому просив
стягнути з останньої на свою користь
борг за договором позики.

02.04.2014 року на адресу суду, від позивача
надійшла заява про забезпечення позову
шляхом накладання арешту на нерухоме
майно, яке належить відповідачці по
справі - 27/100 часток домоволодіння,
розташованого в АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 153 ч.8 ЦПК України - суд,
встановивши, що заяву про забезпечення
позову подано без додержання вимог ст.
151 цього кодексу, повертає її заявнику,
про що постановляє ухвалу.

Дослідив заяву позивача суд вважає, що
вона підлягає поверненню у
відповідності зі ст. 153 ч.8 ЦПК України,
оскільки згідно вимог ст. 151 ЦПК України
у заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено окрім причин, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов та виду забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності ще й інші відомості,
потрібні для забезпечення позову, а
саме: інформацію про нерухоме майно
відповідача, інформацію про належність
зазначеного майна саме відповідачу,
вартість вказаного майна, розмір
позовних вимог, в межах яких доцільно
забезпечити позов, предмет спору,
оскільки ст. 152 ч.3 ЦПК України
наголошує на тому, що види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Відсутність зазначених відомостей у
заяві позивача, а саме: інформації про
належність зазначеного майна саме
відповідачці та вартості вказаного
майна, позбавляє суд дійти висновку про
наявність достатньо обґрунтованого
припущення, що невжиття заходів
забезпечення позову може у майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, а також робить
неможливим виконання такої ухвали й
тому слід заяву про забезпечення
позову повернути заявнику.

Позивач у заяві про забезпечення
позову просить накласти арешт на 27/100
часток домоволодіння, розташованого в
АДРЕСА_1, при цьому посилається на те, що
вказане майно належить відповідачці,
яка під час розгляду справі в суді це
усно підтвердила, як і те, що
намагається будинок продати. Позивачу,
під час судового засідання 28.03.2014 року
роз'яснювалось право звернутися до
суду з клопотанням щодо витребування
інформації про те, за ким зареєстроване
право власності на вказану
нерухомість, але такого клопотання
ОСОБА_1 не заявляв, до заяви про
забезпечення позову жодних документів,
які б підтверджували те, що 27/100 часток
домоволодіння в АДРЕСА_1 належить саме
відповідачці суду не надано.

Позивач не позбавлений можливості,
усунувши вказані недоліки заяви про
забезпечення позову, повторно
звернутися до суду.

Суд вважає за необхідне роз'яснити
позивачу, що у відповідності зі ст. 151 ч.
3 ЦПК України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України,
суд,-

У Х В А Л И В:

Повернути заяву про забезпечення
позовних вимог від 02.04.2014 року -
позивачу ОСОБА_1

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом 5 днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом 5 днів з дня отримання копії
ухвали.

Головуюча