справа № 462/2306/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року суддя
Залізничного районного суду м. Львова
Палюх Н.М., розглянувши позовну заяву
ОСОБА_1 до Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради,
третя особа ОСОБА_2 про визнання права
власності на прибудову та зобов'язання
узаконити прибудову,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 3 березня 2014 р. звернувся
в суд з позовом, в якому просить визнати
за ним право власності на здійсненну
ним прибудову по АДРЕСА_3 у м.Львові як
таку, що відповідає Державним
будівельним нормам та зобов'язати
Залізничну районну адміністрацію
Львівської міської ради узаконити
здійснену ним прибудову. Свої вимоги
мотивує тим, що він проживає в
однокімнатній квартирі загальною
площею 18,2 кв.м без кухні та комунальних
вигод по АДРЕСА_3 у м. Львові. Для
покрашення своїх житлових умов він
здійснив добудову до своєї квартири,
яка відповідає вимогам ДБН, після чого
загальна площа його квартири складає
32,4 кв.м. Він не може узаконити цю
прибудову, оскільки проти цього
заперечує його сусідка ОСОБА_3
Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб. Вважає, що
здійснена ним прибудова не порушує
законних прав інших осіб, а тому на
підставі ст.ст. 376, 382 ЦК України
просить визнати за ним право власності
на здійснену ним прибудову як таку, що
відповідає Державним будівельним
нормам та зобов'язати відповідача
узаконити спірну прибудову.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.122 ЦПК
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо у
провадженні цього чи іншого суду є
справа із спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Рішенням Залізничного районного
суду м.Львова від 09.06.2011р. зобов'язано
ОСОБА_1 демонтувати, протягом місяця
після вступу рішення у законну силу,
самочинно здійснену прибудову
розміром 4,50м х 2,70м на консолях і
влаштовану веранду розміром 1,20м х 5,30м
на площі балкону загального
користування та привести планування
квартири АДРЕСА_1 до попереднього
стану, в противному разі такі
демонтувати силами ЛКП "Граніт" за
рахунок коштів ОСОБА_1 В зустрічному
позові ОСОБА_1 до Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
про визнання права власності на
прибудову та зобов'язання до вчинення
дій відмовлено.

З рішення суду від 09.06.2011р.
вбачається, що ОСОБА_1 подав зустрічний
позов про визнання права власності на
самочинну прибудову на консолях до
квартири АДРЕСА_2 та зобов'язання
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської надати дозвіл на
узаконення даної прибудови,
покликаючись на те, що однокімнатна
квартира АДРЕСА_1 не відповідала
санітарно-технічним вимогам, чому він,
для покращення своїх житлових умов,
самочинно, без належного дозволу,
здійснив прибудову на консолях до
належної йому квартири та влаштував
веранду на балконі. Після проведеної
реконструкції вказана квартира
відповідає будівельним нормам.

Також, рішенням Залізничного
районного суду м.Львова від 25 листопада
2013 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради (треті особи:
Львівська міська рада, ОСОБА_2) про
визнання права власності та
зобов'язання узаконити добудову -
відмовлено за безпідставністю та
необґрунтованістю.

З даного рішення від 25 листопада
2013 року вбачається, що ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом, в якому просив
визнати за ним право власності на
здійснену ним прибудову, як таку, яка
відповідає ДБН, зобов'язати
відповідача узаконити його прибудову.
Свої вимоги мотивував тим, що він є
власником квартири АДРЕСА_1 у м. Львові,
яка складається з однієї кімнати,
загальною площею 18,4 кв.м, без кухні та
комунальних вигод. Для покрашення
своїх житлових умов він здійснив
добудову до зазначеної квартири, яка
відповідає вимогам ДБН, після чого
загальна площа його квартири складає
32,4 кв.м. Він не може узаконити цю
добудову, оскільки проти цього
заперечує його сусід ОСОБА_2. Проте
відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

На вказане рішення суду ОСОБА_1
була подана апеляційна скарга і на
даний час справа №1309/9731/12 за позовом
ОСОБА_1 до Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
(треті особи: Львівська міська рада,
ОСОБА_2) про визнання права власності та
зобов'язання узаконити добудову
перебуває у провадженні апеляційного
суду Львівської області.

Таким чином, в провадженні суду
перебуває справа із спору між ОСОБА_1 та
Залізничною районною адміністрацією
Львівської міської ради, про той самий
предмет - прибудову до квартири АДРЕСА_2
і з тих самих підстав.

Виходячи з наведеного, вважаю, що
у відкритті провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
про визнання права власності на
прибудову та зобов'язання узаконити
прибудову слід відмовити.

Керуючись ст.122 ч.2 п.3 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради, третя особа
ОСОБА_2 про визнання права власності на
прибудову та зобов'язання узаконити
прибудову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:
Палюх Н.М.