МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
17.03.2014 року Справа № 1016/2028/12
Макарівський районний суд Київської
області у складі головуючого судді
Тандира О.В., при секретарі Приходько
О.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Макарів
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПІКО» про
розірвання договору і стягнення
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
Макарівського районного суду
Київської області із вказаним позовом,
в якому просив суд розірвати договір
про монтажні роботи будинку з
оциліндрованої колоди № 01/09 (далі -
договір), укладений із відповідачем та
стягнути з відповідача кошти внесені
на виконання даного договору,
неустойку та стягнути з відповідача
судові витрати.
В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що 01 квітня 2009 року між
ним та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Піко» (далі -
відповідач) був укладений договір про
монтажні роботи будинку з
оциліндрованої колоди № 01/09, згідно п.
1.1 якого підрядчик зобов'язувався
організувати та виконати монтажні
роботи на ділянці замовника, що
знаходиться за адресою: Макаровський
район, с. Березівка, вул. Житомирська 88.
Відповідно до п. 1.2 договору замовник
зобов'язувався прийняти і оплатити
виконання роботи по договору
відповідно до п. 3 цього договору. В
пункті 9.1 договору вказано, що строк
початку робіт підрядчиком протягом 2
днів після виконання п. 3.3 та 6.2
договору, тобто після здійснення
передплати замовником, відповідно до
пунктів 9.3- 9.4 даного договору. Термін
виконання робіт становить 60 днів. Строк
закінчення робіт до 15 липня 2009 року. При
цьому, як зазначав позивач, він свої
зобов'язання за договором виконав,
проте підрядчик мав приступити до
виконання робіт за договором 16 липня 2009
року, але у зазначений термін
відповідач навіть не приступив до
виконання робіт та умови договору не
виконав, жодних робіт підрядчиком не
було проведено. Зазначав також, що на
момент звернення до суду відповідач
взяті на себе зобов'язання по договору
не виконав, не здійснив жодних
будівельно-монтажних робіт вказаних в
договорі, чим порушив його умови.
Заочним рішенням Макарівського
районного суду Київської області від 15
березня 2013 року, яке було залишено без
змін ухвалою Апеляційного суду
Київської області від 20 червня 2013 року,
у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 грудня 2013 року
касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено
частково, зазначені вище судові
рішення скасовано, а справу направлено
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Відповідно до ухвали суду касаційної
інстанції, було встановлено, що суди, в
порушення вимог ст. ст. 212-215, 315 ЦПК
України, доводів позивача належним
чином не перевірили, не з'ясували хто
саме із сторін мав обов'язок виготовити
прикладні ескізні креслення, які після
підписання сторонами, є невід'ємною
частиною договору, не надали оцінку
змісту додатку до договору від 13 червня
2009 року, який міститься в матеріалах
справи, не врахували того, що
відповідачем не надано жодних доказів
на спростування доводів позивача щодо
невиконання підрядником будь-яких
робіт за договором.

Представник позивача згідно заяви
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, представника не направив,
причини неявки суду не повідомив, про
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, у зв'язку
з чим суд ухвалив заочно розглянути
справу на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

01 квітня 2009 року між позивачем та
відповідачем був укладений договір про
монтажні роботи будинку з
оциліндрованої колоди №01/09.

Відповідно до умов даного договору
відповідач зобов`язувався
організувати та виконати монтажні
роботи на ділянці позивача, що
знаходиться за адресою: Макаровський
район, с. Березівка, вул. Житомирська, 88,
згідно прикладних ескізних креслень,
які у разі підписання їх замовником
вважаються невід'ємною частиною цього
договору. Як вбачається із додатку до
договору, наданого позивачем, вказані
ескізні креслення наявні, відповідач
не скористався правом заперечити
протилежне. Відповідно до п.1.2 позивач
зобов'язувався прийняти і оплатити
виконання роботи по договору,
відповідно до п.3 цього договору.

У п. 3.3 договору зазначено, що позивач
здійснює оплату поетапно, по мірі
виконання робіт. Також зазначено, що
при складанні договору здійснюється
передоплата у розмірі 50% від усієї
кошти об'єкту, що складала 450 813 грн.
(тобто 225406 грн.).

Судом встановлено, що позивачем на
виконання даного договору сплачено
399530,00 грн., (а.с. 12, 13, 39) та дана сума
відповідно до п. п. 3.3, 6.4, 9.1 договору (а.с.
7-10) є достатньою для початку робіт
відповідачем.

Тобто, позивачем доведено суду ті
обставини, що договір підряду дійсно
було укладено та він сплатив
обумовлені договором кошти для початку
виконання робіт за договором
відповідачем у справі.

У п.9.1 договору вказано, що строк
початку робіт відповідачем протягом 2
днів після виконання п.3.3 та 6.2 договору,
тобто після здійснення передплати
позивачем та складання креслення, на
якому буде вказана прив'язка об'єкта до
місцевості. Відповідно до пунктів 9.3, 9.4
даного договору термін виконання робіт
становить 60 днів. Строк закінчення
робіт до 15 липня 2009 року.

Останню оплату в рахунок передплати
було здійснено замовником 14.06.2009 року,
при цьому відповідач не скористався
правом заперечити проти того, що
позивачем було складено креслення, на
якому буде вказана прив'язка об'єкта до
місцевості, таким чином підрядчик мав
приступити до виконання робіт за
договором 16 липня 2009 року. Враховуючи
викладене, суд приходить до висновку,
що замовником було виконано всі умови
договору, надано матеріали та
забезпечено всі умови для початку
робіт, оскільки іншого із матеріалів
справи не вбачається.

Проте, у встановлений строк відповідач
своїх обов'язків за договором не
виконав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 524 ЦК України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Кодексу, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України передбачено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Якщо внаслідок
прострочення боржника виконання
зобов'язання втратило інтерес для
кредитора, він може відмовитися від
прийняття виконання і вимагати
відшкодування збитків.

Розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору (ст. 651 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання однією
стороною друга сторона має право
частково або в повному обсязі
відмовитися від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом.

Враховуючи, що відповідач істотно
порушив умови укладеного з позивачем
договору, обумовлені договором
доручення обов'язки не виконав,
внаслідок чого позивач значною мірою
позбавляється того, на що він
розраховував при укладенні договору,
договір укладений між сторонами має
бути розірвано, а тому вимоги позивача
в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно ст. 653 ЦК України у разі
розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються. Якщо договір
змінений або розірваний у зв'язку з
істотним порушенням договору однією із
сторін, друга сторона може вимагати
відшкодування збитків, завданих зміною
або розірванням договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 849 ЦК України, якщо
підрядник своєчасно не розпочав роботу
або виконує її настільки повільно, що
закінчення її у строк стає явно
неможливим, замовник має право
відмовитися від договору підряду та
вимагати відшкодування збитків.

Уразі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
розірвання договору, відшкодування
збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК
України).

Оскільки відповідач не виконав своїх
зобов'язань за договорами, договір,
укладений між сторонами підлягає
розірванню, сплачені позивачем 399530,00
грн., є збитками та підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК
України, якщо за порушення зобов'язання
встановлено неустойку, то вона
підлягає стягненню у повному розмірі,
незалежно від відшкодування збитків.

У відповідності з п. 4.2. договору у разі
невиконання підрядчиком у
встановлений строк своїх зобов`язань,
він несе відповідальність за збитки,
які причинені прострочкою виконання,
шляхом виплати за кожен прострочений
день пеню у розмірі 0.1% від усієї
вартості робіт.

Враховуючи викладене, вимоги позивача
про стягнення з відповідача 45081,30 грн.,
пені підлягають задоволенню згідно
розрахунку позивача з огляду на те, що
суд розглядає справи у межах позовних
вимог.

Разом із тим, суд вважає, що у
задоволенні вимог про стягнення
неустойки у розмірі 3% загальної
вартості замовлення, передбаченої ч. 5
ст. 10 Закону України «Про захист прав
споживачів», слід відмовити, оскільки
боржник не може притягуватися двічі до
відповідальності за одне і те ж
порушення. Розмір неустойки за
неналежне виконання умов договору був
передбачений договором, суд їх вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення, а тому
стягувати неустойку на підставі
вказаного вище закону правових підстав
не вбачається.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України на
користь позивача підлягають стягненню
понесені ним судові витрати в сумі 4 219
грн., з яких 3219 грн., витрати на оплату
судового збору і 1000 грн., витрат на
правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 15, 60, 79, 88, 209, 212-215, 223
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ПІКО» про
розірвання договору та стягнення
коштів - задовольнити частково.

Договір на надання послуг № 01/09 від
01.04.2019 року, укладений між ОСОБА_2 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Піко» (, адреса: 72313, Запорізька обл., місто
Мелітополь, пт-т 50-річчя Перемоги, 22) -
розірвати.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Піко» (Код , адреса: 72313, Запорізька обл., місто
Мелітополь, пт-т 50-річчя Перемоги, 22 ) на
користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) 399530,00 грн.,
збитків, 45081,30 грн., неустойки, 4219 грн.,
судових витрат, а всього 448830,30 грн.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_2 -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
за заявою відповідача судом, що його
ухвалив, протягом десяти днів з моменту
отримання ним його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем в загальному порядку до
Апеляційного суду Київської області
через суд, що його ухвалив, протягом
десяти днів з моменту отримання його
копії.

Заочне рішення суду набирає законної
сили в загальному порядку відповідно
до вимог ст. 223 ЦПК України.

Головуючий

О.В.Тандир