РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа №668/16960/13-ц

Пров. №2/668/181/14

03.04.2014 р.

Суворовський районний суд м. Херсона у
складі:

головуючого судді - Гаврилова Д.В.,

при секретарі - Беріл А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просила визнати його
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач є співвласником квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується договором
міни (Серія ААІ №810946) та договором
дарування частини квартири (Серія
ВМО785493 від 17.04.2009року). Іншими
співвласниками квартири є її сини -
ОСОБА_3, ОСОБА_4

Крім позивача в даній квартирі
зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

Чоловік позивача - ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1),
з 17.04.2009 року виїхав з квартири та
більше в ній не з'являвся, а його
перебування на реєстраційному обліку
спричиняє позивачеві додаткові
витрати на утримання житла.

Позивач та її представник в судове
засідання не з'явились, представник
позивача надав суду заяву, в якій
просив розглядати справу за їх
відсутності, позовні вимоги підтримали
в повному обсязі та просили їх
задовольнити. Проти заочного розгляду
справи не заперечують.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не відомі,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Враховуючи, що позивач та її
представник не заперечують проти
заочного розгляду справи, суд вважає
можливим розглянути справу без участі
сторін на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач є
співвласником квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору міни (Серія ААІ №810946)
та договору дарування частини квартири
(Серія ВМО785493 від 17.04.2009 року). Іншими
співвласниками квартири є її сини -
ОСОБА_3, ОСОБА_4

Крім позивача в даній квартирі
зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 (довідка ОСББ «проспект
Адмірала Сенявіна» №466 від 20.06.2013 р.).

ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) є чоловіком
позивача, та з 17.04.2009 року проживає
окремо. В утриманні квартири, оплаті
послуг відповідач участі не приймає.

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_3, ОСОБА_6 підтвердити той
факт, що відповідач з 2009 року у вказаній
квартирі не проживає, в її утриманні
участі не приймає.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно вимог ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено,
що власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до положення ст. 150 ЖК
України, громадяни, які мають у
приватній власності будинок,
користуються ним для особистого
проживання членів їх сімей і мають
право розпорядження цією власністю на
свій розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з
урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК
України, члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку, що
йому належить, користуються жилим
приміщенням в обсязі, визначеному
відповідно до угоди з власником.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено,
що член сім'ї власника житла втрачає
право користування житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік.

Таким чином, належними та допустимими
доказами було доведено те, що
відповідач не проживає у квартирі
позивача з 2009 року, сторони з того часу
не спілкуються, а відтак ОСОБА_2 втратив
право користування зазначеною
квартирою.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК
України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 209,
212-215, 218, 224-233 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) таким, що
втратив право користування житлом у
квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення суду може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження,
дане рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення суду набирає законної
сили відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України, згідно
якого рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СуддяГаврилов Д. В.