Справа № 175/6112/13-ц
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2014 pоку Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

при секретарі Єльшиній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Ювілейне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
захист честі, гідності та ділової
репутації, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з
вищезазначеним позовом та просила суд
зобов'язати, ОСОБА_2 вибачитися перед
позивачкою та її чоловіком, на
загальних зборах трудового колективу
Фрунзенського міжрайонного управління
водного господарства, за участю
представників Облводресурсів,
розташованого в АДРЕСА_1 та
спростовувати розповсюджену нею
недостовірну інформацію про особу
позивачки, яка викладена в двох
письмових скаргах на ім'я Голови
Держводагенства України та Голови
Дніпропетровської районної державної
адміністрації від 8 листопада 2013 року
та від 20 листопада 2013 року; зобов'язати,
ОСОБА_2 спростовувати розповсюджену
нею недостовірну інформацію про
позивачку, викладену в двох письмових
скаргах на ім'я Голови Держводагенства
України та Голови Дніпропетровської
районної державної адміністрації від 8
листопада 2013 року та від 20 листопада 2013
року у спосіб письмових звернень до
Голови Держводагенства України,
начальника Дніпропетровського
управління водних ресурсів та Голови
Дніпропетровської районної державної
адміністрації про недостовірність
цієї інформації; захистити честь і
гідність позивачки та її ділову
репутацію від противоправних дій
ОСОБА_2, визнавши наявність заподіяння
нею позивачці моральної шкоди,
поширенням недостовірної інформації
про її особу; стягнути з відповідачки
на користь позивачки судовий збір у
розмірі 243,60 грн.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просила їх
задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала до суду
надала письмові заперечення та просила
суд відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи суд дійшов
наступного.

Судом встановлено, що 17 листопада 2013
року ОСОБА_2 звернулася до Голови
Держводагентства України зі скаргою на
дії та бездіяльність начальника
відділу економіки ОСОБА_1

20 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до Голови Держводагентства України та
Голои Дніпропетровської районної
державної адміністрації зі скаргою на
дії та бездіяльність начальника
відділу економіки ОСОБА_1

Згідно наказу Дніпропетровського
обласного управління водних ресурсів
від 25.11.2013 року №185 було створено
комісію з метою перевірки фактів,
викладених у скарзі провідного
юрисконсульта Фрунзенського МУВГ
ОСОБА_2

За результатами перевірки 26 листопада
2013 року комісією у складі: голови
комісії - заступника начальника
управління ОСОБА_3, членів комісії -
начальника відділу економіки ОСОБА_4,
начальника відділу експлуатації
водогосподарських систем ОСОБА_5,
головного ревізора ОСОБА_6, провідного
економіста з праці ОСОБА_7, провідного
юрисконсульта ОСОБА_8 була оформлена
довідка від 02 грудня 2013 року №4-П-13
відповідно до, якої з метою
врегулювання конфлікту керівництву
ФМУВГ надані відповідні пропозиції.

З показань свідка ОСОБА_9 в судовому
засіданні від 13.03.2014р., вбачається, що
після звернення ОСОБА_2 зі скаргами на
дії та бездіяльність начальника
відділу економіки ОСОБА_1 позивачці
було завдано незручностей у вигляді
витрати часу на надання пояснень та
інших необхідних заходів пов'язаних з
перевірки фактів викладених у скаргах.
Разом з тим не зазначив про будь, які
негативні наслідки для позивачки.

Стаття 68 Конституції України
встановлює обов`язок кожного неухильно
додержуватися Конституції України та
законів України, не посягати на права і
свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 277 ЦК України, фізична особа,
особисті немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї та членів
її сім'ї недостовірної інформації, має
право на відповідь, а також на
спростування цієї інформації.
Вважається, що негативна інформація є
недостовірною. Спростування
недостовірної інформації здійснюється
особою, яка її поширила.

У відповідності до абз. 5 п. 15 Постанови
Пленуму Верховного Суду України « Про
судову практику у справах про захист
честі, гідності, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи
» від 27.02.2009 року № 1, недостовірною
вважається інформація, яка не
відповідає дійсності або викладена
неправдиво, тобто містить відомості
про події та явища, яких не існувало
взагалі або які існували, але відомості
про них не відповідають дійсності
(неповні або перекручені ).

Згідно з ч. 3 ст. 277 Цивільного кодексу
України негативна інформація, поширена
про особу, вважається недостовірною,
якщо особа, яка її поширила, не доведе
протилежного (презумпція
добропорядності). Негативною слід
вважати інформацію, в якій
стверджується про порушення особою,
зокрема, норм чинного законодавства,
вчинення будь-яких інших дій
(наприклад, порушення принципів моралі,
загальновизнаних правил співжиття,
неетична поведінка в особистому,
суспільному чи політичному житті тощо)
і яка, на думку позивача, порушує його
право на повагу до гідності, честі чи
ділової репутації.

Абз. 2 п. 15 Постанови Пленуму Верховного
Суду України « Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи
» від 27.02.2009 року № 1 визначено, що під
поширенням інформації слід розуміти:
опублікування її у пресі, передання по
радіо, телебаченню чи з використанням
інших засобів масової інформації;
поширення в мережі Інтернет чи з
використанням інших засобів
телекомунікаційного зв'язку;
викладення в характеристиках, заявах,
листах, адресованих іншим особам;
повідомлення в публічних виступах, в
електронних мережах, а також в іншій
формі хоча б одній особі. Повідомлення
оспорюваної інформації лише особі,
якої вона стосується, не може
визнаватись її поширенням, якщо особа,
яка повідомила таку інформацію, вжила
достатніх заходів конфіденційності
для того, щоб ця інформація не стала
доступною третім особам.

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо
фізичній особі внаслідок порушення її
особистого немайнового права завдано
майнової та ( або ) моральної шкоди, ця
шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно з п. 26 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.02.2009 року
№ 1 « Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи»,
відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. У свою
чергу ч. 1 ст. 34 Конституції України
кожному гарантує право на свободу
думки і слова, на вільне вираження
своїх поглядів і переконань. Суд не
вправі зобов'язувати відповідача
спростувати інформацію у тій чи іншій
формі, оскільки примусове вибачення як
спосіб судового захисту гідності,
честі чи ділової репутації за
поширення недостовірної інформації не
передбачено у статях 16, 277 ЦК України.

Доказів, які б свідчили про порушення з
боку відповідача права на повагу до
честі та гідності, а також
недоторканості ділової репутації
позивачкою в судовому засіданні не
доведено. Не наведено позивачкою
фактів, які б підтвердили те, у чому
полягає порушення його права на
недоторканість честі та гідності, а
також не вказано причинний зв'язок між
спростовуваною інформацією і
заподіянням йому моральної шкоди.
Також позивачкою не надано доказів, які
б підтверджували спричинення йому
моральної шкоди.

За таких обставин суд, на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
посилались сторони, як на підставу
своїх вимог і заперечень, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, суд прийшов до
висновку про необхідність відмовити
позивачці в задоволенні позову
повністю.

Керуючись ст. ст. 16, 270, 277 ЦК України,
ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 209, 212 - 215, 218, 294-296 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про захист честі, гідності та ділової
репутації відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя С.А. Борисов