Справа № 432/1648/14-ц
Провадження №2/432/1022/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 р. Стахановський міський
суд Луганської області

у складі головуючого судді Юрченко І.М.

при секретарі Поляруш Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду у
м.Стаханові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду, позивач зазначив,
що з 24.07.2004 року вона перебуває у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню
дитину- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Спільне проживання з відповідачем не
склалося з причин непорозуміння
стосовно поглядів на життя, ведення
спільного господарства та виховання
дитини.

Шлюбні відносини припиненні у
листопаді 2013 року.

Вважає, що подальше спільне проживання
та збереження шлюбу неможливе.

За домовленістю сторін неповнолітня
дитина буде проживати разом з
позивачем.

На підставі зазначеного позивач просив
розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Позивач у судове засідання не
з'явилась, надала суду заяву, в якій
просить справу розглянути за її
відсутністю, на задоволенні своїх
позовних вимог наполягає, просила шлюб
розірвати.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав суду заяву, в якій
просить справу розглянути за його
відсутністю, позовні вимоги позивача
визнав у повному обсязі

Враховуючи вищенаведене у зв'язку з
неявкою в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, справа
підлягає розгляду в порядку ч.2 ст.197 ЦПК
України без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову за
наявності до того законних підстав суд
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК
України особа, що бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета позову на власний розсуд.

Згідно п.1 ч.1 ст.24 Сімейного кодексу
України шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка.

Згідно п.2 ч.1 ст.24 Сімейного кодексу
України примушування жінки та чоловіка
до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу
України кожен з подружжя має право
припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду.

Відповідно до п.1 ст.110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки відповідач не заперечував
проти розірвання шлюбу, заслуговують
на увагу доводи позивача про те, що
подальше збереження шлюбу не
відповідає інтересам сторін.

Визнанням позову не зачіпаються права
та інтереси осіб, не залучених до
участі у справі і його можна прийняти.

Керуючись ст. 10, 11, 60, ч.4 ст.174, ч.2 ст.197,
ст. 213,214,215,294 ЦПК України, ст.110,112
Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, задовольнити у повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що
зареєстрований 24 липня 2004 року,
відділом реєстрації актів цивільного
стану Стахановського міського
управління юстиції Луганської області,
актовий запис № 221.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Луганської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: