АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 213/217/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/839/К/14
суддя Макарова Т.Ю.
Суддя-доповідач - Бондар Я.М.
УХВАЛ А

Іменем України

26 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан
Н.О.,

при секретарі: Бевзі М.О.,

за участі - позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кривому Розі
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу Інгулецького
районного суду м. Кривого Рогу від 28
лютого 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення
розміру аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей.

Ухвалою Інгулецького районного суду м.
Кривого Рогу від 28.02.2014 року вказану
справу було передано на розгляд
Широківського районного суду
Дніпропетровської області за
підсудністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 поставила
питання про скасування вказаної ухвали
суду, повернувши її для продовження
розгляду до Інгулецького районного
суду м. Кривого Рогу. В обґрунтування
апеляційної скарги позивачка
зазначила, що вона разом з трьома
неповнолітніми дітьми фактично мешкає
за адресою: АДРЕСА_1, тобто в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу та
у відповідності до ст. 110 ЦПК України
має право звернення з даним позовом до
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, в січні 2014 року
ОСОБА_2 звернулась до Інгулецького
районного суду м. Кривого Рогу з
позовом до ОСОБА_3 про збільшення
розміру аліментів.

Передаючи справу за підсудністю суд І
інстанції виходив з того, що в судовому
засіданні від 28.02.2014 року було
встановлено, що як відповідач, так і
позивач зареєстровані в АДРЕСА_1

З таким висновком судді колегія суддів
погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що у відповідності до ч. 1 ст. 110 ЦПК
України вона має право звертатись до
суду за місцем свого фактичного
проживання, колегія суддів не приймає
до уваги, оскільки згідно норми
вказаної статті позови про стягнення
аліментів, про визнання батьківства
відповідача, позови, що виникають з
трудових правовідносин, можуть
пред'являтися за зареєстрованим місцем
проживання чи перебування позивача.

Судом першої інстанції в судовому
засіданні встановлено та визнано
сторонами, що місцем реєстрації обох є
смт. Широке Широківського району
Дніпропетровської області. Також даний
факт підтверджується копіями
паспортів громадян України (а.с.4,5).

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржувана
ухвала відповідає вимогам норм
процесуального права, у зв'язку з чим
повинна бути залишена без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей.

Ухвалою Інгулецького районного суду м.
Кривого Рогу від 28.02.2014 року вказану
справу було передано на розгляд
Широківського районного суду
Дніпропетровської області за
підсудністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 поставила
питання про скасування вказаної ухвали
суду, повернувши її для продовження
розгляду до Інгулецького районного
суду м. Кривого Рогу. В обґрунтування
апеляційної скарги позивачка
зазначила, що вона разом з трьома
неповнолітніми дітьми фактично мешкає
за адресою: АДРЕСА_1, тобто в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу та
у відповідності до ст. 110 ЦПК України
має право звернення з даним позовом до
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, в січні 2014 року
ОСОБА_2 звернулась до Інгулецького
районного суду м. Кривого Рогу з
позовом до ОСОБА_3 про збільшення
розміру аліментів.

Передаючи справу за підсудністю суд І
інстанції виходив з того, що в судовому
засіданні від 28.02.2014 року було
встановлено, що як відповідач, так і
позивач зареєстровані в АДРЕСА_1

З таким висновком судді колегія суддів
погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що у відповідності до ч. 1 ст. 110 ЦПК
України вона має право звертатись до
суду за місцем свого фактичного
проживання, колегія суддів не приймає
до уваги, оскільки згідно норми
вказаної статті позови про стягнення
аліментів, про визнання батьківства
відповідача, позови, що виникають з
трудових правовідносин, можуть
пред'являтися за зареєстрованим місцем
проживання чи перебування позивача.

Судом першої інстанції в судовому
засіданні встановлено та визнано
сторонами, що місцем реєстрації обох є
смт. Широке Широківського району
Дніпропетровської області. Також даний
факт підтверджується копіями
паспортів громадян України (а.с.4,5).

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржувана
ухвала відповідає вимогам норм
процесуального права, у зв'язку з чим
повинна бути залишена без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Інгулецького районного
суду м. Кривого Рогу від 28 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: