Справа № 535/201/14-ц
Провадження № 2/535/90/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року Котелевський
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого - судді
Якименко Т.О.,

при секретарі Балала
Л.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в смт Котельва Полтавської
області справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, що
продовжує навчання, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача - ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача про стягнення
на її користь аліментів на утримання
повнолітньої дочки, яка продовжує
навчання - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу) щомісячно, з моменту звернення
і до закінчення нею навчання,
обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що
відповідач, маючи достатній рівень
матеріального забезпечення, не надає
матеріальну допомогу для утримання
повнолітньої дочки, яка продовжує
навчання. Вона ж не має змоги
самостійно утримувати доньку, яка
потребує кошти для оплати вартості
навчання, проживання у гуртожитку,
проїзд до місця навчання й назад,
харчування, тощо.

Під час судового розгляду
позивачка позовні вимоги зменшила та
просить стягувати з відповідача на її
користь аліменти на утримання
повнолітньої дочки, яка продовжує
навчання - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку
(доходу) щомісячно, з моменту звернення
і до закінчення нею навчання, тобто до
30.01.2016 року.

Відповідач у попередьому
судовому засіданні змінені позивачкою
позовні вимоги визнав повністю,
погоджується сплачувати щомісячно на
користь позивачки аліменти на
утримання повнолітньої дочки, яка
продовжує навчання в розмірі 1/6
частини всіх видів заробітку (доходу).

Під час судового розгляду третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору на стороні
позивача - ОСОБА_3, проти задоволення
змінених позовних вимог ОСОБА_1 не
заперечувала і пояснила, що вона
навчається у Полтавському
кооперативному технікумі на першому
курсі денного відділенні з 01.09.2013 року
та у зв'язку з цим потребує
матеріальної допомоги з боку батьків. У
даний час перебуває повністю на
утриманні своєї матері - позивачки по
справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку
встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення із задоволенням
позову.

Визнання відповідачем
пред'явленого позову є безумовним, не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.
Наслідки визнання позову, передбачені
ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачам
відомі та зрозумілі.

18 грудня 2000 року був розірваних
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (свідоцтво
про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3
видане відділом РАЦС Котелевського
районного управління юстиції
Полтавської області від 18.12.2000 року).

Відповідно до свідоцтва про
народження серії НОМЕР_4, виданого
Котелевським відділом ЗАГС
Полтавської області від 26.03.1996 року,
сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з довідкою №361 від 04.03.2014
року ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу
денного відділення Полтавського
кооперативного технікуму І-ІІ рівня
акридитації з 01.09.2013 року (наказ №200 від
22.08.2013 року) по 30.01.2016 року. Навчається
на контрактій основі.

На підставі договору про
підготовку молодшого спеціаліста від
23.08.2013 року вартість освітньої послуги
наданої ОСОБА_3 у Полтавському
кооперативному технікумі становить 15000
грн.

Згідно довідки виконавчого
комітету Котелевської селищної ради
Полтавської області №944 від 04.03.2014 року,
повнолітня дочка сторін ОСОБА_3 має
основне місце проживання, у період не
пов'язаний з навчанням, за місцем
проживання матері - позивачки по
справі.

Позивачка ОСОБА_1 працює, у
Котелевській центральній районній
лікарні, але самостійно утримувати
дочку та сплачувати кошти за її
навчання можливості не має.

Відповідач ОСОБА_2 згідно рішення
Котелевського районного суду
Полтавської області від 23.03.2000 року
здійснював сплату аліментів на користь
позивачки на утримання двох
неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх
видів доходу щомісячно.

Після досягнення ОСОБА_3
повноліття, з відповідача припинено
примусове стягнення аліментів на її
утримання, а у добровільному порядку
він домомоги на її утримання, як такої
що продовжує навчання, не надає.

Відповідач працює будівельником
ТОВ "Агрофірма "Маяк", має стійкий
регулярний заробіток, та має
можливість сплучувати аліменти на
утримання повнолітньої дочки, що
продовжує навчання в розмірі
завяленому позивачкою.

Згідно з ст.199 Сімейного кодексу
України, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання навчання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 Сімейного
кодексу України, суд визначає розмір
аліментів на повнолітніх дочку, сина у
твердій грошовій сумі і (або) у частці
від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у статті 182 цього Кодексу.

З врахуванням вище викладеного,
суд приходить до переконання, що
повнолітня дочка сторін у зв'язку з
продовженням навчання, потребує
матеріальної допомоги з боку батьків, у
тому числі з боку відповідача по
справі, який може надавати їй
матеріальну допомогу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК
України рішення в частині суми платежу
аліментів на утримання дитини за один
місяць слід допустити до негайного
виконання.

Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5
Закону України "Про судовий збір"
звільнена від сплати судового збору, а
тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, з
відповідача в дохід держави слід
стягти судові витрати по сплаті
судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215,
218, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, ст.ст.180-182, 184,
191, 199-201 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, що продовжує
навчання, задоволити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця і жителя АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки
і жительки АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2, аліменти на утримання
повнолітньої дочки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в
розмірі 1/6 частини всіх видів доходу
(заробітку) щомісячно, починаючи з
12.03.2014 року і до 30.01.2016 року, тобто до
припинення навчання.

Рішення в частині одномісячної
суми платежу аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання, допустити до негайного
виконання.

Стягти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця і жителя АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь держави судовий збір в розмірі
243,60 (двісті сорок три грн. 60 коп.) грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Котелевський районний суд Полтавської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя