Єдиний унікальний номер 258/443/14-ц
Номер провадження 22-ц/775/3556/2014
Головуючий у 1 інстанції Юр'євої Т.І.
Доповідач Папоян В.В.
9 квітня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:
головуючого судді Біляєвої О.М.,
суддів Папоян В.В., Солодовник О.Ф.,
при секретарі Саєнко В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського
районного суду м.Донецька від 13 березня
2014 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання, -
Позивачка звернулась до суду з позовом
до відповідача про стягнення аліментів
у розмірі ? частини доходів щомісяця на
її утримання до досягнення дитиною
трирічного віку. На обґрунтування
своїх вимог посилалась на те, що
сторони фактично перебували у шлюбних
відносинах та мають спільну малолітню
доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає
Рішенням Кіровського районного суду
м.Донецька від 13 березня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з відповідача на користь
позивачки аліменти на її утримання до
досягнення дитиною трирічного віку у
розмірі 1/6 частки від його доходів
починаючі з 9 січня 2014 року.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
надав апеляційну скаргу, в якої просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі. В обґрунтування
апеляційної скарги апелянт зазначив,
що суд, стягуючі аліменти не врахував,
що фактично витрат на утримання інших
дітей відповідач не має.

Особи, які приймають участь по справі у
судове засідання апеляційного суду не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи поштовими повідомленнями про
отримання судових повесток. Відповідно
до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про час та місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права тому, відповідно
до ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, а рішення
підлягає залишенню без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ст.84 СК України має право
на утримання від чоловіка - батька
дитини вагітна дружина, а також
дружина, з якою проживає дитина, має
незалежно від того чи вона працює та
незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.. 91 СК України жінка та
чоловік, які не перебувають у шлюбі між
собою, мають право на утримання в разі
проживання з нею, ним їхньої дитини,
відповідно до частин другої - четвертої
статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Суд першої інстанції, задовольняючи
частково позовні вимоги про стягнення
аліментів на утримання позивача
виходив з того, що сторони по справі
мають спільну неповнолітню дитину:
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає
разом з позивачкою. Відповідач має
можливість надавати позивачці
матеріальну допомогу та на підставі
ст.. 84, 91 СК України дійшов
обґрунтованого висновку щодо
стягнення на користь позивачки
аліментів на її утримання.

Доводи апеляційної скарги позивача, що
при визначені розміру аліментів судом
не в повному обсязі враховано
матеріальне становище сторін
апеляційний суд не приймає до уваги як
безпідставні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 80 Сімейного
кодексу України розмір аліментів
одному з подружжя суд визначає з
урахуванням можливості одержання
утримання від повнолітніх дочки, сина,
батьків та з урахуванням інших
обставин, що мають істотне значення.

З роз'яснень постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
убачається, що вирішуючи питання щодо
розміру аліментів, суд повинен
ураховувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення.

З матеріалів справи убачається,
що відповідач має інших утриманців, у
тому числі неповнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання якого
повинен надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, вирішуючи питання про
розмір аліментів, який підлягає
стягненню з відповідача, суд в повній
мірі врахував усі обставини справи,
матеріальне становище обох сторін,
наявність у платника аліментів інших
утриманців та дійшов обґрунтованого
висновку про часткове задоволення
позовних вимог. Посилання апелянта на
те, що грошові кошти, які сплачуються
відповідачем на утримання ним іншої
дитини фактично адресатом не отримані
не спростовують правильності правових
висновків суду при визначені розміру
аліментів.

Виходячи з наведеного, та враховуючи
доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд дійшов до висновку, що висновки
суду першої інстанції відповідають
встановленим обставинам та
підтверджуються матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, що призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи і висновків суду не
спростовують. Тому відповідно до вимог
ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга
позивача підлягає відхиленню як
необґрунтована, а рішення суду
підлягає залишенню без змін як
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, суд,-

У Х В
А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Кіровського районного суду
м.Донецька від 13 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили рішенням апеляційного суду.

Судді: