Справа № 265/7294/13-ц
Провадження № 2/265/106/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

при секретарі Кульбачній В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Пріщепа А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Житлово-комунального
підприємства «Азовжитлокомплекс» про
стягнення заробітної плати не
виплаченої при звільненні працівника
та середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду міста із позовом до
житлово-комунального підприємства
«Азовжитлокомплекс» про стягнення
заробітної плати не виплаченої при
звільненні працівника та середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні. В обґрунтування своїх
позовних вимог позивач зазначив, що
відповідно до наказу №166-к від 03.09.2013
року він за власним бажанням був
звільнений з посади монтажника
сантехнічних систем та обладнання 4
розряду ЖКП «Азовжитлокомплекс».
Відповідач ЖКП «Азовжитлокомплекс» в
порушення вимог ст.116 КЗпП України, в
день звільнення не провів з ним
необхідні розрахунки, а саме: не
виплатив заборгованість по заробітній
платі та компенсацію за невикористану
відпустку. Посилаючись на ст.ст.47, 116, 117
КЗпП України просив стягнути з ЖКП
«Азовжитлокомплекс» на його користь
7106,60 гривень, з яких: 4000,00 гривень це
сума розрахункових, які йому повинні
були виплатити в день звільнення та
3106,60 гривень це сума середнього
заробітку за весь час затримки
розрахунку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав та зазначив,
що на момент розгляду справи
відповідач ЖКП «Азовжитлокомплекс»
вже виплатив йому заборгованість по
заробітній платі та інші розрахункові
платежі необхідні при звільненні.
Просив стягнути з відповідача ЖКП
«Азовжитлокомплекс» лише суму
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.

Представник відповідача ЖКП
«Азовжитлокомплекс» - Пріщепа А.О., що
діє на підставі довіреності, проти
задоволення позовних вимог
заперечувала. В обгрунтування своїх
заперечень зазначила, що позивач
ОСОБА_1, в супереч вимогам абз.4 п.2
розділу ІІ, п.8 розділу ІV Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №100 від 08.02.1995 р., не
вірно визначив розмір свого середнього
заробітку, так як брав до уваги
розрахункові листи за травень - червень
2013 р., хоча необхідно було брати
заробітну плату та фактично
відпрацьований час за липень - серпень
2013 р., тому що звільнення позивача
ОСОБА_1 відбулося у вересні 2013 р. Крім
того, вважала що вина ЖКП
«Азовжитлокомплекс» у затримки виплат
при звільненні позивача відсутня, так
як останній не заявляв негайну вимогу
про розрахунок та підприємство також
не знало на який розрахунковий рахунок
перераховувати виплати позивачу. Крім
того, представник також надала до суду
довідку про розрахунок
середньогодинної заробітної плати
позивача ОСОБА_1, з якого вбачається, що
компенсація за невиплату заробітної
плати позивачу за розрахунками ЖКП
«Азовжитлокомплекс» становить 3335,36
гривень.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
вважає що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Так в судовому засіданні встановлено
та незаперечувалось сторонами, що
позивач ОСОБА_1 перебував у трудових
відносинах з відповідачем ЖКП
«Азовжитлокомплекс» з 03.04.2006 року.

Відповідно до наказу директора ЖКП
«Азовжитлокомплекс» №166-к від 03.09.2013
року ОСОБА_1 було звільнено за власним
бажанням з посади монтажника
сантехнічних систем та обладнання 4
розряду. При цьому, необхідні
розрахунки ЖКП «Азовжитлокомплекс» з
ОСОБА_1 в день звільнення не провело.

Частина 1 ст.47 КЗпП України, покладає на
власника або уповноважений ним орган
обов'язок в день звільнення працівника
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Стаття 116 КЗпП України також
передбачає, що при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до абз.3 п.2, п. 5, 8 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995 року №100,
середньомісячна заробітна плата, у
випадку нарахування середньої
заробітної плати за час затримки
розрахунку, обчислюється виходячи з
виплат за останні 2 календарні місяці
роботи, що передують події, з якою
пов'язана відповідна виплата.
Середньоденна (годинна) заробітна
плата визначається шляхом ділення
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі дні на число відпрацьованих
робочих днів (годин). Середньомісячне
число робочих днів розраховується
діленням на 2 сумарного числа робочих
днів за останні два календарні місяці
згідно з графіком роботи підприємства,
установи, організації, встановленим з
дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Під час судового засідання
встановлено, що ЖКП
«Азовжитлокомплекс» на момент
розгляду справи вже провело з ОСОБА_1
розрахунки по заробітній платі та
інших необхідних при звільненні
платежах. Тобто фактично існує спір про
стягнення суми середнього заробітку за
час затримки розрахунку при
звільненні.

Проте, незважаючи на вищенаведене,
позивачем ОСОБА_1 розмір позовних вимог
до відповідача ЖКП
«Азовжитлокомплекс» не зменшено, а
тому суд приходить до висновку, що
позовні вимоги в про стягнення
розрахункових у сумі 4000,00 гривень
безпідставні та задоволенню не
підлягають.

Що стосується суми компенсації за
несвоєчасну виплату заробітної плати,
то судом встановлено, що остаточний
розрахунок з ОСОБА_1 фактично відбувся
09.10.2013 р., а сума компенсації за
несвоєчасну виплату заробітної плати
за даними ЖКП «Азовжитлокомплекс», з
якими погодився позивач ОСОБА_1,
становить 3335,36 гривень. Тобто позовна
вимога про стягнення суми середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні обгрунтована та
підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги про
стягнення суми середнього заробітку за
час затримки розрахунку саме у розмірі
3335,36 гривень, а не у розмірі 3106,60
гривень, як зазначено у позовній заяві,
суд виходить з того, що в силу вимог ч.2
ст.31 ЦПК України, позивач має право
протягом усього часу розгляду справи
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК
України, суд сприяє особам, які беруть
участь у справі здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.
Позивач ОСОБА_1 під час судового
розгляду погодився з розрахунком суми
середнього заробітку, який надано саме
ЖКП «Азовжитлокомплекс» та просив
стягнути суму компенсації саме у цьому
розмірі. У зв'язку з наведеним суд
вважає, що позивачем ОСОБА_1 фактично
збільшено розмір частини позовних
вимог до ЖКП «Азовжитлокомплекс» та
враховує це під час прийняття рішення.

Суд не приймає до уваги твердження
представника ЖКП «Азовжитлокомплекс»
Пріщепи А.О. про відсутність вини ЖКП
«Азовжитлокомплекс» у несвоєчасному
розрахунку з ОСОБА_1 через відсутність
від останнього вимоги про негайний
розрахунок при звільненні, оскільки
воно не грунтується на вимогах закону.
Частиною 1 ст.116 КЗпП України
передбачено, що вимога про розрахунок
пред'являється звільненим працівником,
лише якщо працівник не працював в день
звільнення. Відповідач ЖКП
«Азовжитлокомплекс» на підтвердження
вказаних обставин доказів не надав.
Крім того, позивач ОСОБА_1 пояснив, що
особисто неодноразово звертався до ЖКП
«Азовжитлокомплекс» з вимогою про
остаточний розрахунок. Суд приймає до
уваги і той факт, що чинним
законодавством України не передбачена
конкретна форма такої вимоги.

Суд також не приймає до уваги
твердження представника ЖКП
«Азовжитлокомплекс» Пріщепи А.О. про
невинуватість ЖКП «Азовжитлокомплекс»
у несвоєчасному розрахунку з ОСОБА_1
через те, що підприємство не знало на
який розрахунковий рахунок
перераховувати виплати позивачу, т.я.
обов'язок з проведення розрахунку
відповідно до ст.47 КЗпП України
покладеного саме на власника або
уповноважений ним орган. А отже, в силу
вимог ст.ст.9, 509 ЦК України саме
відповідач ЖКП «Азовжитлокомплекс» є
зобов'язаною стороною та повинен був
першим вчинити дії на користь позивача
ОСОБА_1 Проте доказів про вчинення
зазначених дій відповідач ЖКП
«Азовжитлокомплекс» суду не надав.

На підставі викладеного, керуючись ст.
47, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 209,
213 - 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Житлово-комунального підприємства
"Азовжитлокомплекс" про стягнення
заробітної плати не виплаченої при
звільненні працівника та середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-комунального
підприємства "Азовжитлокомплекс",
юридична адреса якого: місто Маріуполь
вулиця В. Визволителів 82, на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ін..НОМЕР_1),
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні у розмірі 3 335
(три тисячі триста тридцять п'ять)
гривень 36 копійок.

Стягнути з Житлово-комунального
підприємства "Азовжитлокомплекс" на
користь держави судовий збір у розмірі
243 гривень 60 копійок.

В задоволенні решти частини позовних
вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Донецької області
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя _______________