справа № 2/489/79/14
рішення

Іменем україни

31 березня 2014 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок залиття
квартири

встановив:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, після уточнення якого
просила стягнути з відповідачів 7014,77
грн. збитків, завданих залиттям
квартири, понесені витрати на
проведення незалежної оцінки та судові
витрати.

У позові вказано, що внаслідок прориву
труби в квартирі АДРЕСА_1, в якій
мешкають відповідачі, відбулося
залиття водою квартири АДРЕСА_2 у цьому
будинку, яка належить позивачу, що
заподіяло останній збитки в розмірі
7014,77 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала та просила
задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися. Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_7
надали до суду письмові заяви про
розгляд справи за їхньої відсутності
та письмові заперечення проти позову.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
і оцінивши зібрані у справі докази,
вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи встановлено, що
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 29.08.2012 ОСОБА_2 є
власником квартири АДРЕСА_2.

Актом, складеним майстром ЖЕК № 14 ЖКП
ММР «Південь» від 25.02.2013, підтверджено,
що затоплення квартири АДРЕСА_2
відбулося внаслідок прориву труби в
квартирі АДРЕСА_1 по невідомій причині
(а.с. 38). В акті вказано, що внаслідок
прориву водопровідної труби в квартирі
АДРЕСА_1 встановлено замокання стелі в
квартирі АДРЕСА_2 площею 0,4 кв.м,
замокання полок в куті кухонної шафи
та кута стіни кухні площею 1 кв.м.

У підтвердження заподіяних збитків в
розмірі 7014,77 грн., з урахуванням ПДВ,
позивач надала Звіт про незалежну
оцінку вартості матеріального збитку,
складний Українським експертним
центром по вимірюванню та оцінці від
01.03.2013 № 000113, разом з висновком №
0059фН/2013.

Згідно висновку незалежної оцінки
(а.с.20) в результаті події пошкоджені і
вимагають ремонту коридор (необхідно
провести роботи по оздобленню підлоги
керамічною плиткою, площею 5.14 кв.м.),
кухня (шпаклівка, штукатурка,
фарбування стелі - 2,5 кв. м., стіни - 1,7
кв.м., оздоблення штучним камнем - 1,7
кв.м.), вбиральня (монтаж вагонки МДФ - 2,
4 кв.м., оздоблення штучним камнем - 9,5
кв.м.).

За клопотанням попереднього
представника позивача у справі ухвалою
суду від 30.10.2013 призначалася
будівельно-технічна експертизи для
встановлення реального збитку та
причини затоплення, він проведення
якої позивач відмовилася. Як пояснила
представник позивача, причиною
відмови було наявність висновку
незалежної оцінки, який є достатнім
підтвердження розміру збитків.

Заперечуючи проти позову відповідачі
в письмових запереченнях вказали на
розбіжності між актом майстру ЖЕКу та
звітом про незалежну оцінку щодо
обсягу пошкоджень внаслідок
затоплення, незначне пошкодження
квартири № 59, яка розташована між
квартирами сторін, та відсутністю
доказів на підтвердження їхньої вини.

Положеннями пункту 2.3.6 Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету по
питанням житлово-комунального
господарства від 17.05.2005 № 76
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 25.08.2005 за N 927/11207), з урахуванням
вимог до заповнення додатку 4 до цих
Правил, визначено, що у разі залиття,
аварії квартир складається
відповідний акт, який повинен
встановлювати причини залиття, в т.ч. чи
являлася причиною залиття
несправність внутрішньо-будинкових
мереж водопостачання та
водовідведення, а також чи було це
наслідком халатності жителів квартири
або інших осіб, чи інші обставини, які
могли бути причиною залиття.

Із наявних у справі доказів
встановлено, що прорив водопровідної
труби відбувся 24.02.2013 у ванній кімнаті в
квартирі АДРЕСА_1, яка належить
відповідачам. Вказаний факт
відповідачі підтвердили викладеним у
письмових запереченнях.

Із пояснень представника позивача
встановлено, що балансоутримувачем
будинку є ЖКП ММР «Південь», майстер
якого і засвідчував факт заподіяння
шкоди та причину затоплення.

Між тим, як вбачається із акту
представника ЖЕКу причина прориву
водопровідної труби невідома, факт
несанкціонованого втручання мешканців
квартири до системи водопостачання не
встановлений.

За змістом статті 1166 ЦК України
майнова шкода, задана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим майновим права фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

При цьому підлягає доведенню факт
завдання матеріальної шкоди, наявність
неправомірних дій відповідача та
причинно - наслідковий зв'язок між
такими діями та настанням майнової
шкоди, вини особи, що завдала шкоду.

Відповідно до частини першої статті 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків
встановлених статтею 61 цього Кодексу, а
згідно частини четвертої статті 60 ЦПК
України доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, надані позивачем докази не
містять жодних відомостей про те, що
залиття квартири сталося саме з вини
відповідачів і що між затопленням
квартири і діями відповідачів існує
прямий причинний зв'язок.

Матеріали справи також не містять
доказів того, що відповідальність за
утримання системи водопостачання
багатоповерхового будинку, зокрема
водопровідної труби, яка проходить
через квартири, покладається саме на
власників таких квартир.

Таким чином, враховуючи відсутність
доказів на підтвердження вини
відповідачів в затоплені квартири
позивача, підстави для задоволення
прозову відсутні.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212-214 ЦПК
України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок залиття квартири - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до апеляційного суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

суддя

Повний текст рішення

підписано 01.04.2014.