Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/762/14
Головуючий у суді І-ї
інстанції Квітка О.О.
Доповідач Гайсюк О. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

25.03.2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого: Гайсюка О.В.

суддів: Карпенко О.Л., Фомічова
С.Є.

при секретарі: Дімановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на рішення Кіровоградського
районного суду Кіровоградської
області від 20 січня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
про визнання права власності в порядку
спадкування.

Позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 його
дід ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його
(позивача) батько ОСОБА_5.

Після смерті діда він звернувся до
нотаріуса із заявою про видачу йому
свідоцтва про право на спадщину, але
йому було відмовлено у зв»язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на спадковий дім АДРЕСА_1.
ОСОБА_3 є сином померлого ОСОБА_4

Посилаючись на це, позивач просив
визнати за ним право власності на
будинок.(а.с. 29-32)

Ухвалою Кіровоградського районного
суду від 18.11.2013 року до участі у с праві
в якості третьої особи залучена
Обознівська сільська рада (а.с. 68)

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2.

Позивач зазначив, що його батько ОСОБА_4
зробив заповіт, яким спірний будинок
заповів брату ОСОБА_6, який від спадщини
відмовився.

Посилаючись на це, ОСОБА_3 просив
визнати за ним право власності на 2/3
спадкового будинку, а за ОСОБА_2 на 1/3
будинку. (а.с. 85-87)

У грудні 2013 року до участі у справі
залучену як третю особу ОСОБА_7, яка є
рідною сестрою позивача ОСОБА_2 (а.с. 106)

Рішенням Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 20
січня 2014 року в задоволенні як
основного так і зустрічного позовів
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду та задовольнити
його позов, посилаючись на
невідповідність висновків суджу
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 також
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким його
зустрічний позов задовольнити,
посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні апеляційного суду
ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги
підтримав, інші особи, які беруть
участь у справі в судове засідання
апеляційного суду не з»явилися, хоча
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, про що свідчать
повідомлення про вручення поштових
відправлень.

Апеляційні скарги підлягають
задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні як
первісного так і зустрічного позовів,
суд першої інстанції виходив з того, що
сторони не довели обставини виникнення
у спадкодавця ОСОБА_4 права власності
на будинок, оформленого належним чином.

Але з таким висновком суду не можна
погодитися.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням виконкому Обознівської
сільської ради від 15.01.1968 року ОСОБА_4
дозволено будівництво жилого будинку в
с. Катеринівка на земельній ділянці 0,15
га. (а.с. 95) На підставі цього рішення
виконкомом Кіровоградської районної
ради депутатів трудящих ОСОБА_4 видано
свідоцтво на забудову садиби в
сільських населених пунктах
Української РСР, з планом забудови
садиби погодженим районним
архітектором, землевпорядником,
держпожінспектором. (а.с. 93-94) Строк
закінчення будівництва за зазначеним
свідоцтвом - 1970рік.

Згідно технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
виготовленому 21.10.2013 р. ОКП
«Кіровоградське обласне об»єднанє
бюро технічної інвентаризації»
будинок АДРЕСА_1 знаходиться на
земельній ділянці площею 0,15га,
введений в експлуатацію в 1970 році. (а.с.
16-22)

Згідно довідки Обознівської сільської
ради зазначений будинок згідно
погосподарської книги №18, особового
рахунку НОМЕР_1 відповідно до записів в
земельно - кадастровій книзі №1, рах.
№29дійсно належав ОСОБА_4, земельна
ділянка площею 0,15 га не приватизована,
будинок збудовано в 1970 році (а.с. 13)

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), але при
вирішенні спору про визнання права
власності на спадкове майно суду слід
було керуватися законодавством, яке
регульовало виникнення право
власності у самого спадкодавця на
момент закінчення будівництва будинку,
положеннями ЦК Української РСР 1963
року, положеннями Кабінету міністрів
УРСР від 11.03.1985 року № 105 «Про порядок
обліку житлового фонду в Українській
РСР».

Відповідно до п. 62 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
державними нотаріальними конторами
Української РСР, затвердженої наказом
Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31.10.1975
року, п. 45 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій виконавчими
комітетами міських, селищних,
сільських Рад депутатів трудящих,
затвердженої наказом Міністра юстиції
УРСР №1/5 від 19.01.1976 року, підтвердженням
належності будинку може служити
відповідна довідка виконавчого
комітету сільської Ради депутатів
трудящих, в якій крім підтвердження
належності жилого будинку (частини
будинку) відчуджувачу на підставі
запису в погосподарській книзі,
повинно бути також зазначено: дані про
склад будинку, розмір загальної жилої
площі і розмір земельної ділянки.

Виходячи з наведеного, підтвердженням
належності жилого будинку певній особі
є запис в погосподарських книгах,
ведення яких на той час передбачалось
наказами Центрального статистичного
управляння СРСР і було обов»язковим.

Виникнення права власності на жилі
будинки, споруди не залежало від
державної реєстрації цього права.

Відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» права на
нерухоме майно до набрання чинності
цим Законом визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом за умов, якщо
на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов»язкової реєстрації таких прав.

Суд першої інстанції в порушення вимог
ст. 213 ЦПК зазначених обставин справи та
положень законодавства не врахував, як
і того, що законодавством яке діє на час
відкриття спадщини, врегульовано
питання спадкування майна, а не його
належність спадкодавцю, а тому дійшов
помилкового висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позовів.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_2 є внуком померлого
ОСОБА_4, що підтверджено документально
свідоцтвами про народження (а.с. 12)

Батько позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 7) Отже ОСОБА_2 є
спадкоємцем після смерті діда ОСОБА_4
за правом представлення, адже внуки
спадкодавця відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК
спадкують ту частку спадщини, яка
належала б за законом їхнім матері,
батьку, якби вони були живими на час
прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину після
смерті діда, оскільки в шестимісячний
строк подав заяву про прийняття
спадщини (ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК) - а.с. 39,44.
Також спадщину після смерті ОСОБА_4
прийняв ОСОБА_3 - син ОСОБА_4 (а.с. 51, 43)
Нотаріус повідомляв внучку померлого
ОСОБА_4 ОСОБА_7 про порядок прийняття
спадщини як спадкоємцем за правом
представлення, але вона заяву про
прийняття спадщини не подавала (а.с. 59)

Син померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_6
відмовився від прийняття спадщини і за
заповітом і за законом (а.с. 39,42)

Згідно ч. 2 ст. 1275 ЦК якщо від прийняття
спадщини відмовився один із
спадкоємців за законом з тієї черги,
яка має право на спадкування, частка у
спадщині, яку він мав прийняти,
переходить до інших спадкоємців за
законом тієї ж черги і розподіляється
між ними порівну.

Отже, якби батько позивача ОСОБА_2 був
живим на час відкриття спадщини, після
смерті ОСОБА_4, то він на рівні з іншими
спадкоємцями першої черги (синами)
відповідно до статей 1261,1267, ЦК мав би
право на спадкування 1/3 будинку, а після
відмови ОСОБА_6 від спадщини мав би
право на ? будинку.

Тому позивач ОСОБА_2 успадкував за
правом представлення після смерті діда
ОСОБА_4 право власності на ? спірного
будинку і відповідно ? будинку
успадкував позивач за зустрічним
позовом ОСОБА_3

Наведене свідчить про те, що висновки
суду першої інстанції не відповідають
обставинам справи, рішення суду
ухвалене без додержання норм
матеріального та процесуального права,
а тому рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення вимог сторін.

Оскільки рішення ухвалене на користь
обох сторін в рівній мірі, то понесені
сторонами судові витрати не підлягають
стягненню на користь тієї чи іншої
сторони, а взаємозаліковуються.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА
:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 20
січня 2014 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов
ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_3
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 та за ОСОБА_3 в
порядку спадкування право власності за
кожним по ? частині будинку з
надвірними будівлями в селі
Катеринівка по АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: