Номер провадження: 22-ц/785/273/14
Головуючий у першій інстанції Огренич
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Процик М.В., Заїкін А.П.,

за участю секретаря - Жус І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення витрат
по оплаті житлово-комунальних послуг
та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення боргу за
житлово-комунальні послуги, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Київського районного суду м. Одеси
від 29 листопада 2013 року,

ВСТАНОВИЛА :

24.09.2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
витрат по оплаті житлово-комунальних
послуг.

Уточнивши позовні вимоги ОСОБА_2
просив суд стягнути з відповідача
витрати за оплату житлово-комунальних
послуг в розмірі 11815,92 грн. та судові
витрати по справі, при цьому позивач
посилався на те, що сторонам на праві
спільної часткової власності (по 1/2)
належить трьохкімнатна квартира
АДРЕСА_1, загальною площею 62,0 кв.м., є
також самочинна прибудова - веранда
площею 13,6 кв.м, разом з якою загальна
площа квартири збільшується до 75,6 кв.м.
Згідно довідки про склад сім'ї та
реєстрацію, в зазначеній квартирі
зареєстровані: ОСОБА_3, його донька
ОСОБА_4 та ОСОБА_2, між сторонами
встановлено порядок користування
квартирою. За період з 2009 по 2013 роки
позивач та його жінка ОСОБА_5 за власні
кошти оплачували спільні з
відповідачем рахунки за спожиті
житлово-комунальні послуги, а
відповідач відмовлявся оплачувати
частину наданих послуг, оплату за
спожиті житлово-комунальні послуги не
здійснював, у зв'язку з чим ОСОБА_2
виконавши спільне з ОСОБА_3
зобов'язання, за особисті кошти сплатив
22645,85 грн. за спожиті житлово-комунальні
послуги та вважаючи, що виконанням
солідарного зобов'язання він набув
право на зворотну вимогу, просив
стягнути з відповідача витрати за
оплату житлово-комунальних послуг.

ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав,
звернувся до суду із зустрічним
позовом, який зменшив у судовому
засіданні та просив стягнути зі ОСОБА_2
борг за житлово-комунальні послуги у
розмірі 5928,44 гривень та судові витрати.
При цьому посилався на те, що на
підставі свідоцтва про право власності
від 04 березня 1994 року він є власником
лише 1/5 частини квартири, тому
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна лише в 1/5 частині цих
витрат. Документально підтвердженими
витратами є: витрати на послуги
теплопостачання у розмірі 9599,34 грн. та
гарячого водопостачання у розмірі 5576.73
грн. згідно реєстру начислень та оплат;
витрати на послуги СДПТ у розмірі 5046.05
грн.

Представник позивача у судовому
засіданні уточнені позовні вимоги
підтримала та просила задовольнити їх
у повному обсязі, у задоволені
зустрічного позову просила відмовити.

Рішенням Київського районного суду
м. Одеси від 29 листопада 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Суд стягнув з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_2 витрати за оплату
житлово-комунальних послуг в розмірі
11815,92 гривень та судові витрати у
розмірі 330,70 гривень.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_3 суд відмовив.

Рішення суду оскаржує ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовити, а зустрічний позов
ОСОБА_3 задовольнити, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до ст.360 ЦК України
співвласник відповідно до своєї
частки у праві спільної часткової
власності зобов;язаний брати участь у
витратах на управління, утримання та
збереження спільного майна, у сплаті
податків, зборів ( обов;язкових
платежів), а також нести
відповідальність перед третіми
особами за зобов;язаннями, пов;язаними
із спільним майном.

Відповідно до ст.162 ЖК України
власники квартир зобов;язані своєчасно
вносити квартирну плату та плату за
комунальні послуги відповідно до умов
договору з організацією, яка
обслуговує будинок, а також приймати
участь у витратах по утриманню будинку
та прибудинкової території
пропорційно до їх частки у власності.

Відповідно до ст.20 Закону України «
Про житлово- комунальні послуги»
споживач зобов;язаний оплачувати
житлово- комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що сторони є
співвласниками квартири АДРЕСА_1, кожен
на 1/2 частину квартири. Сторони є
споживачами житлово- комунальних
послуг , що надаються їм, як власникам
та користувачам зазначеної квартири.
Особові рахунки на АДРЕСА_1 були
оформлені на ім;я ОСОБА_3 - відповідача
по справі. В квартирі зареєстровані та
проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його
донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За період з 2009року по 2013рік ОСОБА_2 за
власні кошти сплачував рахунки за
спожиті житлово- комунальні послуги,
нараховані до оплати за АДРЕСА_1.
ОСОБА_3, як співвласник та споживач,
зобов;язаний вчасно щомісяця
сплачувати частину витрат за надані
житлово- комунальні послуги, однак
оплату не здійснював.

Згідно квитанцій, наданих
відділенням № 25515 АБ « Укргазбанк» ,
відділенням № 13 АКБ « Південний» на
ухвалу суду, ОСОБА_2 сплатив за спожиті
в квартирі АДРЕСА_1 житлово- комунальні
послуги 22645,85грн., а саме:

12999,46грн. оплачено за спожите
теплопостачання та гарячу воду ( за
2009рік - т.1 а.с.159, всього на 117,21грн.; за
2010рік - т.1 а.с.26, 26зв., всього на 4100грн.,
за 2011рік- т.1 а.с.21, 21зв.,22,28,29,29зв., всього
на 2906,78грн.; за 2012рік- т.1 а.с.23,40, всього
на 5875,47грн.) ;

3298,49грн. оплачено за спожиту
електричну енергію ( за 2010рік- т.1 а.с.
24зв.,160, всього на 611,43грн.; за 2011рік- т.1
а.с.26зв.,27,28зв., всього на 723,02грн.; за
2012рік- т.1 а.с. 25зв.,27зв.,38,160, всього на
1431,04грн.; за 2013рік - т.1 а.с. 161,162, всього на
533грн.) ;

1217,53грн. оплачено за спожите
газопостачання ( за 2009рік- т.1 а.с.159 на
суму 18,24грн.; за 2010рік- т.1 а.с. 24, на суму
305,58грн.; за 2011рік- т. 1 а.с.22, 22зв., 28,
28зв.,29зв. на суму 322,63грн.; за 2012рік- т.1
а.с.19,21,23, всього на суму 371,08грн., за
2013рік- т.1 а.с.168 на суму 200грн.);

1740,41 грн. оплачено за СДПТ, вивіз
сміття ( за 2009рік- т.1а.с.159 на суму
98,13грн.; за 2011рік- т.1
а.с.21зв.,23,23зв.,22,22зв.,29,29зв. на суму
1209,64грн.; за 2012рік - т.1 а.с.21зв., 23, 23зв. на
суму 432,64грн.);

3389,96грн. оплачено за водопостачання і
водовідведення ( за 2012рік- т.1 а.с. 21зв.,39
на суму 2310,17грн., за 2013рік- т.1 а.с. 168,161 на
суму 1079,79грн.).

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обгрунтовано у
відповідності до вимог ст.ст.526,541,544 ЦК
України прийшов до висновку, що ОСОБА_2
має право зворотньої вимоги до ОСОБА_3
на відшкодування сплачених ОСОБА_2
сум за житлово- комунальні послуги
відповідно частки ОСОБА_3 у власності
квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, суд першої інстанції
правильно стягнув з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 1/2 частину витрат на оплату за
спожите теплопостачання та гарячу воду
в сумі 6499,73грн., 1/2 частину витрат за
спожиту електроенергію в сумі
1649,25грн., 1/2 частину витрат за
водопостачання і водовідведення в
сумі 1694,98грн.

Разом з тим, суд першої інстанції
помилково стягнув з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 2/3 частини витрат на СДПТ в
розмірі 811,69грн. та 2/3 частини витрат за
спожите газопостачання в розмірі
1160,27грн., оскільки відповідно до ст.360 ЦК
України співвласник відповідно до
своєї частки у праві спільної
часткової власності зобов;язаний
брати участь у витратах. Суд першої
інстанції не навів жодного посилання
на норми діючого законодавства
України на підставі яких зроблені
висновки про стягнення 2/3 частин цих
витрат.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що рішення суду першої інстанції в
частині розміру оплати за
житлово-комунальні послуги підлягає
зміні і з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
підлягають стягненню витрати на
оплату житлово-комунальних послуг в
сумі 11322грн.92коп., а саме 1/2 частина від
12999,46грн. за спожите теплопостачання та
гарячу воду- 6499,73грн. ; 1/2 частина від
3298,49грн. за спожиту електроенергію -
1649,25грн.; 1/2 частина від 1217,53грн. за
спожите газопостачання - 608,76грн.; 1/2
частина від 1740,41грн. за СДПТ, вивіз
сміття - 870,20грн.; 1/2 частина від 3389,96грн.
за водопостачання і водовідведення -
1694,98грн. ( 6499,73грн.+ 1649,25грн.+ 608,76грн.+
870,20грн. + 1694,98грн.= 11322грн.92коп.).

Посилання в апеляційній скарзі на
те, що ОСОБА_3 зобов;язаний брати участь
у витратах на управління, утримання
та збереження спільного майна лише в
1/5 частині цих витрат є неспроможніми,
оскільки спростовуються матеріалами
справи.

Згідно свідоцтва про право
власності на житло, виданого 04 березня
1994року управлінням житлово-
комунального господарства виконкому
Одеської міської ради народних
депутатів згідно з розпорядженням від
04 березня 1994року за № 35739 ОСОБА_3 та
членам його сім;ї ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_2 на праві спільної
часткової власності в рівних частках (
тобто по 1/5 частин кожному) належала
квартира за адресою : АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3року помер ОСОБА_9, який є
батьком відповідача ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_4року померла ОСОБА_10, яка є
матірью позивача ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5року померла ОСОБА_8, яка є
матірью відповідача ОСОБА_3 та бабусею
позивача ОСОБА_2

Заочним рішенням Київського
районного суду м. Одеси від 27 грудня
2010року, яке набрало законної сили 10
січня 2011року за ОСОБА_2 визнано право
власності в порядку спадкування на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1. Даним
рішенням суду встановлено, що сторони
по справі, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
відповідності до вимог ст.ст.1261,1268 ч.3 ЦК
України фактично прийняли спадщину,
оскільки постійно проживали та
зареєстровані в спірній квартирі.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України
відсутність у ОСОБА_3 свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє його
права на спадщину.

Заочним рішенням Київського
районного суду м. Одеси від 28 листопада
2012 року , яке набрало законної сили 10
грудня 2012року, встановлено, що
оскільки ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10
померли, квартира АДРЕСА_1 на даний час
належить на праві приватної спільної
часткової власності ОСОБА_2 ( 1/2
частина) та ОСОБА_3

Суд встановив порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділив в
користування ОСОБА_2 житлову кімнату
площею 17,3 кв.м.; виділив в користування
ОСОБА_3 житлову кімнату площею 17,3 кв.м.,
балкон, площею 0,9 кв.м., що примикає до
цієї кімнати та житлову кімнату площею
10,4 кв.м. В спільному користуванні
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишив кухню,
коридор, ванну, туалет, вбудовану шафу.

За змістом ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Оскільки заочним рішенням
Київського районного суду м. Одеси від
27 грудня 2010року та заочним рішенням
Київського районного суду м. Одеси від
28 листопада 2012року встановлені
обставини щодо права власності та
права на спадщину ОСОБА_3 на 1/2 частину
квартири, то при розгляді даної справи
дані обставини доказуванню не
підлягають.

Посилання в апеляційній скарзі на
те, що ОСОБА_2 не навів доказів, що він
сплачував рахунки за спожиті житлово-
комунальні послуги, нараховані до
оплати за АДРЕСА_1 є необгрунтованими і
такими, що спростовуються матеріалами
справи.

Судом встановлено, що за спірний
період особові рахунки квартири
АДРЕСА_1 були відкриті лише на ім;я
ОСОБА_3, відповідні квитанції на сплату
житлово- комунальних послуг
формувалися на ім;я ОСОБА_3

У примірнику оригіналів квитанцій,
що залишилися у особи, яка платила за
них, тобто у ОСОБА_2 відсутній підпис
ОСОБА_3 В квитанціях за спожиті
житлово- комунальні послуги , які
оплачували ОСОБА_2 та за його
дорученням його дружина ОСОБА_5 стоїть
її підпис, який відповідає підпису у її
паспорті ( а.с.193). В усіх квитанціях
про оплату витрат на житлово -
комунальні послуги на суму 22645,85грн.
стоять підписи ОСОБА_2 та його дружини
ОСОБА_5, що підтверджує сплату витрат
саме ними.

Твердження апеляційної скарги про
те, що ОСОБА_2 користується незаконною
прибудовою площею 13,6 кв.м., тому повинен
оплачувати витрати на послуги
теплопостачання більше, колегією
суддів не приймається до уваги з
наступного.

Згідно листа КП ЖКС « Вузівський «
від 25.04.2013року про розподіл лицьових
рахунків за адресою : м. Одеса АДРЕСА_1
ОСОБА_3 користується загальною площею
38,17кв.м., житлова 27,7 кв.м., 2 кімнати,
зареєстровані 2 особи, ОСОБА_2
користується загальною площею 23,83 кв.м.,
житлова 17,3 кв.м., 1 кімната,
зареєстрована 1 особа. Розрахунок
наведений без врахування самочинної
прибудови - веранти площею 13,6 кв.м.,
разом з якою ОСОБА_2 користується
загальною площею 37,43кв.м. Таким чином,
опалювальна площа , на якій проживає
ОСОБА_3 складає 37,27кв.м., опалювальна
площа , на якій проживає ОСОБА_2 складає
37,43кв.м. За спожите теплопостачання і
гарячу воду ОСОБА_2 оплатив 12999,46грн.,
тому ОСОБА_3 повинен повернути ОСОБА_2
1/2 частину даних витрат.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції не взяв до уваги
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3, є
необгрунтованими, оскільки ОСОБА_3 не
надав суду доказів сплати ОСОБА_3
житлово- комунальних послуг.

На підставі наведеного, колегія
суддів прийшла до висновку, що рішення
суду першої інстанції підлягає зміні в
частині визначення розміру оплати за
житлово- комунальні послуги і підлягає
стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
11322грн.92коп. В іншій частині рішення
суду треба залишити без змін, оскільки
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст.307 ч.1п.3, 309 ч.1п.п.3,4, 316,
319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 29 листопада 2013 року змінити
в частині визначення розміру оплати
за житлово- комунальні послуги.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, який
зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_2 витрати за оплату
житлово- комунальних послуг в розмірі
11322 гривні 92 коп.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до суду касаційної інстанції
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий
Л.І. Доценко

Судді
М.В. Процик

А.П. Заїкін