Номер провадження: 22-ц/785/3598/14
Головуючий у першій інстанції Плавич
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича
В.А.

суддів - Варикаші
О.Д.

- Ступакова
О.А.

при секретарі -
Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеса від 11 грудня 2013 року, -

встановила:

В провадженні вказаного складу суду
знаходиться на розгляді цивільна
справа за позовом ПАТ КБ «Приватбанк»
(надалі за текстом - Банк) до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

В обґрунтування позову представник
позивача вказував, що 26.10.2007 року між
ПАТ КБ «Приватбанк» - з однієї сторони,
та ОСОБА_3 (після укладення шлюбу -
ОСОБА_3 - з іншої сторони, був укладений
кредитний договір за № ODXRFO02460004,
відповідно до умов якого Банк надає
позичальникові кредит у розмірі 6 473,97
гривень, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,12% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Однак як зазначає представник Банку, не
зважаючи на взяті на себе зобов'язання,
ОСОБА_3 в порушення умов укладеного
договору суму кредиту не повертає та
проценти не сплачує, у зв'язку з чим
Банк звернувся з даним позовом До суду,
заявляючи вимоги про стягнення з
боржника ОСОБА_3 на користь Банку суми
заборгованості за кредитним договором
в загальному розмірі 27 098,48 гривень.

Представник Банку у відкрите судове
засідання не з'явився, від представника
надійшла заява про підтримання позову
у повному обсязі та розгляд справи за
відсутності сторони.

Відповідач ОСОБА_3 у відкрите судове
засідання не з'явилась.

Надала заяву, в якій позов визнала
частково на суму 3 026, 24 грн., просила
розглядати справу у її відсутність.
(а.с. 34)

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеса від 11 грудня 2013 року позов ПАТ
КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задоволений у повному
обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_3, на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» суму заборгованості за
кредитним Договором за № ODXRFO02460004 від
26.10.2007 року з урахуванням процентів та
штрафних санкцій у загальному розмірі
27 098,48 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» суму сплаченого судового
збору у розмірі 270,98 гривень.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення, яким в
позовних вимогах Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відмовити у зв'язку
зі спливом строку позовної давності.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах заявлених вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 26.10.2007 року між
ПАТ КБ «Приватбанк» - з однієї сторони,
та ОСОБА_3 - з іншої сторони, був
укладений кредитний договір за № ODXRFO
02460004, відповідно до умов якого Банк
надає позичальникові кредит у розмірі 6
473,97 гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Відповідно до умов договору клієнт
зобов'язався погашати заборгованість
за кредитним лімітом, процентам за його
використання, по перерозходу
платіжного ліміту, а також сплачувати
комісію на умовах, передбачених
кредитним договором.

Проте в порушення вимог Кредитного
договору, відповідач ОСОБА_3 умови
договору не виконувала, кредит не
повертала, проценти не сплачувала.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України,
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

За таких обставин, заборгованість
відповідачки за кредитним договором №
ODXRFO02460004 від 26.10.2007 року з урахуванням
процентів та штрафних санкцій у
загальному розмірі складає 27 098,48
гривень, а саме: 3026,24 гривень -
заборгованість за кредитом; 2,10 гривень
- заборгованість по процентам за
користування кредитом; 22303,55 гривень
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
штрафи відповідно до пункту 5.3 умов та
правил надання банківських послуг: 500,00
гривень - штраф (фіксована частина), 1266,59
гривень - штраф (процентна складова).

У відповідності до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію або
утриматись від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

При таких даних суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
позичальник ОСОБА_3 прострочила
виконання зобов'язання з повернення
суми кредиту та процентів за
правочином.

Згідно ст. 625 ч.ч.1,2 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі наведеного суд першої
інстанції обґрунтовано вважав
необхідним задовольнити позовні
вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині
стягнення 3026,24 гривень - заборгованість
за кредитом; 2,10 гривень -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 22303,55 гривень
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Відповідно до ст. 88 ч. І ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд

присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Таким чином суд першої інстанції
обґрунтовано стягнув з ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму
оплаченого судового збору у розмірі
270,98 гривень.

Що стосується посилань зазначених в
апеляційній скарзі стосовно
необхідності застосування строку
позовної давності.

Відповідно до ст. 251 ЦК України строком
є певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення.

Згідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Стаття 257 ЦК України
встановлює, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Статтею 259 ЦК України встановлено, що
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Згідно п 5.5 умов надання споживчого
кредиту термін позовної давності по
вимогам про стягнення кредиту,
відсоткам за користування кредитом,
виногороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюється
сторонами тривалістю 5 років.

Таким чином позивач не пропустив
строку позовної давності.

Крім того відповідно до ст. 267 ЦК
України сплив строку позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

ОСОБА_3 не зверталася до суду з заявою
про застосування строку позовної
давності, а навпаки у своєї заяві
частково визнала позовні вимоги. (а.с.
34).

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим суд першої інстанції вважав
необхідним стягнути на користь
позивача також штрафи відповідно до
умов кредитного договору: 500,00 гривень -
штраф (фіксована частина), 1266,59 гривень -
штраф (процентна складова).

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що при
порушенні клієнтом строків платежів по
любому з грошових зобов'язань,
передбаченим цим договором більш ніж
на 120 днів. Клієнт зобов'язаний сплатити
Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми
позову.

Позовні вимоги про стягнення з
відповідачки 500 грн. штрафу (фіксована
частина) та 1266,59 гривень - штраф
(процентна складова) задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Зазначені у п. 5.3 умови договору є
нікчемними.

Ч. ч. 1,2 ст. 549 ЦК України визначено,
що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Таким чином зазначені позивачем
підстави для стягнення пені не
передбачені ст. 549 ЦК України.

При таких даних у суду першої інстанції
не було законних підстав для
задоволення цих позовних вимог.

На підставі наведеного, судова колегія,
частково погоджується з доводами
апеляційної скарги та вважає, що
рішення Малиновського районного суду
м. Одеса від 11 грудня 2013 року, в частині
задоволення позовних вимог
нарахованих позивачем штрафних
санкції - в сумі 500,00 гривень - штраф
(фіксована частина), 1266,59 гривень - штраф
(процентна складова) необхідно
скасувати, ухваливши в цій частині нове
рішення про відмову в задоволенні цих
позовних вимог. В іншій частині рішення
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеса від 11 грудня 2013 року по справі
за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в частині задоволення
позовних вимог нарахованих позивачем
штрафних санкції - в сумі 500,00 гривень -
штраф (фіксована частина), 1266,59 гривень -
штраф (процентна складова)- скасувати,
ухваливши в цій частині нове рішення
про відмову в задоволенні цих позовних
вимог.

В іншій частині рішення суду - залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.А.
Станкевич

Судді:
О.Д.
Варикаша

О.А.
Ступаков