БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
№ провадження 2/356/34/14 Справа
№ 356/1645/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2014 року Березанський міський
суд Київської області у складі:

головуючого судді
Дудар Т.В.

при секретарі
Настич Н.А.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до територіальної громади м.
Березань в особі Березанської міської
ради Київської області про визнання
права власності на спадкове нерухоме
майно та визнання права на
користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 року до Березанського
міського суду з позовом про визнання
права власності на спадкове нерухоме
майно та визнання права на
користування земельною ділянкою
звернувся ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2,
обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько ОСОБА_2 -
ОСОБА_3. Після його смерті залишилась
спадщина, до складу якої входить
нежитлова будівля-гараж по АДРЕСА_1
нежитлова будівля торгово-виробничого
комплексу «Смак» по АДРЕСА_2 що
належала батькові як єдиному
засновнику комерційно-виробничої
приватної фірми «ТОРГ-АВТОСЕРВІС».
Позивач зазначав, що він є єдиним
спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 Також
вказував, що нотаріус видав йому лише
свідоцтво про право на спадщину за
законом на нежитлову будівлю-гараж по
АДРЕСА_1 у видачі такого ж свідоцтва на
торгово-виробничий комплекс «Смак»
було відмовлено у зв'язку із
відсутністю правовстановлюючого
документу на зазначене спадкове майно.
Позивач зазначав, що згідно з
проектно-кошторисною документацією та
технічним паспортом
торгово-виробничий комплекс «Смак»
було закінчено будівництвом, однак
після цього ОСОБА_3 не встиг оформити та
отримати свідоцтва про право власності
на зазначене нерухоме майно, ніяких
претензій стосовно вказаного майна з
боку третіх осіб до ОСОБА_3 ніколи не
надходило. Разом з цим зазначав, що
відповідно до Державного акту на право
постійного користування землею,
виданого 29 грудня 2001 року Комерційній
виробничо-ремонтній фірмі
«ТОРГ-АВТОСЕРВІС», єдиним засновником
якої був ОСОБА_3 - батько позивача,
передано в постійне користування
земельну ділянку площею 0,0800 га по
АДРЕСА_2 і саме на цій земельній ділянці
розташований торгово-виробничий
комплекс «Смак». Тому просив визнати за
собою - ОСОБА_2, право власності на
спадкове майно після померлого ОСОБА_3
на торгово-виробничий комплекс «Смак»,
що розташований по АДРЕСА_2 та визнати
право на користування земельною
ділянкою площею 0,0800 га по АДРЕСА_2 на
якій розташований торгово-виробничий
комплекс «Смак».

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримав,
обґрунтувавши його доводами,
викладеними у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні просила час на ознайомлення
з матеріалами справи, однак після цього
до суду не з'являлася, хоча належним
чином відповідач був повідомлений про
час та місце розгляду справи, причини
неявки суду не пояснив, заяв про
відкладення чи розгляд справи за
відсутності свого представника до суду
не направляв. За таких обставин,
врахувавши думку представника
позивача, суд прийняв рішення
здійснювати розгляд справи за
відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому ЦПК України, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних чи оспорюваних прав, свобод
чи інтересів.

Зі змісту позовної заяви (а.с. 3)
випливає, що ніяких претензій стосовно
торгово-виробничого комплексу «Смак»,
що розташований по АДРЕСА_2 з боку
третіх осіб до ОСОБА_3 ніколи не
надходило. У судовому засіданні
представник позивача підтвердив, що
спору, як такого, з приводу зазначеного
майна між сторонами не існує.

Таким чином суд приходить до висновку,
що між сторонами відсутній спір.

Судом встановлено, що рішенням 23 сесії
ХХІІІ скликання Березанської міської
Ради народних депутатів від 14 грудня 2001
року № 311-23-ХХІІІ видано Комерційній
виробничо-ремонтній приватній фірмі
«ТОРГ-АВТОСЕРВІС» у постійне
користування 0,0800 га землі для
адмінприміщення та магазину (а.с. 29-32).
Відповідно до статуту, фірма
«ТОРГ-АВТОСЕРВІС» є юридичною особою -
п. 1.5 (а.с. 20), яка здійснює володіння,
користування та розпорядження своїм та
орендним майном у відповідності з
своїми цілями, викладеними у статуті -
п. 6.3 (а.с. 23)

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, яка міститься на
загально доступному сервісі http://irc.gov.ua/
юридична особа Комерційна
виробничо-ремонтна приватна фірма
«ТОРГ-АВТОСЕРВІС» не припинила своєї
діяльності та не перебуває у процесі
припинення. Чинним законодавством
юридичні особи визнаються самостійним
суб'єктом у правовідносинах.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що земельна ділянка за
адресою АДРЕСА_2 яка була надана у
постійне користування юридичній особі
Комерційна виробничо-ремонтна
приватна фірма «ТОРГ-АВТОСЕРВІС»,
продовжує перебувати у її користуванні
відповідно до зазначеного Державного
акту (а.с. 29-32).

Таким чином у задоволенні вимоги
ОСОБА_2 про визнання за ним права на
користування земельною ділянкою
площею 0,0800 га, по АДРЕСА_2 слід
відмовити.

За правилами ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати документу,
який засвідчує право власності.

У ході судового розгляду представник
позивача не надав жодних доказів і на
них не посилається на підтвердження
обставин, передбачених ст. 392 ЦК
України. Також представник позивача
вказував, що зазначене приміщення
використовується, однак не введене в
експлуатацію, оскільки покійний ОСОБА_3
не встиг цього зробити за життя.

Така позиція представника позивача не
знайшла свого підтвердження у судовому
засіданні, оскільки відповідно до
технічного паспорту на
торгово-виробничий комплекс «Смак» по
АДРЕСА_2 усі приміщення, перелічені у
зазначеному документі були побудовані
у 1998 році (а.с. 13). Доказів того, що саме
ОСОБА_3 вкладав свою особисту працю та
кошти у будівництво спірної будівлі -
суду не надано і позивач на них не
посилається.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

До суду не було надано жодних
документів, передбачених законом, з
яких можна встановити статус
торгово-виробничого комплексу «Смак»
(чи виділялась покійному ОСОБА_3
земельна ділянка під зазначене
будівництво, чи завершене будівництво
даного об'єкту, чи є в натурі це майно,
чи вводилося воно в експлуатацію, кому
воно належить).

За таких обставин суд прийшов до
висновку, що умовою для переходу в
порядку спадкування права власності на
об'кти нерухомості є набуття
спадкодавцем зазначеного права у
встановленому законодавством України
порядку. Якщо за життя спадкодавець не
набув права власності на
торгово-виробничий комплекс «Смак», то
спадкоємець також не набуває права
власності у порядку спадкування. До
спадкоємця переходять лише визначені
майнові права, які належали
спадкодавцеві на час відкриття
спадщини. Для набуття права власності у
встановленому законом порядку
спадкоємець повинен здійснити дії, які
необхідні для набуття права власності
на визначене нерухоме майно.

Таким чином вимога ОСОБА_2 про визнання
за ним права власності на
торгово-виробничий комплекс «Смак», що
розташований по АДРЕСА_2 задоволенню не
підягає.

Аналізуючи в сукупності зібрані та
досліджені в ході судового розгляду
докази суд приходить до висновку, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

За змістом ст. 88 ЦПК України у разі
відмови у задоволенні позовних вимог
понесені по справі судові витрати
позивачеві не відшкодовуються.

На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1225 ЦК
України, керуючись ст. ст. 8, 10, 14, 15, 60, 79,
88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
територіальної громади м. Березань в
особі Березанської міської ради
Київської області про визнання права
власності на спадкове нерухоме майно
та визнання права на користування
земельною ділянкою - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Київської області через Березанський
міський суд Київської області.

Суддя
Т. В. Дудар