Справа № 676/7402/13-ц
Номер провадження 2/676/124/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року
Кам'янець - Подільський міськрайонний
суд

Хмельницької області

в складі : головуючої судді
Швець О.Д.

з участю секретаря
Роговській О.О.,

позивача
ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3 .

представника
відповідача ОСОБА_4.

представника третьої
особи Шклярук О.М.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Кам'янець -
Подільський цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа
без самостійних вимог на стороні
відповідача служба у справах дітей
Кам»янець-Подільської районної
державної адміністрації, орган опіки
та піклування Кам»янець-Подільської
районної державної адміністрації про
відібрання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
ОСОБА_3, третя особа служба у справах
дітей Кам»янець-Подільської районної
державної адміністрації, орган опіки
та піклування Кам»янець-Подільської
районної державної адміністрації про
відібрання дітей. В обґрунтування
вимог вказує, що 07.10.2001 року
зареєстрував шлюб з ОСОБА_7. Від шлюбу
народились діти ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 Рішенням
Кам»янець-Подільського міськрайонного
суду від 04 травня 2012 року шлюб між ними
розірвано. Після розірвання шлюбу діти
залишилися проживати з матір»ю ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 померла. Діти
залишилися проживати з матір»ю
колишньої дружини, яка через неприязні
між ними відносини перешкоджає у
спілкуванні з дітьми, побаченні з ними,
чинить перешкоди у вихованні дітей, не
бажає щоб діти проживали разом з ним.
Просить відібрати у ОСОБА_3 малолітніх
дітей - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2

народження та передати їх йому на
виховання.

В суді позивач та його
представник позов підтримали, просять
задовольнити.

В судовому засіданні відповідач
та її представник позов визнали, не
заперечили проти його задоволення,
оскільки діти люблять батька і бажають
проживати разом з ним.

В судовому засіданні представник
3 особи не заперечила щодо задоволення
позову, вважає, що діти мають
проживати з батьком, оскільки батько
зобов»язаний виховувати дітей, та має
переважне право перед іншими родичами.

Заслухавши сторони, свідків,
вивчивши матеріали справи в повному
обсязі суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 є
синами ОСОБА_1 та ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_6..

Рішенням Кам»янець-Подільського
міськрайонного суду від 04 травня 2012
року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1
розірвано, діти залишились проживати з
матір»ю..

Після смерті ОСОБА_7 діти
залишились проживати з бабусею ОСОБА_3
і перебувають на її утриманні.

Статтею 163 СК України визначено право
батьків на відібрання малолітньої
дитини від інших осіб. Батьки мають
переважне право перед іншими особами
на те, щоб малолітня дитина проживала з
ними. Батьки мають право вимагати
відібрання малолітньої дитини від
будь-якої особи, яка тримає її у себе не
на підставі закону або рішення суду.
Суд може відмовити у відібранні
малолітньої дитини і переданні її
батькам або одному з них, якщо буде
встановлено, що це суперечить її
інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_8
навчається в 1 класі НВК № 13, що
підтверджується довідкою № 228 від
24.10.2013 року. ОСОБА_9 відвідує дошкільний
навчальний заклад № 15, що
підтверджується довідкою № 92 від 23.10.2013
року. Батько декілька раз навідував
дітей в шкоді та дитячому садку, участі
в житті класу та ДНЗ не приймав.

Відповідно характеристики
ОСОБА_8, наданої адміністрацією
Кам»янець-Подільського
навчально-виховного комплексу № 13,
ОСОБА_8 начається у школі від початку
навчального року. Навчанням та
вихованням дитини займаються бабуся
та дідусь, завжди прислуховуються до
порад та рекомендацій вчителя,
психолога, завучів.

Як пояснила в судовому засіданні
свідок ОСОБА_10, яка працює психологом
НВК № 13 ОСОБА_8 впевнений в собі,
потреба у спілкуванні задовольняється,
активний, працьовитий, дисциплінарний
учень. На початку навчального року у
ОСОБА_8 спостерігався підвищений
рівень тривожності, пов»язаний зі
страхом переживання різних проблем,
який став чинником постійного
занепокоєння дитини. Але через деякий
період в дитини помітно знизилась
тривожність. Дитина прихильна до
бабусі, але й про батька охоче
розповідає.

Як показала в судовому
засіданні свідок ОСОБА_11, яка працює
помічником вихователя в ДНЗ № 15,
ОСОБА_9 більше прихильний до бабусі,
яка на її думку замінила дитині мати.
З батьком не знайома, він участі в
житті групи ДНЗ не приймає.

Згідно акту обстеження
матеріально-побутових умов проживання
від 10.10.2013 року в квартирі АДРЕСА_1
відповідач створила належні умови для
проживання дітей.

Згідно акту соціального
інспектування № 131 за місцем
проживання позивача створені належні
умови для проживання дітей разом з
батьком.

Згідно довідки № 10 від 16.09.2013
року діти будуть забезпеченні
навчанням в Колодіївській ЗОШ 1-111 ст.

В судовому засіданні свідки
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15
показали, що фактично між сторонами
виник спір щодо визначення місця
проживання дітей через неприязнені
відносини між ними. Відповідач
займалася вихованням та утриманням
дітей, сприяє їх розвитку, навчанню.
Батько з дітьми бачиться рідко і
участі в житті дітей майже не
приймає.

Відповідно до положень
Декларації прав дитини, проголошеної
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року дитина повинна зростати в
умовах турботи. Відповідно до ст. 3
Конвенції про права дитини в усіх діях
щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до вимог ст. 18 Конвенції
про права дитини, батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом
їх основного піклування.

Преамбулою Конвенції про права
дитини, ратифікованої постановою
Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27
грудня 1991 року (далі Конвенція)
визначається, що дитині для повного і
гармонійного розвитку її особи
необхідно зростати в сімейному
оточенні, в атмосфері щастя, любові і
розуміння.

Крім того, відповідно до
положень принципу 7 абз. 2 Декларації
прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385
Генеральної Асамблеї ООН від 20
листопада 1959 року, найкраще
забезпечення інтересів дитини має бути
керівним принципом для тих, на кому
лежить відповідальність за його
навчання; ця відповідальність лежить
перш за все на батьках.

Оцінюючі зібрані у справі докази,
суд вважає, що позов слід
задовольнити.

Керуючись ст. 213-215 ЦПК України, Законом
України «Про охорону дитинства», ст..163
СК України декларацією прав дитини,
прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1959 року -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Відібрати малолітніх дітей ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 від
бабусі ОСОБА_3 та передати батькові
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, який проживає в
с.Колодіївка Кам»янець-Подільського
району

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через
Кам»янець-Подільський міськрайонний
суд Хмельницької області шляхом
подання апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення, а
якщо особи не були присутні під час
проголошення рішення, то протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Швець
О.Д