АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5643/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Омелюх В. М. Доповідач - Тамакулова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

28 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі: Поляковій Н.О. ,

яка розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 22 квітня
2014 року по справі за позовом Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_2 про стягнення в
порядку регресу суми виплаченого
страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л
А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення в порядку
регресу суми виплаченого страхового
відшкодування.

Позов обгрунтовував тим, що 12 лютого 2011
року о 17 годині 00 хвилин на автодорозі
Н-08 Бориспіль - Дніпропетровськ -
Запоріжжя 414 км 350 метрів за участю
автомобілів "ВАЗ 217", номерний знак
НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та
автомобіля "Фольксваген Кадді"
номерний знак НОМЕР_2 під керування
водія ОСОБА_3,сталася
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої було пошкоджено
автомобіль "Фольксваген Кадді",
реєстраційний номер НОМЕР_3, що
належить ТОВ "РЕЕНТТСМА-Україна",
правонаступником якої є ПзІІ "Імперіан
Тобако Юкрейн", завдано збитки на суму
53829,81 грн.

Вироком Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 02
березня 2011 року ОСОБА_2 визнано винним
в скоєнні дорожньо- транспортної
пригоди, спричинена шкода ним
добровільно відшкодована не була.

ОСОБА_2 не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність
відповідно до Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", в зв'язку з чим Моторне
(транспортне) страхове бюро України
відповідно до підпункту "а" пункту 41.1
статті 4.1 цього Закону виплатило ПзІІ
"Імперіал Тобако Юкрейн" на
відшкодування спричинених збитків за
відрахуванням ПДВ 44 858 гривень 18
копійок, в зв'язку з чим у них виникло
право зворотної вимоги до винної особи
у розмірі виплаченого відшкодування.

Також позивач просив стягнути з
відповідача судовий збір в розмірі 448
гривень 59 копійок та 2000 гривень витрат
на правову допомогу.

Позивач, належним чином
повідомлений про час слухання справи,
в заяві до суду просив розглядати
справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2, повідомлений
належним чином про час та дату слухання
справи (а.с.52,61), в судове засідання не
з'явився.

Рішенням суду І інстанції позов
задоволено, стягнуто страхове
відшкодування в сумі 44858 грн. 18 копійок,
витрати за надання правової допомоги в
сумі 2000 гривень та сплату судового
збору в розмірі 448 гривень 59 копійок.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення в частині стягнення
витрат на правову допомогу й
постановити нове, яким відмовити в цій
частині вимог.

Колегія суддів перевірила законність,
обґрунтованість рішення суду, в межах
заяв-лених вимог та апеляційної скарги
і дійшла до висновку, що скарга
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків
встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі
(ч.1 ст.11 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 статті 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що згідно постанови
Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 02
березня 2011 року (а.с.32) ОСОБА_2
притягнуто до адміністративної
відповідальності за статтею 124 КУпАП за
те, що 12 лютого 2011 року о 17 годині 00
хвилин на 414 км а/д
Бориспіль-Дніпропетровсько-Запоріжжя
він, керуючи автомобілем ВАЗ 217"
номерний знак НОМЕР_1, не вибрав
безпечну швидкість руху та не врахував
дорожню обстановку, в результаті чого
допустив зіткнення на зустрічній смузі
руху з автомобілем "Фольксваген Кадді",
реєстраційний номер НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_3, який рухався у
зустрічному напрямку, чим порушив
пункт 12.1 Правил дорожнього руху
України, а автомобілі внаслідок
транспортної пригоди отримали
механічні ушкодження (а.с.13).

Автомобіль "Фольксваген Кадді",
реєстраційний номер НОМЕР_3, належить
підприємству з іноземними
інвестиціями "РЕЕМТСМА-УКРАЇНА" на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_4
(а.с.5) правонаступником якого згідно
статуту та свідоцтва про державну
реєстрацію юридично особи є
підприємство з іноземними
інвестиціями "Імперіал Тобако Юкрейн"
(а.с.6-10), керував автомобілем в момент
транспорної пригоди працівник
підприємства ОСОБА_3 (а.с.5,10-11),
цивільно-правова відповідальність
застрахована згідно полісу №2846296
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (а.с.12) .

Згідно висновку експертного
дослідження автотоварознавця № 81/11 по
встановленню матеріальних збитків,
спричиненого власнику транспортного
засобу, від 13 березня 2011 року (а.с.15-31)
розмір збитків, заподіяних в
результаті ДТП становить 53 829 гривень 81
копійка.

15 квітня 2011 року ПзІІ "Імперіал Тобако
Юкрейн", як власник пошкодженого
транспортного засобу, звернулось до
Моторного (транспортного) страхового
бюро України з заявою про виплату
спричиненої пошкодженням автомобіля
шкоди відповідно до ст.35, пп. "а" п.41.1 ст.41
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", оскільки
власник та водій автомобіля ВАЗ 217"
номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 не мав
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Про надходження такого
звернення позивач повідомив
відповідача ОСОБА_2 листом від 20 квітня
2011 рокуз пропозицією добровільно
відшкодувати спричинену шкоду
потерпілому та повідомити про
наявність чинного на дату пригоди
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності (
а.с.37).

За наказом № 1285 від 17 травня 2011 року
Моторне (транспортне) страхове бюро
України платіжним дорученням № 2119 від
17 травня 2011 року перерахувало на
рахунок ПзІІ "Імперіал Тобако Юкрейн",
як власнику автомобіля Фольксваген
Кадді", реєстраційний номер НОМЕР_3, 44 858
гривень 18 копійок на відшкодування
заподіяної в результаті
дорожньо-транспортної пригоди шкоди
без відрахування суми ПДВ від розміру
заподіяних збитків 44858 гривень 18
копійок (а.с.35,36), про що в письмовій
формі було повідомлено позивачем
відповідача ОСОБА_2 та запропоновано
компенсувати Моторному (транспортному)
страховому бюро України понесені ним
витрати (а.с.37).

Згідно п.38.2. ст. 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів" та
положень ч.1 ст.1191 ЦК України, Моторне
(транспортне) страхове бюро України
після виплати страхового
відшкодування шкоди, завданої іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

В зв'язку зі сплатою страхового
відшкодування власнику пошкодженого
майна, до позивача, який здійснив цю
виплату, переходить право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток на відшкодування виплаченого
страхового відшкодування, тому суд
задовольнив позовні вимоги позивача та
відшкодував шкоду в загальній сумі 44 858
гривень 18 копійок.

При задоволенні вимог в частині
стягнення судових витрат на надання
правової допомоги, суд послався на ст.
88 ЦПК України та стягнув з відповідача
витрати на правову допомогу надану
представником позивача в розмірі 2000
гривень відповідно до контракту про
надання правової допомоги від 08
листопада 2012 року № 79 (а.с.40-42) та
додаткової угоди № 13 від 19 грудня 2013
року (а.с.43).

Однак рішення в цій частині
постановлено з порушенняім діючого
законодавства. До складу судових
витрат законом віднесено витрати на
правову допомогу (п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК
України). Витрати, що пов'язані з
оплатою правової допомоги адвоката або
іншого фахівця в галузі права, несуть
сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги.

Як слідує з матеріалів справи правову
допомогу позивачу надавав представник,
фізична особа -підпрємець ОСОБА_4

Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову
допомогу може надавати особа, яка є
фахівцем в галузі права, однак позивач
не надав суду належних доказів про те,
що фізична особа- підпрємець є таким
фахівцем.

Судові витрати на правову допомогу - це
фактично понесені стороною і
документально підтверджені витрати,
пов'язані з наданням стороні правової
допомоги адвокатом або іншим
спеціалістом в галузі права під час
вирішення цивільної справи( ст.ст. 84, 88
ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 84 ЦПК України граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу встановлюється законом.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних
з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави»
витрати, пов'язані з правовою допомогою
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, компенсуються іншою стороною
у сумі, що не перевищує 40% розміру
мінімальної заробітної плати за годину
роботи.

В матеріалах справи відсутні докази
про кількість годин, які затрачено для
надання правової допомоги по справі та
доказ сплати витрат на правову
допомогу.

Позивач не надав суду розрахунок
витрат на правову допомогу, яка
визначена ним в розмірі 2000 грн.

За вказаних обставин у суду не було
підстав для задоволення вимог в
частині стягнення на користь позивачів
витрат за надання такої допомоги.

Рішення суду І інстанції, в цій частині,
підлягає скасуванню, з відмовою в
стягненні витрат на надання правової
допомоги.

На підставі викладеного та керуючися
ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2-
задовольнити.

Рішення Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 22 квітня
2014 року по справі за позовом Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_2 про стягнення в
порядку регресу суми виплаченого
страхового відшкодування, в частині
стягнення в розмірі 2000 грн. витрат на
надання правової допомоги- скасувати і
в цій частині вимог Моторному
(транспортному) страховому бюро
України- відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним чинності.

Головуючий:

С у д д і: