Справа № 572/693/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року

Сарненський районний суд Рівненської
області в складі :

головуючий суддя -
Товстика І.В.

при секретарі -
Полупан Р.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сарни цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Степанської селищної
ради про визнання права власності на
спадкове нерухоме майно,-

В С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_1 звернулась із позовом до
Степанської селищної ради про визнання
права власності на спадкове нерухоме
майно.

Позивач в обґрунтування позовних
вимог вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її
мати ОСОБА_1, після смерті якої
відкрилась спадщина, що складається із
житлового будинку з погосподарськими
будівлями по АДРЕСА_1, яку вона як
спадкоємець першої черги за законом
прийняла, так як подала у встановлений
законом строк заяву про прийняття
спадщини в державну нотаріальну
контору, інші спадкоємці першої черги
подали заяви про відмову від прийняття
спадщини на її користь.

ОСОБА_1 покликається на те, що має
намір оформити право власності на
спадкове майно, проте постановою
державного нотаріуса від 11.02.2014 року їй
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом через
відсутність правовстановлюючих
документів на будинковолодіння на ім"я
спадкодавця, яка дійсно за життя не
реєструвала право власності на
будинок, який був збудований в 1970 році
та знаходиться в сільській місцевості
і відповідно до діючого на той момент
законодавства державна реєстрація
права власності на нерухоме майно не
передбачалась, оскільки ОСОБА_1 мала
право володіння, користування та
розпорядження даним майном, тобто в
позасудовому порядку не має змоги
визнати право власності на спірне
нерухоме майно; в зв"язку з чим просить
встановити факт права власності за
спадкодавцем на будинковолодіння
АДРЕСА_1 та визнати за нею право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті матері ОСОБА_1 на
спірне нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 письмовою заявою
підтримала позов у повному обсязі,
просить розглядати справу у її
відсутності.

Відповідач Степанська селищна рада
письмовою заявою не заперечує щодо
задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Суд, дослідивши докази, вважає, що
позовні вимоги підлягають до
задоволення зі слідуючих підстав.

ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий
запис № 27) згідно свідоцтва про смерть
серія НОМЕР_1, виданого 07.04.2013 року.

Із свідоцтва про народження серія
НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її матір"ю є
ОСОБА_1

Постановою нотаріуса Сарненської
районної державної нотаріальної
контори від 11.02.2014 року ОСОБА_1
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину в зв"язку з
відсутністю у спадкодавця
правовстановлюючого документу на
нерухоме спірне майно.

Довідка Сарненської районної
державної нотаріальної контори від
11.03.2014 року підтверджує факт подання у
встановлений законом строк ОСОБА_1
11.09.2013 року заяви про прийняття
спадщини після смерті матері ОСОБА_1,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, факт подання
ОСОБА_3, ОСОБА_4 у встановлений законом
строк 11.09.2013 року заяв про відмову від
спадщини на користь позивачки.

Згідно виписки з погосподарської
книги №6 с.Калинівка Сарненського
району рівненської області вбачається,
що особовий рахунок НОМЕР_3 на будинок
АДРЕСА_1 відкритий на ОСОБА_1

Із технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок від
01.11.2013 року вбачається, що будинок
АДРЕСА_1, 1970 року забудови, який не
містить елементів самочинного
будівництва, зареєстрований за
спадкодавцем ОСОБА_1

Згідно роз"яснень п.3.1 Листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування" - відповідно до абз. 3 ч. 2
ст. 331 ЦК, якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3
Закону України від 01 липня 2004 року "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3
зазначеного Закону права на нерухоме
майно, що виникли до набрання чинності
цим Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

При вирішенні спорів про визнання
права власності на спадкове майно
судам слід керуватися законодавством,
яке регулювало виникнення права
власності у самих спадкодавців на
момент закінчення будівництва
будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР
1963 року, Законом України "Про
власність", Законом України від 07
грудня 1990 року N 553-XII "Про місцеві Ради
народних депутатів та місцеве і
регіональне самоврядування", Законом
України від 25 грудня 1974 року "Про
державний нотаріат", постановою Ради
Міністрів Української РСР від 11
березня 1985 року N 105 "Про порядок обліку
житлового фонду в Українській РСР",
Вказівками по веденню
погосподарського обліку в сільських
Радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням СРСР 13 квітня
1979 року за N 112/5, Вказівками по веденню
погосподарського обліку в сільських
Радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням СРСР 12 травня
1985 року N 5-24-26, Інструкцією про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР від 31 січня 1966 року,
Інструкцією про порядок вчинення
нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР, затвердженою наказом Міністра
юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975
року N 45/5, Інструкцією про порядок
вчинення нотаріальних дій виконавчими
комітетами міських, селищних,
сільських Рад депутатів трудящих,
затвердженою наказом Міністра юстиції
УРСР від 19 січня 1976 року N 1/5, та іншими
нормативними актами.

За змістом п. 62 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
державними нотаріальними конторами
Української РСР підтвердженням
приналежності будинку, який
знаходиться в сільському населеному
пункті, можуть бути відповідні довідки
виконавчого комітету сільської Ради
депутатів трудящих, які видавалися в
тому числі і на підставі записів у
погосподарських книгах.

Додатками N 32 та N 33 до Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
виконавчими комітетами міських,
селищних, сільських Рад депутатів
трудящих було затверджено зразки
довідок про право власності
колгоспного (селянського) двору на
жилий будинок та про право власності
робітника чи службовця на жилий
будинок.

За змістом зазначених нормативних
актів виникнення права власності на
житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих
Рад відносилось також питання
узаконення цих будівель та внесення
записів про право власності на будинки
за громадянами у погосподарські книги
місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року. В погосподарських книгах при
визначенні року побудування
зазначається рік введення в
експлуатацію будинку.

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української
РСР, затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року N 56, передбачала
обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах (п. 20
Інструкції).

Тобто записи у погосподарських
книгах визнавались в якості актів
органів влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

Оскільки, спірний житловий будинок з
надвірними будівлями знаходиться в
сільській місцевості в селі Калинівка
Сарненського району, то згідно діючого
на той час законодавства, обов"язковій
державній реєстрації будинок не
підлягав, однак на підставі запису в
погосподарську книгу є власністю
спадкодавця ОСОБА_1 та входить до
спадкової маси після її смерті.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1
дійсно прийняла спадщину за законом у
виді будинковолодіння, так як так як в
установленому порядку подала заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори, інші спадкоємці за законом
відмовились від своїх часток у
спадщині на користь позивача,
спадкодавець фактично мала у власності
будинковолодіння, що після її смерті на
підставі факту права власності входить
до спадкової маси, а тому позовні
вимоги, які є законними та
обґрунтованими, підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст.328,1216,1218,1258,1261,1269,1270,1274
ЦК України, п.3.1Листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування", ст.ст.3,4 Закону України
від 01 липня 2004 року "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", ст.ст. 5,6,212-215,256
ЦПК України, суд-

В И Р І Ш
И В :

Позов ОСОБА_1 до Степанської
селищної ради про визнання права
власності на спадкове нерухоме майно
задовольнити.

Встановити факт права власності за
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на
будинковолодіння по вулиці АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на садибний (індивідуальний)
житловий будинок АДРЕСА_1 загальною
площею приміщень 65,7 м.кв., житловою
площею 44,8 м.кв., допоміжною площею 20,9
м.кв. та господарські будівлі, споруди в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
протягом 10-ти днів з дня проголошення
рішення через Сарненський районний
суд.

СУДДЯ: