Справа № 0907/2-5021/2011
Провадження № 2/344/80/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді
Островського Л.Є.

секретаря
Федорак Я.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Івано-Франківського міського суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ДП Міністерства
оборони України "63
котельно-зварювальний завод", 3 особа -
ОСОБА_4 про відшкодування моральної
шкоди, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом
до відповідача про зобов'язання
приведення приміщення у попередній
стан, проведення капітального ремонту.
Відповідно до заяви від 07.05.2013 року
позивачі змінили предмет позову та
просили суд стягнути з відповідча на
їхню користь моральшу шкоду в розмірі 10
000 грн. кожному. Свої позовні вимоги
позивачі мотивують тим, що у зв'язку із
прийняттям Державним підприємством
МОУ «63-го котельно-зварювального
заводу» протоколів, для скасування
яких позивачі щоразу разу звертатися
за захистом до Івано-Франківського
міського суду, умисне невиконання
судового рішення Івано-Франківського
ціського суду від 25.01.2010р., розпоряджень
ВДВС Івано-Франківського міського
управління юстиції заподіяло їм
значної моральної шкоди, яку ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять суд стягнути з
відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримала з підстав викладених
у заяві про зміну предмету позову.
Просила позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилися, хоча про день та
час розгляду справи повідомлялись
належним чином, про причини своєї
неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явилася. До суду подала
заяву про відкладення розгляду справи
у зв'язку із перебуванням представника
відповідача у відрядженні. Однак, дану
причину відсутності представника
відповідача суд не без до уваги так, як
суду не представлено жодних доказів
перебування представника відповідача
у відрядженні. З огляду на викладене
суд дійшов висновку, що у зв'язку з
нез'явленням представника позивача в
судове засідання, а також
довготривалістю перебування в
провадженні судді даної цивільної
справи, що відповідно до ст.157 ЦПК
України, що порушує всі розумні строки
розгляду справи, а також тим, що позивач
ОСОБА_1 наполягав на розгляді справи за
відсутності представника відповідача,
суд приходить до переконання, що
наведену цивільну справу можна
розглянути без участі представника
відповідача.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, хоча про день та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини своєї неявки суд не
повідомив.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши докази, які надані
сторонами на обґрунтування позовних
вимог, з'ясувавши таким чином фактичні
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 підлягають до частково
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх невизнаних
прав.

Судом встановлено, що відповідно до
рішення Івано-Франківського міського
суду від 25.01.2010р. зобов'язано ДП МО
України «63 КЗЗ» усунути перешкоди в
користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
житловими кімнатами на 9-му поверсі
гуртожитку по АДРЕСА_1, які внаслідок
проведеної реконструкції складають
цілісну квартиру НОМЕР_1.

На підставі наведеного рішення
Івано-Франківським міським судом від
06.05.2010 року видано три виконавчі листи
та 31.05.2010 року головним державним
виконавцем Дем'янівим П.Б. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження. Однак, доступ членам сім'ї
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
реконструйовані житлові кімнати на
АДРЕСА_1 не був забезпечений та
внаслідок, неправомірних діянь
посадових осіб заводу, у кімнати сім'ї
ОСОБА_3 незаконно переселено сім'ю
ОСОБА_4

Із листа від 07.06.2010р. ДП МО України «63
котельно-зварювальний завод» в особі
директора Микитюка O.P. було повідомлено
головного державного виконавця ВДВС
Івано-Франківського МУЮ Дем'яніва П.Б.,
на виконанні якого знаходилося
виконавче провадження ВП №19503477 про
зобов'язання ДП МО України «63
котельно-зварювальний завод» усунути
перешкоди в користуванні ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 житловими кімнатами на
9-му поверсі гуртожитку по АДРЕСА_1, які
внаслідок проведеної реконструкції
складають цілісну квартиру НОМЕР_1
вбачається, що день відповіді на запит
реконструкція будинку незавершена, у
зв'язку із тим, що «цілісної квартири
НОМЕР_1» не має. Таким чином така
самовільна реконструкція ДП МО України
«63 котельно-зварювальний завод», не
зважаючи на судові рішення, створила
перешкоди та неможливість державного
виконавця ВДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції виконати
судове рішення.

Профспілковим комітетом та
адміністрацією заводу на спільному
засіданні було складено протокол № 68
від 16.02.2009 року профспілкового комітету
та адміністрації Державного
підприємства Міністерства оборони
України « 63 котельно - зварювальний
завод » про надання сім'ї ОСОБА_1 з 4-х
чоловік житлового приміщення з окремою
кухнею та санвузлом НОМЕР_5 на 3-му
поверсі гуртожитку ДП МОУ « 63
котельно-зварювальний завод » ( АДРЕСА_1
), загальною площею 44, 1 м. кв., житлова
площа 22, 2 м. кв. та надання сім'ї ОСОБА_4 з
4-х чоловік квартири НОМЕР_1, площею 56,0
кв.м. на 9-м поверсі гуртожитку ДП МОУ « 63
котельно - зварювальний завод »
(АДРЕСА_1), який відповідно до рішення
Івано-Франківського міського суду 29
листопада 2012 р. визнано недійсним.

Відповідно до протоколу №5 від 06.09.2010р.
членами профкому затверджено список
квартиронаймачів гуртожитку, згідно
нумерації затвердженої на профкомі
01.09.2010р., а саме ОСОБА_1 розподілено
кімнати НОМЕР_2-НОМЕР_4 на 3-му поверсі
заг.площею 35.2 м.кв., квартиронаймачу
ОСОБА_4 - кімната НОМЕР_1 (квартира з
попереднім НОМЕР_1) на 9-му поверсі
заг.площею 84.6 м.кв. 29 березня 2013р.
Івано-Франківським міським судом у
справі №344/678/13-ц за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державного
підприємства «Івано-Франківський
котельно- зварювальний завод»,
Первинної профспілкової організації
Державного підприємства МО «63-го
котельно- зварювального заводу»,
ОСОБА_4 про визнання недійсним
протоколу №5 від 06.09.2010р. винесено
рішення, яким визнано недійсним
протокол профкому та адміністрації
Державного підприємства МОУ «63 го
котельно-зварювального заводу» №5 від
06.09.2010р. в частині затвердження списку
квартиронаймачів згідно затвердженої
нумерації затвердженої на профкомі
01.09.2010р., яким ОСОБА_1 розподілено
кімнати НОМЕР_2-НОМЕР_4 на 3-му поверсі
заг.площею 35.2 м.кв., квартиронаймач
ОСОБА_4 - кімната НОМЕР_1 (квартира з
попереднім НОМЕР_1) на 9-му поверсі
заг.площею 84.6 м.кв.

Суд погоджується з доводами позивачів,
що відповідачі ігнорують і не
виконують рішення судів, заплутують
державних виконавців, котрі не можуть
виконати рішення суду у зв'язку зі
зміною нумерації квартир у житловому
будинку по АДРЕСА_1, з кімнати НОМЕР_1 на
9 поверсі на кімнати НОМЕР_2, НОМЕР_3,
НОМЕР_4 на 3 поверсі, та вказані дії
сприяюли невиконанню рішення суду
протягом майже трьох років, у зв'язку з
чим позивачі неодноразово звертались
до суду для скасування рішень ДП МО
України «63 котельно- зварювальний
завод», пов'язаної із житловим
питаннями, тобто незаконного
переселення, виділення сім'ї ОСОБА_4
займаних сім'єю позивачами кімнат,
складанням завідомо незаконних
протоколів (протокол № 68 від 16.02.2009р.,
протоколу №5 від 06.09.2010р.) для
скасування яких позивачам було
необхідно кожного разу звертатися за
захистом до Івано-Франківського
міського суду.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України
передбачено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими для виконання на всій
території України.

Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна
шкода, зокрема, полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з ушкодженням її
здоров'я. Згідно з Постановою Пленуму
Верховного Суду України ( п.3,9) N 4 від
31.03.95 р. "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Моральна шкода може
полягати, зокрема, в моральних
переживаннях у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї або членів її сім'ї,
у порушенні нормальних життєвих
зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
час та зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану.
Приймаючи рішення про відшкодування
моральної шкоди, суд також враховує
вимоги ст.23 ЦК України, зокрема те, що
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення.

Стаття 56 Конституції України
проголошує право кожного на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

При цьому, суд вважає за необхідне
зазначити, що обов'язковими підставами
відшкодування моральної шкоди є
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. А у
випадку відшкодування моральної шкоди
на підставі ст..1173 ЦК України,
незаконність рішення, дії чи
бездіяльності завдавача шкоди повинна
бути доведена.

Так, позивачами в судовому засіданні в
повному обсязі доведено та
підтверджено заподіяння їм моральної
шкоди діями ДП Міністерства оборони
України "63 котельно-зварювальний
завод". Однак розмір грошового
відшкодування моральної шкоди суд
визначає в залежності від характеру
правопорушення, а тому приходить до
переконання, що на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 не обхідно стягнути по
2000 грн. кожному на відшкодування
заподіяної моральної шкоди.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

На підставі ст.ст.23,1166,1173 Цивільного
Кодексу України, ст.ст.56,124 Конституції
України, керуючись ст.ст.3,60,215-218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково. Стягнути
з ДП Міністерства оборони України "63
котельно-зварювальний завод", м.
Івано-Франківськ, вул. Хриплинська, 11,
рр 4003 в Івано-Франківській філії
КБ "Приватбанк" МФО 336677, код ЗКПО 07552205 на
користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 2000
грн. кожному на відшкодування
заподіяної моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Івано-Франківської
області через міський суд протягом 10
днів з часу його проголошення.

Суддя:
Л.Є.
Островський