Справа № 196/254/14-ц
№ провадження 2/196/282/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року Царичанський
районний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Царичанка
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Могилівської сільської ради
Царичанського району
Дніпропетровської області, третя
особа: приватний нотаріус
Царичанського районного нотаріального
округу Дніпропетровської області
ОСОБА_2, про тлумачення заповіту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до
Могилівської сільської ради
Царичанського району
Дніпропетровської області, третя
особа: приватний нотаріус
Царичанського районного нотаріального
округу Дніпропетровської області
ОСОБА_2, про тлумачення заповіту.

В обгрунтування своїх вимог
вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама
- ОСОБА_3, а її батько - ОСОБА_4 помер ще
раніше - ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті
матері відкрилась спадщина на належний
їй будинок.

Її дівоче прізвище - ОСОБА_1. Після
першого шлюбу вона змінила прізвище на
ОСОБА_1, а після реєстрації другого
шлюбу - на ОСОБА_1.

Вона являється єдиним
спадкоємцем першої черги за законом.
Крім того, 14 листопада 1995 року її мама
склала заповіт, згідно якого усе своє
майно остання заповіла їй.

Спір про майно відсутній.

В установлений законом строк вона
звернулась до приватного нотаріуса
Царичанського районного нотаріального
округу ОСОБА_2 із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом. Проте, у видачі свідоцтва їй
було відмовлено у зв"язку з тим, що для
оформлення спадщини було надано
заповіт, в якому зазначено, що все майно
заповідається "ОСОБА_1", тоді як згідно
паспортних даних та свідоцтва про шлюб
вона вказана як "ОСОБА_1".

Відповідно до ст.ст. 213, 1256 ЦК
України суд може постановити рішення
про тлумачення змісту заповіту.

Її мати - ОСОБА_3 склала заповіт 14
листопада 1995 року, тобто за п"ятнадцять
років до своєї смерті, вільно виклала
свою волю про розпорядження належним
їй майном, який власноруч підписала.
Інших дітей крім неї у матері не було.
Заповіт посвідчено секретарем
виконавчого комітету Могилівської
сільської ради Царичанського району
Дніпропетровської області, тобто
посадовою особою, наділеною
відповідними повноваженнями з
посвідчення заповітів громадян.

Враховуючи те, що у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом нотаріусом їй було
відмовлено і позасудовим шляхом
вирішити дане питання не має
можливості, вона вимушена звернутися з
даним позовом до суду.

Прохає розтлумачити заповіт,
складений ОСОБА_3, посвідчений 14.11.1995
року секретарем виконавчого комітету
Могилівської сільської ради
Царичанського району
Дніпропетровської області
Філяровською В.М. за реєстром №147, про
те, що ОСОБА_3 заповіла їй, ОСОБА_1, все
своє майно, де б воно не було та з чого б
воно не складалось і все те, що буде
належати заповідачу на день смерті та
на що заповідач буде мати право за
законом.

В судове засідання позивач не
з'явилася, до суду надійшла заява з
проханням розглядати дану справу у її
відсутність, свої позовні вимоги
підтримує повністю.

Представник відповідача -
Могилівської сільської ради
Царичанського району
Дніпропетровської області в судове
засідання не з'явився, до суду надійшла
заява з проханням розглядати дану
справу без їх участі, позовні вимоги
визнають повністю.

Третя особа - приватний нотаріус
Царичанського районного нотаріального
округу ОСОБА_2 в судове засідання не
з"явилася, надіславши заяву з проханням
розглядати дану справу без її участі.

Перевіривши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов`язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом
є особисте розпорядження фізичної
особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1256 ЦК України
передбачено, що у разі спору між
спадкоємцями тлумачення заповіту
здійснюється судом відповідно до
статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 213 ч.2 ЦК
України на вимогу однієї або обох
сторін суд може постановити рішення
про тлумачення змісту правочину.

Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

У судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3
(свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1,
видане виконавчим комітетом
Могилівської сільської ради
Царичанського району
Дніпропетровської області 08.11.2010 року),
яка на день смерті була зареєстрована
та проживала разом з дочкою ОСОБА_1,
тобто позивачкою в даній справі
(довідки виконкому Могилівської
сільської ради Царичанського району
Дніпропетровської області № № 135, 136
від 25.01.2011 року).

За життя, а саме: 14 листопада 1995
року ОСОБА_3 склала заповіт,
посвідчений 14.11.1995 року секретарем
виконавчого комітету Могилівської
сільської ради Царичанського району
Дніпропетровської області
Філяровською В.М. та зареєстрований в
реєстрі №147, згідно якого все своє
майно, де б воно не було та з чого б воно
не складалось і взагалі все те, що на
день смерті буде належати їй і на що
вона по закону буде мати право, остання
заповіла позивачці в справі ОСОБА_1, але
в заповіті було допущено орфографічну
помилку в зазначенні того, що ОСОБА_3
все своє майно заповідає "гр. ОСОБА_1", а
не ОСОБА_1, як в дійсності.

Спір про майно відсутній.

В установлений законом строк
ОСОБА_1 звернулась до приватного
нотаріуса Царичанського районного
нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою
про видачу свідоцтва про право на
спадщину за законом. Проте, у видачі
свідоцтва їй було відмовлено у зв"язку
з тим, що для оформлення спадщини було
надано заповіт, в якому вказано, що
заповідається все майно "ОСОБА_1", тоді
як згідно паспортних даних та
свідоцтва про шлюб позивачка вказана
як "ОСОБА_1".

ОСОБА_3 склала заповіт 14 листопада
1995 року, в якому вільно виклала свою
волю про розпорядження належним їй
майном, який власноруч підписала.
Заповіт посвідчено секретарем
виконавчого комітету Могилівської
сільської ради Царичанського району
Дніпропетровської області, тобто
посадовою особою, наділеною
відповідними повноваженнями з
посвідчення заповітів громадян.

Відповідачем заявлені позовні
вимоги визнані в повному обсязі, тобто
визнані всі ті обставини, на які
позивач посилається на обгрунтування
своїх заявлених позовних вимог.

За вказаних обставин, позовні
вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 213, 1216, 1233, 1256 ЦК України,
ст.ст. 174, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш
И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Могилівської сільської ради
Царичанського району
Дніпропетровської області, третя
особа: приватний нотаріус
Царичанського районного нотаріального
округу Дніпропетровської області
ОСОБА_2, про тлумачення заповіту,
задовольнити в повному обсязі.

Визнати, що заповітом, складеним 14
листопада 1995 року ОСОБА_3 та
посвідченим 14 листопада 1995 року
секретарем виконавчого комітету
Могилівської сільської ради
Царичанського району
Дніпропетровської області
Філяровською В.М., і зареєстрованим в
реєстрі за №147, ОСОБА_3 заповідається
все її майно, де б воно не було та з чого
б воно не складалось і взагалі все те,
що на день смерті буде належати їй і на
що вона по закону буде мати право,
гр.ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з подачею
апеляційної скарги через районний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча
О.М.Гудим