Суддя: Тарасенко С.
Справа № 253/2090/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2014 року Центрально-Міський
районний суд м. Горлівка Донецької
області в складі:

головуючий суддя Тарасенко
С.Б.

при секретарі
Гаврилюк К.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом,
посилаючись на те, що 03.05.1991 року вона
уклала шлюб з відповідачем. Від цього
шлюбу мають двох синів: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 29.09.2010 року шлюб між нею та
відповідачем розірвано. Під час шлюбу
вони придбали: квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 67,7 кв.м, два сараї,
гараж, вбиральню; земельну ділянку
площею 0,0488 гектарів для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарчих споруд; квартиру АДРЕСА_2
загальною площею 58,1 кв.м , два сараї,
гараж, вбиральню; земельну ділянку
площею 0,0392 гектарів для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарчих споруд. 10.06.2004 року на ім?я
відповідача був виданий державний акт
на право власності на земельну ділянку.
Починаючи з 2004 року вони почали
будувати наступні об'єкти: магазин літ.
«А-І», ганок літ. «а», ганок літ. «а1»,
будинок літ. «Б1», ганок літ. «б», ганок
літ. «б1», тамбур літ. «б3», надбудову
літ. «Б-3-1», надбудову літ. «Б-2-1»,
прибудову літ. «Б-1-1», вольєр літ. «В»,
душ літ. «Г», навіс літ. «Е», хвіртку з
воротами літ. «І», огорожу ІІ, ворота
ІІІ, хвіртку ІV, огорожу V. Крім того,
вони поклали тротуарну плитку площею
185,3 кв.м та асфальт площею 69,7 кв.м. 2005-2007
рр. за спільні сімейні кошти вони
побудували другий поверх на квартирами
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1. Просить суд
поділити майно, набуте під час шлюбу з
ОСОБА_2 та виділити їй: будівельні
матеріали, які вкладені у будівництво
квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, будівельні
матеріали , які покладені у будівництво
магазину літ. «А» з ганками літ. «а», та
«а1», а також будівельні матеріали, які
використані для будівництва другого
поверху над магазином літ. «А»,
визнавши за нею право власності на
вказані будівельні матеріали. Визнати
за нею право власності на будівельні
матеріали, які вкладені у будівництво
2-го поверху складських приміщень літ.
«Б-3-1» , а саме склади №28 площею 88,9 кв.м,
склад №29 площею 59,2 кв.м, склад №30
площею 55,2 кв.м, з ганком літ. «б1», 1/2
ганка літ. «б», 1/2 тамбуру літ. «б3», 1/2
навісу літ. «Е», ворота, 1/2 ворота з
хвірткою 1, 1/2 огорожі 2, 1/2 плітки, 1/2
асфальту; землю під квартирами АДРЕСА_2
та АДРЕСА_1 загальною площею 0,0248 га,
землю під будівлю магазину з двома
ганками літ. «А» площею 100,9 кв.м; 1/2
земельної ділянки, яка вільна від
будівництва та знаходиться між
квартирою АДРЕСА_2, навісом літ. «Е»,
воротами І та складами «Б-2-1» виділивши
їй 92,15 кв.м та 1/2 земельної ділянки між
квартирою АДРЕСА_1 та огорожею №2,
виділивши їй 36,92 кв.м. ОСОБА_2 виділити:
перший поверх будинку літ. «Б-1», який
складається з 23 складів та 3-х
коридорів, на другому поверху будинку
літ. «Б-2-1», склад №27 загальною площею
89,3 кв.м, надбудову, 1/2 ганка літ. «б» , 1/2
тамбуру літ. «б-3», вольєр літ. «В», душ
літ. «Г», навіс літ. «Д», 1/2 навісу літ.
«Е», ворота, 1/2 ворота з хвірткою І, 1/2
огорожі 2, ворота 3, хвіртка 4, огорожу 5,
1/2 асфальту; 1/2 земельної ділянки, яка
вільна від будівництва та знаходиться
між квартирою № по вул.. Дзержинського,
навісом літ. «Е», воротами 1 та складами
«Б-2-1», виділивши їй 92,15 кв.м та 1/2
земельної ділянки між квартирою
АДРЕСА_1 земельної ділянки між
квартирою АДРЕСА_1 та огорожею №2
виділивши їй 36,92 кв.м, а земельну
ділянку, що знаходиться між прибудовою
літ. «Б-1» та землями між душом літ. «Г»,
вольєром літ. «В» та під навісом літ.
«Д» загальною площею 109,77 кв.м, землю між
надбудовою літ. «Б-1» та землями АТЗТ
«Тай» площею 45 кв.м.

Позивач у судове засідання не зявився,
письмово просила суд розглянути
справу у її відсутність, на позовних
вимогах наполягає.

Відповідач у судове засідання не
зявився, письмово просив суд
розглянути справу у його відсутність,
проти задоволення позовних вимог
заперечує у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та надавши
їм оцінку в їх сукупності, суд
встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено та не
заперечується сторонами, що 03.05.1991 року
позивач уклала шлюб з відповідачем. Від
цього шлюбу мають двох синів: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 29.09.2010 року шлюб між
позивачем та відповідачем розірвано.
Право власності на квартиру АДРЕСА_1 з
господарськими побудовами: прибудовою
літ. «а1», погребом літ. «а3», ганком літ.
«а4», сараї літ. «Б», літ. «В», вбиральню
літ. «Г», гараж літ. «Ж» та споруди по
вул.. Дзержинського зареєстровано за
ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу від 09.10.2001 р.,
посвідченого державним нотаріусом
Першої Горлівської державної
нотаріальної контори Бєлодєд Л.В. за
реєстром №4086. Земельна ділянка площею
0,0488 га по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 09.10.2001 року,
посвідченого державним нотаріусом
Першої Горлівської державної
нотаріальної контори Бєлодєд Л.В., за
реєстром №4129. Право власності на
квартиру АДРЕСА_2 з господарськими
побудовами: прибудовою літ. «а»,
погребом літ. «а5», козирком літ. «а6»,
сараї літ. «К», літ. «Л», вбиральню літ. «
1/2Г», гараж літ. «Д» та споруди за
вищевказаною адресою зареєстровано за
ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу від 03.07.2002 р.,
посвідченого державним нотаріусом
Першої Горлівської державної
нотаріальної контори Фоменко О.М., за
реєстром №1-1550. Земельна ділянка площею
0,0392 га по АДРЕСА_2 належала ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 03.07.2002 року,
посвідченого державним нотаріусом
Першої Горлівської державної
нотаріальної контори Фоменко О.М., за
реєстром №1-1551.

Крім того, судом встановлено, що
господарські побудови, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_3 , що належали ОСОБА_2
було знесено, а земельну ділянку та
об'єкт нерухомого майна, який
складається з будівлі магазину літ.
«А-І» загальною площею 80,9 кв.м; будівлі
складу літ. «Б-І» з надбудовою літ.
«Б11-І», ганком літ. «б», ганком літ. «б1»,
тамбуром літ. «б3», прибудови літ. «Б1-І»
з надбудовою літ. «Б111-І» загальною
площею 572,6 кв.м, вольєра літ. «В», душа
літ. «Г», навісів літ. «Д», літ. «Е» та
споруд №1-5, І.ІІ виділено в самостійний
об'єкт нерухомого майна з наданням
адреси: АДРЕСА_3. Згідно з даними
технічної інвентаризації будівля
магазину літ. «А-І» загальною площею 80,9
кв.м, прибудова літ. «Б1-І» з надбудовою
літ. «Б111-І» збудовані з відхиленням від
проекту, а будівля складу літ. «Б-І» з
надбудовою літ. «Б11-І» збудовані
самочинно. Земельна ділянка площею 0,0632
га, на якій розташований побудований
об'єкт нерухомого майна, належить
ОСОБА_2 на підставі державного акту на
право власності на земельну ділянку
від 10.06.2004 р., кадастровий номер
земельної ділянки :02:017:0330.

Відповідно до вимог ст. ст. 60, 61
Сімейного кодексу України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині і чоловікові на праві спільної
сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважної причини
самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, придбана за
час шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України
у разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ст. 71 Сімейного кодексу
України майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі. Якщо
дружина та чоловік не домовилися про
порядок поділу майна, спір може бути
вирішений судом. При цьому суд бере до
уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей
та інші обставини, що мають істотне
значення. Неподільні речі
присуджуються одному з подружжя, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними.

У відповідності до ст. 370 Цивільного
кодексу України передбачено, що
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності у порядку,
встановленому ст. 364 ЦК. Частки всіх
співвласників, якщо не встановлено
інше, є рівними. Згідно з цими нормами
якщо виділ у натурі частки із
спільного майна не допускається
згідно із законом або є неможливим
(частина друга статті 183 цього Кодексу),
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Позивачка у позовних вимогах не
зазначає, яким саме чином може бути
виділено майно, в тому числі і земельна
ділянка.

Крім того встановлено, що спірний
об'єкт нерухомості було введено в
експлуатацію рішенням виконкому
Горлівської міської ради від 16.04.2008 р. №
506. Подальші реконструкції були
проведені без дотримання чинного
законодавства у сфері архітектури та
будівництва.

У відповідності до норм ст. 332 ЦК особа,
яка самочинно переробила чужу річ, не
набуває право власності на нову річ і
зобов'язана відшкодувати власникові
матеріалу його вартість. Тож не має
правових підстав для задоволення вимог
позивачки про визнання права
власності.

Крім того, у відповідності до
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації та дозволу на виконання
будівельних робіт спірний об'єкт
будівництва було здано в експлуатацію
суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_2, тому і право власності на це
нерухоме майно набувалося як приватним
підприємцем.

Що стосується поділу земельної
ділянки, то такі питання можуть бути
вирішені за умови наявності
відповідної правовстановчої та
технічної документації, зокрема
результатів виконання
топографо-геодезичних робіт, які
проводяться
фахівцями-землевпорядниками з
використанням відповідного обладнання
та бази даних. Позивачка не надала суду
ані технічної документації, ані
проекту відведення, ані варіанти
можливого поділу земельної ділянки,
тож ці вимоги також не є
обґрунтованими.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Таким чином, засада змагальності у
цивільному процесі є засадою особистої
автономії сторін у цивільному процесі.
Від волевиявлення сторін повинні
залежати дії суду в доказовій
діяльності. Активне втручання суду в
доказову діяльність сторін без волі на
те суперечить суті і природі цивільних
прав, які особа здійснює вільно, на
власний розсуд.

За таких обставин суд вважає, що у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя слід відмовити.

На підставі ст.ст.60,70,71 СК України,
керуючись ст.ст.60,213-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя - відмовити .

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
С. Б. Тарасенко