Справа №589/93/13- ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Євдокімова О. П.Номер
провадження 22-ц/788/574/14 Суддя-доповідач -
Бойко В. Б. Категорія - 49
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Бойка В. Б.,

суддів - Білецького О. М., Кононенко О.
Ю.,

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3
на рішення Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 15 листопада 2013 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про визнання батьківства та
стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л
А :

Рішенням Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 15 листопада 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання
батьківства та стягнення аліментів
задоволено.

Визнано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки
м. Шостка Сумської області України.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 аліменти на утримання
зазначеної дитини в розмірі 1/4 частки
його заробітку ( доходу ), але не менш
ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
стягнення з 11.01.2013 року до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 107,30 грн.
та витрати, пов'язані з проведенням
експертизи у розмірі 3158,40 грн. та в
дохід держави судовий збір в сумі 114
грн. 70 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40
коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на незаконність і
необґрунтованість рішення, порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
відмову в задоволенні позову. Зазначає,
що позивач не довела обставин, на які
вона посилається в позові, а проведення
експертизи було доручено іншій
установі ніж та, що її фактично провела,
тому висновок експертизи не може бути
належним доказом. Крім того, вважає, що
проведення судових експертиз
судово-медичними установами
здійснюється за рахунок бюджетних
коштів, а не за рахунок коштів сторін
у справі.

Заслухавши пояснення
представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_6, який підтримав доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові заперечення позивача ОСОБА_4,
в яких вона проти задоволення скарги
заперечує, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що
сторони знайомі з 2009 року та до весни 2010
року підтримували близькі відносини. В
зареєстрованому шлюбі сторони не
перебували.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивач народила
дочку ОСОБА_5. Запис про батька дитини у
Книзі реєстрації народжень вчинено за
вказівкою матері ( а.с. 3 ).

Частиною 2 статті 128 СК України
передбачено, що підставою для
визнання батьківства є будь-які
відомості, що засвідчують походження
дитини від певної особи, зібрані
відповідно до ЦПК України.

Відповідно до висновку судово-медичної
генотипоскопічної експертизи,
вірогідність підтвердження
біологічного батьківства ОСОБА_3
відносно ОСОБА_5 складає величину не
менш ніж 99,99%. Біологічне батьківство
ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 практично
доведено ( а.с. 34-37 ).

Також встановлено, що дитина проживає
разом з матір'ю та знаходиться на її
утриманні ( а.с. 5-6 ). ОСОБА_3 матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає.

Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_4,
місцевий суд виходив з того, що
відповідач є біологічним батьком
неповнолітньої ОСОБА_5, тому він
повинен сплачувати на її утримання
аліменти.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з таким висновком
місцевого суду, так як він відповідає
обставинам справи і вимогам закону.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи та
заперечення сторін, дослідив надані
ними докази, дав їм належну оцінку та
постановив законне й обґрунтоване
рішення.

В доповненні до апеляційної скарги, а
також у заяві до суду апеляційної
інстанції відповідач ОСОБА_3 просить
призначити у справі повторну
експертизу спірного батьківства,
проте це клопотання не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України,
апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням встановленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

З матеріалів справи вбачається, що, за
клопотанням позивача, ухвалою від
11.02.2013 року у даній справі була
призначена судово-генотипоскопічна
експертиза, проведення якої доручалося
Київському міському клінічному бюро
судово-медичної експертизи ( а.с. 21 ).

Судом апеляційної інстанції
були ґрунтовно перевірені доводи
апеляційної скарги в тій частині, що :
Київське міське клінічне бюро
судово-медичної експертизи є
комунальною установою та не належить
до державних спеціалізованих установ -
суб»єктів експертної діяльності;
дослідження було проведено за
методикою, яка не пройшла державної
реєстрації; експертом була порушена
послідовність проведення експертизи
спірного батьківства.

З цього приводу колегією суддів було
встановлено наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 8 Закону
України « Про судову експертизу «, а
також п. 1.1 Порядку атестації та
державної реєстрації методик
проведення судових експертиз,
затвердженого постановою КМУ від 02
липня 2008 р. №595, підлягають атестації та
державній реєстрації в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України, методики проведення судових
експертиз крім судово-медичних та
судово-психіатричних.

Наказом Міністерства охорони
здоров'я України ( надалі - МОЗ ) від 17
січня 1995 року №6 затверджено Правила
проведення судово-медичних експертиз (
досліджень ) у відділеннях
судово-медичної імунології бюро
судово-медичної експертизи.

Відповідно до п.п. 1.1 та 1.2 зазначених
Правил… судово-медична експертиза
( дослідження ) речових доказів у
відділеннях судово-медичної
імунології бюро судово-медичної
експертизи, а також судово-медична
експертиза на підприємницьких засадах
проводиться згідно з Законом України «
Про судову експертизу «, процесуальним
законодавством, іншими законодавчими
актами, Інструкцією про проведення
судово-медичної експертизи, даними
Правилами та затвердженими
нормативними документами МОЗ.
Експертизи у відділенні проводяться з
метою встановлення наявності і
групової належності об'єктів людського
походження ( крові, виділень, волосся,
кісток тощо), встановлення батьківства,
материнства та підміни дітей, з
використанням спеціальних методів,
методик, а також знань в галузі судової
медицини.

Пунктами 2.5 та 2.5.1 Правил… до
судово-медичних експертиз віднесено і
судово-медичну експертизу спірного
батьківства, встановлено, що вона
проводиться з метою встановлення
можливості чи неможливості походження
дитини від передбачених осіб на
підставі законів наслідування
властивостей людського організму
методом геномної дактилоскопії, або
шляхом дослідження групового
поліморфізму антигенів, білків,
ферментів тощо.

Отже, законом не передбачена
необхідність атестації та державній
реєстрації методики проведення
судово-медичної експертизи спірного
батьківства методом ДНК-аналізу.

Між тим, згідно з п. 14 Порядку
ведення Реєстру методик проведення
судових експертиз, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 02 жовтня 2008 р. №1666/5, у разі потреби
під час проведення експертиз також
можуть використовуватись
науково-технічна та довідкова
література, перелік якої
затверджується наказом Міністерства
юстиції України та не є вичерпним.

Методичні рекомендації « Дослідження
ДНК з об'єктів біологічного походження
методом полімеразної ланцюгової
реакції « / ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10:
ДНДЕКЦ, 2003. - 38 с. / внесені до Переліку
науково-технічної та довідкової
літератури, що використовується при
проведенні комплексної експертизи,
затверджених наказом Міністерства
юстиції України від 30 липня 2010 року
№1722/5 ( пункт 26 додатку 18 ).

Вищенаведене свідчить про
можливість використання при
проведенні експертного дослідження
згаданих методичних рекомендацій.

Окрім того, статтею 7 Закону
України « Про судову експертизу «
передбачено, що судово-експертну
діяльність здійснюють державні
спеціалізовані установи, а також
у випадках і на умовах, визначених
цим Законом, судові експерти, які не є
працівниками зазначених установ. До
державних спеціалізованих установ
належать в т.ч. і
судово-медичні установи МОЗ України.
Виключно такими установами
здійснюється судово-експертна
діяльність, пов'язана з проведенням
судово-медичних експертиз.

Як вбачається із матеріалів
справи, Київське міське клінічне бюро
судово-медичної експертизи є
бюджетною експертною установою в
системі закладі охорони здоров»я
Департаменту охорони здоров»я
виконавчого органу Київської міської
ради ( Київської міської державної
адміністрації ), яка заснована на
комунальній власності територіальної
громади м. Києва, що відповідає
приписам ст. 7 вищевказаного Закону.

Експерт-імунолог судовий Юрченко
О.В. внесена до державного Реєстру
атестованих судових експертів як
фахівець державної спеціалізованої
установи МОЗ України, має 4 клас
судового експерта, 9 ранг державного
службовця, достатній стаж роботи та
була попереджена до проведення
дослідження про кримінальну
відповідальність за завідомо
неправдивий висновок експерта.

Апелянт не заперечує той факт,
що він з»являвся в експертну установу
для відібрання зразків для
проведення дослідження.

Пунктом 2.5.4 Правил проведення
судово-медичних експертиз ( досліджень
) у відділеннях судово-медичної
імунології бюро судово-медичної
експертизи передбачено, що аналіз
слини при експертизі спірного
батьківства проводиться лише у
випадку, коли це визнає за необхідне
експерт. Із матеріалів справи
вбачається, що на підставі
досліджених зразків крові сторін, а
також малолітньої ОСОБА_5 експертом
було зроблено категоричний (
позитивний ) висновок щодо батьківства
відповідача. Відтак, підстав додатково
досліджувати інші біологічні
середовища осіб не було.

Таким чином, належних та допустимих
доказів, які б переконливо вказували
на те, що зроблений експертом висновок
є неповним або таким, що викликає
сумніви у його правильності,
відповідачем не надано, а тому підстав
для призначення повторної експертизи
спірного батьківства, передбачених
ст. 150 ЦПК України, колегія суддів не
вбачає.

Вважаючи висновок проведеної у даній
справі експертизи неналежним доказом,
ОСОБА_3 не довів, що експертиза в
дійсності призначалась іншій
експертній установі. Ухвала суду про
призначення експертизи від 11.02.2013 року,
яка міститься в матеріалах справи ( а.с.
21 ), в частині визначення експертної
установи відповідає висновку експерта
( а.с. 34-37 ).

Текст наявної у справі ухвали про
призначення експертизи за своїм
змістом повністю відповідає тексту
цього процесуального документу, що
було внесено до Єдиного державного
реєстру судових рішень. Походження
іншого за змістом варіанту ухвали
про призначення експертизи, який
відповідач додав до апеляційної
скарги, достеменно не відоме та
апелянтом не пояснено. Позивачка не
підтверджує позицію апелянта в
частині призначення експертного
дослідження іншій установі.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що експертизу проведено
компетентною установою, висновки
експертизи не спростовані, а доводи
апеляційної скарги про те, що суд
першої інстанції при призначенні та
оцінці експертизи порушив норми ЦПК, є
безпідставними.

Не може бути покладеним в основу
рішення і наданий відповідачем «
висновок аналізу ДНК « ( а.с. 61 ),
оскільки вже в ньому мається
примітка про те, що даний результат
тесту не може бути остаточним
доказом у суді, забір зразків
відбувався без дотримання строгої
процедури, лабораторія не може
перевірити походження зразків та
імена учасників тесту.

Доводи апеляційної скарги про те, що
проведення експертизи по справі
повинно бути здійснено виключно за
рахунок бюджетних коштів є
помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України «
Про судову експертизу », витрати на
проведення судових експертиз
науково-дослідними установами
Міністерства юстиції України та
судово-медичними і
судово-психіатричними установами МОЗ
України у цивільних і господарських
справах відшкодовуються в порядку,
передбаченому чинним законодавством.

Згідно з ч. 2 ст. 86 ЦПК України, кошти на
оплату судової експертизи вносяться
стороною, яка заявила клопотання про
проведення експертизи. Якщо клопотання
про проведення експертизи заявлено
обома сторонами, витрати на її оплату
несуть обидві сторони порівну.

Із листа начальника Київського
міського клінічного бюро
судово-медичної експертизи від 26.03.2014
року №01/11/831 на адресу суду
апеляційної інстанції вбачається, що
експертна установа підтверджує факт
отримання коштів від позивачки за
проведення дослідження.

Таким чином, суд обґрунтовано стягнув з
відповідача, підтверджені
документально, витрати позивача на
оплату судової експертизи ( а.с. 63-64 ).

З огляду на викладене, доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає необгрунтованими, оскільки вони
не підтверджуються матеріалами справи,
не грунтуються на вимогах закону та
висновків суду по суті заявлених
вимог не спростовують.

Колегією суддів не виявлено
неправильного застосування норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права, які могли б бути
підставою для зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 15 листопада 2013 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -