Провадження №
унікальний № 742/1179/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
м.
Прилуки

Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області

в складі: головуючого - судді
- Павлова В.Г.,

секретаря
- Хотінь Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання в
м. Прилуки Чернігівської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання повнолітнього сина, що
продовжує навчання -

ВСТАНОВИВ:

18.03.2014 року позивач звернулась до суду з
цивільним позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, у
розмірі 1/4 всіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з дня подання
позову до суду і до закінчення
навчання, але не більше, ніж до
досягнення ним 23-х років.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує
тим, що 17.04.2009 року шлюб, укладений з
відповідачем по справі, розірваний. Від
шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, який
навчається в Прилуцькому
агротехнічному коледжі. На даний час
позивач працює, проте тих коштів, які
вона отримує, недостатньо для
належного забезпечення життя та
навчання сина, який постійно потребує
матеріальної допомоги. Кошти за
навчання сплачує позивач по справі.
Відповідач в добровільному порядку
відмовляється надавати матеріальну
допомогу, хоча має можливість в її
наданні, а тому позивач і звернулась до
суду з вказаним цивільним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилась, була належним чином
повідомлена про день, час та місце
розгляду справи, до канцелярії суду
подала клопотання про проведення
розгляду справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила суд їх задовольнити
/а.с.11/.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
також не з'явився, хоча був належним
чином повідомлений про день, час та
місце розгляду справи /а.с.21/, подав
письмову заяву згідно якої просив
справу розглянути без його участі,
заявлені позовні вимоги визнав у
повному обсязі, не заперечував щодо
стягнення з нього аліментів на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_3,
який продовжує навчання в розмірі 1/4
частки всіх видів його заробітку
щомісячно, починаючи з 18.03.2014 року до
закінчення ним навчання, але не більше,
ніж до досягнення дитиною 23 років
/а.с.26/.

Враховуючи те, що сторони до судового
засідання не з'явились, суд, керуючись
ст.197 ЦПК України, розглянув справу без
фіксації судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Суд, повно та всебічно з'ясував
обставини справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, розглянув надані ними
докази, які мають юридичне значення,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у сукупності,
враховуючи факт визнання відповідачем
позову, що не суперечить закону та не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, приходить до переконання,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог чи
заперечень. Суд розглядає справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі.

В судовому засіданні на підставі
достовірних доказів встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано 17.04.2009 року, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1,
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану Прилуцького
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області /а.с.6/.

Згідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_2 від 28.12.1994 року, виданого
виконкомом Івковецької сільської ради
Прилуцького району Чернігівської
області, відповідач - ОСОБА_2 є батьком
народженого в шлюбі сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.7/.

На час розгляду справи
встановлено, що син позивача - ОСОБА_3
навчається в Прилуцькому
агротехнічному коледжі на 4 курсі
денної форми навчання. Строк
закінчення навчання - 07.06.2014 року /а.с.8/.

Позивачем на підтвердження
необхідності отримання аліментів на
утримання неповнолітнього сина, що
продовжує навчання, надано довідку про
доходи, згідно якої остання працює в
Яблунівській загальноосвітній школі
-інтернат, а загальна сума її доходу за
період з 01.09.2013 року по 28.02.2014 року
становить 17 443 грн 07 к. /а.с.9/.

Положеннями ст.8 Закону України
«Про охорону дитинства» визначено, що
кожна дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України.

Статтею 141 Сімейного кодексу
України передбачено, що мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.199 СК України,
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.
Також, при визначенні розміру
аліментів (матеріальної допомоги)
враховуються, як стан здоров'я,
матеріальне становище дитини, так і
стан здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка або дружини,
батьків, інші обставини, що мають
істотне значення.

Згідно п.20 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №
3, обов'язок батьків утримувати своїх
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття, виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів, як досягнення
дитиною віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років, продовження нею
навчання, потреба у зв'язку з цим, у
матеріальній допомозі, наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Ухвалою Прилуцького
міськрайонного суду від 19.03.2014 року,
відповідачу по справі, було
запропоновано, в разі невизнання
позовних вимог, надати письмові
заперечення проти позову та посилання
на докази, якими вони обґрунтовуються
/а.с.14/. 03.04.2014 року відповідачем до
канцелярії суду було подано письмову
заяву про визнання позовних вимог у
повному обсязі, що узгоджується з ч.1
ст.174 ЦПК України /а.с.26/.

Враховуючи наведене, суд
приходить до висновку про беззаперечне
підтвердження того факту, що спільний
повнолітній син сторін по справі -
ОСОБА_3, продовжує навчання і в зв'язку з
цим потребує матеріальної допомоги, що
не викликає в суду жодних сумнівів.
Обставин, які б унеможливлювали
надання відповідачем матеріальної
допомоги в судовому засіданні не
встановлено.

Частиною другою статті 199 СК
України встановлено, що право на
утримання припиняється в разі
припинення навчання. Виходячи з того,
що згідно довідки від 13.03.2014 року, дату
закінчення навчання ОСОБА_3 визначено
07.06.2014 року /а.с.8/, а тому, суд приходить
до переконання, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню і
визнає необхідним допустити негайне
виконання рішення суду в межах суми
платежу за один місяць, що узгоджується
з вимогами п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України. Ця
норма закону є безспірною під час
виконання судового рішення про
стягнення аліментів та передбачена
чинним законодавством України, через
що не підлягає доведенню чи
встановленню.

Згідно ч.1 ст.191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

За цих, безпосередньо
встановлених у суді обставин,
відповідно до конституційного
принципу верховенства права, оскільки
в судовому засіданні достовірно
встановлено, що саме відповідач на
даний час неналежно виконує обов'язки
по утриманню повнолітнього сина, що
продовжує навчання, враховуючи як стан
здоров'я, матеріальне становище сина,
так і стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
беззаперечне визнання відповідачем
позову та той факт, що визнання позову
не суперечить закону та не порушує
права, свободи та інтереси інших осіб,
за умов відсутності інших обставин, що
мають істотне значення, суд вважає за
необхідне та справедливе, з
урахуванням встановлених фактичних
обставин справи, відповідно до вимог
ст.183 СК України, присудити стягнення з
відповідача аліментів на утримання
повнолітнього сина, що продовжує
навчання саме в розмірі 1/4 частки всіх
видів заробітку відповідача, починаючи
з дати пред'явлення позову - 18.03.2014 року
і до закінчення ним навчання - 07.06.2014
року, але не більше, ніж до досягнення
сином 23 років, що є адекватним та
співрозмірним з урахуванням всіх
обставин справи, що були всебічно
досліджені під час судового засідання,
та з метою створення належних умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до діючого
законодавства України.

Визначений судовим рішенням
розмір аліментів, є реальним і дає
змогу підтримати сина, якому бракує
коштів та після сплати аліментів в
розпорядженні відповідача залишаються
кошти достатні для забезпечення його
нормальної життєдіяльності.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.8
Закону України «Про охорону
дитинства», ст.ст.141,183,199 СК України, п.3
ст.10, п.1 ст.11, п.1 ст.60, ст.ст.174,212-213,215,367
ЦПК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітнього сина, що продовжує
навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,
/ідентифікаційний номер НОМЕР_3/, жителя
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
на утримання повнолітнього сина, що
продовжує навчання - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4
частки всіх видів заробітку, починаючи
з дати пред'явлення позову - 18.03.2014 року
і до закінчення дитиною навчання -
07.06.2014 року, але не більше, ніж до
досягнення ним 23 річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 /двісті сорок
три/ гривні 60 /шістдесят/ копійок.

Рішення в межах суми платежу за
один місяць підлягає негайному
виконанню.

Апеляційна скарга подається до судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Чернігівської
області через Прилуцький
міськрайонний суд. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області

В.Г. Павлов