АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/774/2081/14
Головуючий у 1-ій інстанції
Категорія 57 суддя
суддя Повєткін В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 р. Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна
В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 24 грудня 2013 року

за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна,
Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, Президента України про
відшкодування моральної шкоди, -

В с т а н о в и в :

У травні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Держави Україна,
Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, Президента України Януковича
В.Ф. про відшкодування моральної шкоди
посилаючись на те, що Баглійським
районним судом м. Дніпродзержинська
розглядався його позов до ОСОБА_3 4 роки
2 місяці 13 днів. Зазначає, що
Баглійський районний суд м.
Дніпродзержинська показав себе
необ'єктивним і упередженим, займався
волокітою, та за такої тривалості
розгляду справи він втратив роботу і
захворів. Вказує, що вина держави
України і Президента в тому, що вони не
виконали свої зобов'язання за ст.3,42,55
Конституції України. Позивач просив
суд зобов'язати державу України
забезпечити йому право на
відшкодування шкоди і відшкодувати
йому на його користь моральну шкоду
20000,00 грн., повернути йому на його
користь затрати по справі в сумі 378,80
грн., витрачені на сплату судового
збору, послуги банку, затрати на
ксерокопіювання (а.с.1-2,97).

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 24
грудня 2013 року в задоволенні позовних
вимог - відмовлено (а.с.124-125).

В апеляційній скарзі (а.с.128-129) ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати, як
необґрунтоване і ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, ухвалите нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги:

- судом, який розглядав справу понад 4-х
років, порушено положення ч.1 ст.157 ЦПК
України та ст.6 Конвенції про захист
прав людини і основних свобод;

- судове рішення обґрунтовано не
доказами, а припущеннями.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є необґрунтованою і не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції встановив,
що вина у відповідачів у завданні
позивачу матеріальної чи моральної
шкоди не знайшла свого підтвердження.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Відповідно до ч.5 ст.1176 ЦК України шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
внаслідок постановлення судом
незаконного рішення в цивільній
справі, відшкодовується державою в
повному обсязі в разі встановлення в
діях судді (суддів), які вплинули на
постановлення незаконного рішення,
складу злочину за обвинувальним
вироком суду, що набрав законної сили.

З матеріалів справи вище зазначених
обставин не вбачається.

Згідно ч.6 ст.1176 ЦК України шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
внаслідок іншої незаконної дії або
бездіяльності чи незаконного рішення
суду, відшкодовується на загальних
підставах.

Передбачені ч.2 ст.1167 ЦК України
підстави для відшкодування моральної
шкоди незалежно від вини органу
державної влади у справі відсутні.

Відшкодування моральної шкоди на
загальних підставах передбачено ч.1
ст.1167 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Позовні вимоги позивача про стягнення
моральної шкоди обґрунтовані
посиланням на тривалий розгляд
Баглійським районним судом м.
Дніпродзержинська справи за позовом
позивача до ОСОБА_3

Як встановлено судом першої інстанції,
вказана справа розглядалась
Баглійським районним судом 4 роки 2
місяці 13 днів.

З посиланням на це позивачем в позовній
заяві зазначено спричинення йому діями
суду за відсутності контролю з боку
інших відповідачів моральної шкоди,
яка згідно полягає в наступному:

1. в душевних стражданнях, яких
позивач зазнав у зв'язку з тривалим
розглядом справи (п.2 ч.2 ст.23 ЦК України),
а саме:

а). він звільнений з роботи з причини
його тривалої відсутності на роботі у
зв'язку з довгою тривалістю суду; він
втратив кваліфікацію; вимушений
відновлювати кваліфікацію або йти на
некваліфіковану роботу;

б). він не проживав в своїй квартирі
більше 4 років, по суті був БОМЖ, так як в
його квартирі не працювала кухня,
ванна, туалет іх-ха жемонтажа їх
обладнання по договору з ОСОБА_3; він не
міг змонтувати обладнання самостіно,
так як ОСОБА_3 міг через суд примусити
його оплатити йому за ці роботи, так як
по договору їх мусив виконати ОСОБА_3;

- він втратив частину своїх
знайомих, так як не спілкувався з ними;

- він заборгував за комунальні
послуги, яких не отримував;

- його квартира прийшла в упадок і
вся потребує ремонту;

2. у фізичному болю та
стражданнях, яких позивач зазнав у
зв'язку з ушкодженням здоров'я (п.1 ч.2
ст.23 ЦК України), а саме:

- суддя покривав відповідача ОСОБА_3: не
проводив засідання суду; принижав і
оскорбляв позивача, називав його
бидлом, а себе при погонах, високим
сословієм; тягав позивача за петельки;

- частими викликами в суд спричинив
позивачу скандали на роботі, так як
позивач часто був відсутній на роботі;

- прийняв незаконну ухвалу;

- все це визивало у позивача тяжкі
емоції і він був госпіталізований з
серцевим приступом і досі погано себе
почуває;

3. у душевних стражданнях, яких
позивач зазнав у зв'язку з пошкодженням
його майна (п.3 ч.2 ст.23 ЦК України),
оскільки розрахунковий строк
експлуатаціїдома 50 років, а позивач не
проживає в ньому майже 5 років, значить
втратив 10 % свого майна;

4. у приниженні честі та гідності
(п.4 ч.2 ст.23 ЦК України), суддя показав, що
позивач бидло і беззахисний перед
свавіллям чиновника, що влада по суті
не визнає за позивачем його законних
прав людини.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач не надав суду доказів
спричинення йому моральної шкоди з
підстав, які ним зазначені в позовній
заяв, а також доказів щодо причинного
зв'язку між діями відповідачів та
наслідками, які на думку позивача є
підставою для відшкодування моральної
шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач доказів щодо спричинення йому
моральної шкоди саме діями
відповідачів суду не надав.

З огляду на це наявність обставин, на
які посилається позивач як на підставу
спричинення йому моральної шкоди, а
саме: тривалий протягом 4 років 2
місяців 13 днів розгляд Баглійським
районним судом м. Дніпродзержинська
справи за позовом позивача до ОСОБА_3,
не є підставою для відшкодування
моральної шкоди, оскільки не доведено
спричинення позивачу моральної шкоди і
спричинення цієї шкоди саме з вини
відповідачів.

З огляду на це колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції є безпідставними, оскільки
зводяться до переоцінки доказів.

Суд першої інстанції всебічно і повно
дослідив обставини справи, надав
належну оцінку доказам, які надані суду
сторонами, і по становив законне і
обґрунтоване рішення про відмову у
задоволенні позову.

Порушень матеріального і
процесуального права при ухваленні
судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 24
грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: