Справа № 307/726/14-ц
Провадження № 2/307/593/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в складі
головуючого Чопик В.В при секретарі
Олексій, з участю представника
позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тячів цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 де
третя особа ОСОБА_4 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_5 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним,
посилаючись на те, що у серпні 2004 року
між відповідачем ОСОБА_3 та її батьком
ОСОБА_4 була досягнута усна
домовленість з приводу купівлі-
продажу, на її користь, нерухомого
майна, а саме квартири АДРЕСА_1, яка
належала відповідачу на підставі
свідоцтва про право власності № 1483
виданого Представництвом фонду
державного майна України у Тячівському
районі 10 жовтня 1997 року, згідно
розпорядження фонду № 1463 від 7.10.1997
року, зареєстроване в Тячівському
районному державному підприємстві
технічної інвентаризації під № 1783,
книзі 14. Придбана, у відповідача
квартира ним була оцінена у 1500 дол. США,
еквівалентну суму у розмірі 30 000
російських рублів йому було
переказано, 1.09.2004 року її батьком, через
платіжну систему «Вестерн Юніон» і
які відповідач одержав повністю
до підписання договору. Також
відповідач після отримання коштів за
продану квартиру передав їй ключі від
квартири, правоуставлюючу та технічну
документацію на квартиру, а сам виїхав
з неї на інше місце проживання.
Починаючи із середини липня 2005 року,
після того як їй виповнилось 18 років,
вона та батько декілька разів
звертались по телефону до відповідача
із проханням, піти з ними до нотаріуса,
і довести до завершення розпочату
справу із продажу квартири та укласти
відповідний договір купівлі-продажу,
на що відповідач відповідав, що
перебуває за кордоном, і через деякий
час приїде і піде з нами до нотаріуса
для залагодження їх спільних справ із
купівлі-продажу зазначеної квартири.
Станом на сьогоднішній день відповідач
так і не з'явився. Такими чином
стверджує, що відповідач ухиляється
від укладення договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1. Вищезазначеними
діями правочин обома сторонами
повністю виконаний, сторони фактично
виконали основні умови договору та
вчинили дії, які мають істотне значення
для договору купівлі-продажу, тобто,
відповідачем була звільнена квартира,
передані ключі, відповідач (продавець),
продав, отримавши визначену сторонами
суму коштів за предмет договору, а її
батько (покупець) оплатив продавцю дану
суму коштів, і вона прийняла предмет
договору. Ні заперечень, ні зауважень
ніхто із сторін по правочину не
заявляв. Вона використовує квартиру
для постійного проживання, регулярно
оплачує комунальні платежі та утримую
квартиру в належному санітарно -
технічному стані. Відповідно до ст. 11 ЦК
України 2003 р. - цивільні права і
обов'язки виникають з підстав,
передбачених законодавством, в тому
числі і з угод. У відповідності до ст. 626
ЦК України «Договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.» При
вчиненні правочину всі дії сторін були
спрямовані на встановлення цивільних
прав та обов'язків, перехід права
власності, всі сторони мали необхідний
обсяг цивільної дієздатності, мали
вільне волевиявлення, що відповідало
внутрішній волі на досягнення
наслідків, а саме купівлі-продажу
квартири, правочини були реальними і
вчинені у формі, дозволенній чинним
законодавством України в 2005р. році..
Тому просить суд визнати договір
купівлі-продажу., згідно якого ОСОБА_4
придбав для своєї неповнолітньої дочки
ОСОБА_2 у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1,
дійсним та визнати її власником
квартири АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві та просить їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, причини своєї
неявки суду не повідомив, а тому суд на
підставі ст. 169 ЦПК України справу
розглянув у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явився, причини своєї
неявки суду не повідомив, а тому суд на
підставі ст. 169 ЦПК України справу
розглянув у його відсутності.

Заслухавши пояснення
представника позивача та дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено,
відповідач ОСОБА_3 є власником квартири
АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом
про право власності № 1483 від 10 жовтня
1997 року, яке, зареєстроване в
Тячівському районному державному
підприємстві технічної
інвентаризації під № 1783, книзі 14.

03.12.2004 року між відповідачем ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 було укладено договір
купівлі-продажу вказаної квартири, що
стверджується договором від 03.12.2004 року
та власноручно написаною відповідачем
розпискою про отримання коштів за
продаж вище вказаної квартири від03.12.2004
року.

Як встановлено із вказаного договору
від 03.12.2004 року ОСОБА_4 придбав вказану
квартиру для своє дочки ОСОБА_2, яка на
час укладення договору купівлі продажу
не мала 18 років.

Згідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін , спрямована на
встановлення , зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

За змістом ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно у власність другій
стороні (покупцеві) , а покупець приймає
або зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну суму грошей.

Договір купівлі-продажу будівлі,
згідно до ст.. 657 цього Кодексу ,
укладається в письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

А згідно до ст.. 220 ч.2 ЦК України якщо
сторони домовились щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Беручи до уваги наведене та ту
обставину, що між сторонами досягнуто
згоди щодо усіх істотних умов договору,
що підтверджується письмовими
доказами - договором від 03.12.2004року,
який нотаріально не посвідчено,
розпискою про отримання коштів за
продаж вище вказаної кавртири від
03.12.2004 року, і відбулося повне
виконання договору, відповідачем була
звільнена квартира, передані ключі, він
отримав визначену сторонами суму
коштів за предмет договору, однак
ухилився від його нотаріального
посвідчення , суд вважає , що на
підставі ст.. 220 ч.2 ЦК України даний
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, слід визнати дійсним і визнати
за позивачем право власності на нього.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 60 , 169 , 209 ,
213-215 ЦПК України, ст..ст. 220 ч.2 , 655 , 657 ЦК
України, суд ,

В И Р І Ш
И В:

Позов задоволити.

Визнати договір
купівлі-продажу від 03.12.2004 р., згідно
якого ОСОБА_4 придбав для своєї
неповнолітньої дочки ОСОБА_2 у ОСОБА_3
квартиру АДРЕСА_1 - дійсним.

Визнати ОСОБА_2 власником квартири
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
В.В. Чопик