Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Руденко В.В.,
при секретарі Коломієць Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у зал суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Головне управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, та
зобов'язання вчинити певні дії, -
Позивач звернулася в суд з даним
позовом до відповідача, зазначивши, що
вона є власником будинку АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування від 05
травня 1993 року. Вона проживає у
вказаному будинку, а відповідач - її
колишній чоловік у ньому
зареєстрований, однак не проживає за
своїм місцем реєстрації з серпня 2012
року. Вона сплачує за відповідача
вартість комунальних послуг, його
реєстрація перешкоджає їй отримувати
державні допомоги. У зв'язку з чим,
позивач просить визнати відповідача
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням та зняти його з
У судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали,
просили їх задовольнити, надали суду
пояснення аналогічні викладеним у
позові, не заперечували проти заочного
розгляду справи.
Відповідач до судового засідання не
з'явився, про час, дату та місце
слухання справи повідомлений належним
чином, про причини своєї неявки суду не
повідомив, тому суд вважає можливим зі
згоди позивача та її представника
провести заочний розгляд справ та
постановити заочне рішення.
Представник третьої особи до судового
засідання не з'явився, про час, дату та
місце слухання справи повідомлений
належним чином, надав до суду заяву, в
якій просив розглядати справу на
розсуд суду.
Суд,вислухавши пояснення позивача та
її представника, дослідивши докази в їх
сукупності, вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
Судом встановлено, що позивачу на праві
власності належить будинок АДРЕСА_1. В
даному будинку зареєстровані позивач
та її колишній чоловік - ОСОБА_2. Згідно
акту квартального комітету № 7
відповідач у спірному будинку не
проживає з серпня 2012 року, участі в
утриманні житла не приймає, речей
повсякденного використання у будинку
Згідно ст. 71,72 ЖК України особу може
бути судом визнано такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, якщо вона понад шість
місяців не проживає у спірному будинку
без поважних причин.
Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.
За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що вимоги позивача в
частині визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням є законними та
обґрунтованими, тому повинні бути
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати у
вигляді судового збору в розмірі 229,40
В іншій частині позов задоволенню не
підлягає, оскільки рішення суду про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, є
підставою для зняття такої особи з
реєстрації відповідно до Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК
України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, та
зобов'язання вчинити певні дії,-
задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням,- будинком АДРЕСА_1.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 229,40 грн.
На рішення може бути подана апеляційна
скарга в апеляційний суд через суд
першої інстанції протягом десяти днів
після його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя