ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2014 року.
Фастівський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого - судді Зуй Т.С.,

при секретарі: Антощенко
Г.М.,

за участю: відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищевказаною позовною заявою до
відповідача, посилаючись на те, що між
Банком та ОСОБА_1 укладений кредитний
договір від 03.04.2006 року, відповідно до
умов якого відповідач отримав кредит у
розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 48 % на рік на
суму залишку заборгованості за
кредитом. В порушення умов договору
відповідач своїх зобов'язань не
виконав належним чином, що призвело до
виникнення заборгованості, яка станом
на 09.09.2013 року складає 26201,90 грн. Тому
просять стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
та судові витрати.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений вчасно та
належним чином, його явка була визнана
судом обов'язковою.

Представник відповідача та відповідач
позов не визнали, суду пояснили, що
відповідач вказаний кредит не
отримував. В кредитному договорі
вказаний паспорт, який відповідач
втратив ще в 2003 році, на момент
укладення кредитного договору
відповідачу виповнилось 46 років, таким
чином у паспорт повинна була бути
вклеєна фотокартка по досягненню
45-річного віку, але в старому паспорті
її не могло бути, оскільки в 2003 році
відповідач отримав новий паспорт і вже
в нього вклєювалась фотокартка, тому
паспорт, на який йде посилання в
договорі є недійсним. Підпис в
кредитному договорі відповідачу не
належить. Також в кредитному договорі
неправильно вказано дівоче прізвище
матері відповідача, адресу
відповідача, не вказано адреси банку та
прізвища працівників банку, які
оформляли договір. Відповідач є
добросовісним платником, оскільки він
повністю погасив кредит, який
отримував в Правекс - банку. Окрім
цього, сума кредиту, яку було надано
згідно вказаного кредитного договору
ПриватБанком, є незначною, а
враховуючи, доходи відповідача, брати
такий кредит йому не було сенсу.

Суд, вислухавши пояснення
відповідача та його представника,
вивчивши письмові матеріали справи,
дійшов висновку, що позов задоволенню
не підлягає, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 03.04.2006 року
між ПриватБанком та ОСОБА_1 був
укладений Кредитний договір №
SAMDN7101, за умовами якого банк
відкрив клієнту картковий рахунок та
та видав клієнту платіжну картку з
сумою кредитного ліміта - 4000 грн., з
базовою процентною ставкою - 4% в місяць.

В зв'язку з виникненням заборгованості
по кредиту в загальній сумі 26201,90 грн.
банк звернувся до суду з позовом про
стягнення вказаної заборгованості з
відповідача.

Проте відповідач заперечує, що укладав
вказаний вище кредитний договір та
отримував кошти з картки.

Вивчивши додані до позовної заяви
документи та документи, надані
відповідачем, суд встановив наступне.

В кредитному договорі № SAMDN7101 від
03.04.2006 року, який надано позивачем до
суду, в частині зазначення реквізитів
відповідача вказано паспорт
відповідача - НОМЕР_1, виданий
Фастівським РВ ГУ МВС 07.02.2002 року, місце
проживання - АДРЕСА_1, дівоче прізвище
матері відповідача - ОСОБА_3.

Проте вказана інформація не відповідає
дійсним обставинам. Так відповідно до
довідки Фастівського РВ УДМС України в
Київській області від 14.01.2014 року
ОСОБА_1 був документований паспортом
громадянина України серії НОМЕР_2,
виданим 15.03.2003 року Фастівським МРВ ГУ
МВС України в Київській області у
зв'язку з втратою
паспорта НОМЕР_3, виданого Фастівським
МРВ ГУ МВС України в Київській області
30.10.2002 року. Тобто на дату укладання
договору ОСОБА_1 мав інший паспорт, а
паспорт, про який йдеться в договорі,
був втрачений. Окрім цього, відповідно
до п. 8 Положення про паспорт
громадянина України, затвердженого
Постановою ВР України від 26.06.1992 року,
до паспортної книжечки при досягненні
громадянином 25- і 45-річного віку
вклеюються нові фотокартки, що
відповідають його вікові; паспорт, в
якому не вклеєно таких фотокарток при
досягненні його власником зазначеного
віку, вважається недійсним. На момент
втрати паспорта в 2003 році ОСОБА_1 було 43
роки, тобто фотокартка по досягненню
45-річного віку була вклеєна вже в новий
паспорт, що і підтверджено паспортом
НОМЕР_2. Тобто під час укладання
договору в 2006 році відповідачу
виповнилось 46 років, а оскільки в
паспорті, який зазначений в кредитному
договорі, не могло бути фотокартки
відповідача по досягненню
45-річного віку, то такий паспорт мав би
вважатись недійсним, але не дивлячись
на це, згідно кредитного договору особі
був наданий кредит на підставі
недійсного паспорта. Позивачем до
позовної заяви не додано копію
паспорта, на підставі якого видавався
кредит в 2006 році.

Також слід зазначити, що згідно
відомостей адресно-довідкового бюро
ОСОБА_1 зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1. Це є приватний будинок, тому в
ньому не може бути квартири АДРЕСА_1,
про яку зазначено в кредитному
договорі.

Дівоче прізвище матері, зазначене в
кредитному договорі, - ОСОБА_3, не
відповідає дійсності, оскільки
справжнє дівоче прізвище матері
відповідача - ОСОБА_4.

Порівнявши підпис в кредитному
договорі, який згідно відмітки
належить ОСОБА_1, та підпис відповідача
в паспорті, видно, що ці підписи зовсім
різні, що викликає сумнів у тому, що
кредитний договір підписував
відповідач.

В самому кредитному договорі відсутні
реквізити банку та представників
банку, які укаладали договір від імені
банку.

Ст. 1054 ЦК України встановлює, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобовязується повернути
кредит та сплатити проценти.

Ст. 526 ЦК України передбачає, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору.

Ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

На підставі наведених вище обставин
суд прийшов до висновку, що відповідач
ОСОБА_1 кредитний договір № SAMDN7101
від 03.04.2006 року з
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не укладав, а тому
зобов'язання перед банком по
поверненню кредитних коштів у нього не
виникало.

Позивач не надав жодних достовірних
доказів того, що відповідач вказаний
кредит отримав, а тому зобов'язаний
повернути банку отримані кошти.
Представник позивача, явка якого
визнана судом обов'язковою, в судове
засідання не з'явився для надання
пояснень з приводу тих суперечностей,
які містяться в кредитному договорі, та
не надав суду оригіналів документів, на
підставі яких був укладений кредитний
договір.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1054 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 224-226 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: