Справа № 152/336/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 червня 2014 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді - Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря судового засідання - Палій М.Д.,

представника позивача - Мазур О.О.,

відповідача - ОСОБА_2,

співвідповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - Одудовського С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення, співвідповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Служба у справах дітей Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області,

в с т а н о в и в:

у лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в Шаргородський районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення.

З урахуванням позовної заяви у новій редакції (а.с.48-52) та заяви про збільшення позовних вимог (а.с.84-88) позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIS0GA від 16.09.2008 року в розмірі 177866,95 грн (з яких: 46249,02 грн - заборгованість за кредитом; 32332,83 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5833,68 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом; 84743,47 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250 грн - штраф (фіксована частина), 8457,95 грн - штраф (процентна складова) звернути стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається з чотирьох житлових кімнат, матеріал стін камінь, загальною площею 57,8 м кв., житловою площею 51,7 м кв., веранда під літерою «а», прибудова з підвалом «А1», літня кухня «Б», гараж «В», хлів «Г», ганок «а1», шляхом продажу предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, з початкової ціною продажу предмету іпотеки на підставі проведеної оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Виселити: ОСОБА_2; ОСОБА_3; ОСОБА_5; ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які зареєстровані та проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 зі зняттям їх із реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу предмета іпотеки.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №VIS0GA від 16.09.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 52 160 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.09.2013 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_2 16.09.2008 року уклали договір іпотеки, згідно з яким ОСОБА_2 передав у іпотеку житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається з чотирьох житлових кімнат, матеріал стін камінь, загальною площею 57,8 м кв., житловою площею 51,7 м кв., веранда під літерою «а», прибудова з підвалом «А1», літня кухня «Б», гараж «В», хлів «Г», ганок «а1» вартістю 82 000 грн.

За умовами укладеного договору кредит мав погашатись щомісяця. Позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. ОСОБА_2 зобов'язань, узятих на себе згідно укладеного договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 05.07.2013 року виникла заборгованість у розмірі 177 866,95 грн.

Оскільки ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором виконував неналежним чином, позивач звернувся в суд з зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 14.05.2014 року (а.с.92) за клопотанням представника позивача як співвідповідачами у справі залучено ОСОБА_3; ОСОБА_5; ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а Службу у справах дітей Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

У судовому засіданні представник позивача Мазур О.О. підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позові.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Пояснив, зокрема, що він дійсно у 2008 році одержав у позивача в кредит 52 160 грн для проведення ремонту у будинку, із зобов'язанням сплатити відсотки за користування кредитом. Для забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, він передав позивачу в іпотеку власний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2. Востаннє він сплачував кошти для погашення кредиту у липні 2013 року, з того часу жодних коштів він не сплачував. У зв'язку з невиконанням ним зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, заявлена позивачем у позові, розмір якої він не оспорює. На час передачі будинку в іпотеку, у ньому ніхто не був зареєстрований та не проживав, про що він надав позивачу довідку, видану виконкомом Клекотинської сільської ради. Він та його співмешканка ОСОБА_3 (після одруження у травні 2014 року ОСОБА_2) разом зі своїми дітьми ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживали у будинку його матері в АДРЕСА_3. У цьому ж будинку до лютого 2014 року ОСОБА_2 був зареєстрований, а його співмешканка ОСОБА_3 була зареєстрована у будинку матері в смт. Рудниця Піщанського району. У січні 2014 року, з метою усиновлення дітей ОСОБА_3, він зареєстрував ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у будинку, що є предметом іпотеки, а у лютому 2014 року зареєструвався у ньому сам. Дозволу банку на реєстрацію мешканців він не одержував.

Співвідповідач ОСОБА_3 (до одруження у травні 2014 року ОСОБА_3), яка одночасно є законним представником неповнолітньої ОСОБА_5 та малолітніх ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (а.с.133-136) у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Пояснила, зокрема, що у 2008 році її співмешканець ОСОБА_2 одержав у банку кредит для проведення ремонту у будинку. Для забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, ОСОБА_2 передав позивачу в іпотеку власний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2. На час передачі будинку в іпотеку, у ньому ніхто не був зареєстрований та не проживав. Вона разом зі своїми дітьми ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та її співмешканець ОСОБА_2 проживали у будинку його матері в АДРЕСА_3. У цьому ж будинку до лютого 2014 року ОСОБА_2 був зареєстрований, а вона була зареєстрована у будинку матері в смт. Рудниця Піщанського району. У січні 2014 року, з метою усиновлення її дітей, ОСОБА_2 зареєстрував ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у своєму будинку, що є предметом іпотеки, а у лютому 2014 року зареєструвався у ньому сам.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області Одудовський С.В. у судовому засіданні не заперечував проти ухвалення судом рішення щодо виселення дітей із будинку, що є предметом іпотеки, оскільки, як встановлено у судовому засіданні, на час укладення іпотечного договору співвідповідач ОСОБА_3 не була дружиною ОСОБА_2, а ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не були та не є дітьми ОСОБА_2 Згідно вимог Цивільного кодексу України, місцем проживання дітей є місце проживання їх батьків, тому, оскільки їх мати ОСОБА_3 на час укладення іпотечного договору проживала не у будинку, що є предметом іпотеки, то її діти не набули права на нього. Отже, на думку представника третьої особи, укладеним договором іпотеки жодних майнових прав дітей не порушено.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення представника третьої особи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

16 вересня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.40) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № VIS0GA (надалі - кредитний договір) (а.с.21-28). Згідно умов кредитного договору - банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 16.09.2008 року по 16.09.2013 року включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 52 160 грн, з них 50 000 грн на споживчі цілі шляхом видачі готівки через касу, а також 1500 грн на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 410 грн - для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 250 грн - для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту. За користування кредитом, ОСОБА_2 зобов'язувався сплатити позивачу відсотки у розмірі 1,67% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором також передбачалося, що ОСОБА_2 щомісяця з 20 по 25 число повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 1544 грн згідно графіку погашення кредиту.

Забезпечення виконання позичальником зобов'язань за даним договором виступає іпотека будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

16 вересня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.40) - іпотекодержатель та ОСОБА_2 - іпотекодавець було укладено іпотечний договір, посвідчений Цимбалюком І.М., приватним нотаріусом, зареєстрований в реєстрі за № 1806 (а.с.35-35).

За умовами іпотечного договору, ОСОБА_2 у забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, передав в іпотеку житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається з чотирьох житлових кімнат, матеріал стін камінь, загальною площею 57,8 м кв., житловою площею 51,7 м кв., веранда під літерою «а», прибудова з підвалом «А1», літня кухня «Б», гараж «В», хлів «Г», ганок «а1».

Даним будинком відповідач ОСОБА_2 володіє на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 13.08.2008 року, посвідченого Цимбалюком І.М., приватним нотаріусом, зареєстрований в реєстрі за № 1529 (а.с.114,115).

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, тобто надав кредит в розмірі та у строки, встановлені кредитним договором, що вбачається з ордеру розпорядження № 18 про видачу строкового кредиту від 16.09.2008 року (а.с.29) та визнано у судовому засіданні сторонами.

Водночас ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором виконував неналежним чином, оскільки станом на 05.07.2013 року його заборгованість по кредиту становила 177866,95 грн (з яких: 46249,02 грн - заборгованість за кредитом; 32332,83 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5833,68 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом; 84743,47 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250 грн - штраф (фіксована частина), 8457,95 грн - штраф (процентна складова), що визнав у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та підтверджується розрахунком заборгованості за договором №VIS0GA від 16.09.2008 року, виписками з рахунків та меморіальними ордерами (а.с.12-16,123-132).

Окрім того, у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 визнав той факт, що востаннє заборгованість за кредитом він погашав у липні 2013 року, тобто відповідач продовжує порушувати взяті на себе зобов'язання.

Листом від 25.07.2013 року № 30.1.0.0/2-259 (а.с.17-20,118-120) позивач повідомляв відповідачів про існуючу заборгованість за кредитом та вимагав в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги повернути суму кредиту в повному обсязі, а також проценти, комісію та штрафні санкції, нараховані на день повернення кредиту. Цим же листом, позивач повідомляв відповідачів про те, що у разі не виконання зобов'язання в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги він має намір, зокрема, звернути стягнення на предмет іпотеки, у зв'язку з чим згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку» вимагав добровільно звільнити житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2, разом з усіма членами сім'ї та іншими мешканцями.

Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із кредитного договору, забезпеченого іпотекою, які регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України та Законом України «Про іпотеку».

Так, згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За частиною 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України - виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою, в силу якої за ст. 572 ЦК України - кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 7 та 33 Закону України «Про іпотеку» - за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР - одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 не виконав узяті на себе зобов'язання по кредитному договору, тому право позивача порушено і підлягає захисту, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №VIS0GA від 16.09.2008 року в розмірі 177866,95 грн (з яких: 46249,02 грн - заборгованість за кредитом; 32332,83 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5833,68 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом; 84743,47 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250 грн - штраф (фіксована частина), 8457,95 грн - штраф (процентна складова) звернути стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається з чотирьох житлових кімнат, матеріал стін камінь, загальною площею 57,8 м кв., житловою площею 51,7 м кв., веранда під літерою «а», прибудова з підвалом «А1», літня кухня «Б», гараж «В», хлів «Г», ганок «а1», шляхом продажу предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, з початкової ціною продажу предмету іпотеки на підставі проведеної оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Окрім того, із листів Шаргородського районного сектору УДМС України у Вінницькій області від 16.05.2014 року № 508 та від 20.05.2014 року № 522 (а.с.101,103) вбачається, що у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 з 17 січня 2014 року значаться зареєстрованими ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Згідно довідки виконавчого комітету Клекотинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 11.09.2008 року № 2830, у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрованих та проживаючих осіб немає (а.с.113).

Також відповідач ОСОБА_2 та співвідповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні визнали, що на час укладення іпотечного договору, вони проживали у матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3. Разом з ними, у будинку проживали діти ОСОБА_3 - ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідач ОСОБА_2 на час укладення договору іпотеки не був одружений із ОСОБА_3 та не був батьком її дітей, що вбачається із свідоцтв про одруження та про народження (а.с.133-136).

Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Тому, на час укладення іпотечного договору місцем проживання ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було місце проживання їх матері - ОСОБА_3 (на той час ОСОБА_3), тобто Вінницька область Шаргородський район АДРЕСА_3.

Судом також встановлено, що неповнолітні ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без дозволу банку були зареєстровані у будинку, що є предметом іпотечного договору, що є порушенням вимог п. 18.10. іпотечного договору.

З огляду на викладене, суд вважає, що неповнолітні ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 майнових прав щодо будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 не мають.

Отже, вимога позивача про виселення із будинку, що є предметом іпотеки відповідача ОСОБА_2 та співвідповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також належать до задоволення.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» слід задовольнити повністю.

У зв'язку з повним задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір в сумі 2144,07 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України (а.с.53-55).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-66, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позовні вимоги задовольнити.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №VIS0GA від 16.09.2008 року в розмірі 177866 (сто сімдесят сім тисяч вісімсот шістдесят шість) гривень 95 коп. (з яких: 46249,02 грн - заборгованість за кредитом; 32332,83 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5833,68 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом; 84743,47 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250 грн - штраф (фіксована частина), 8457,95 грн - штраф (процентна складова) звернути стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається з чотирьох житлових кімнат, матеріал стін камінь, загальною площею 57,8 м кв., житловою площею 51,7 м кв., веранда під літерою «а», прибудова з підвалом «А1», літня кухня «Б», гараж «В», хлів «Г», ганок «а1», шляхом продажу предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, з початкової ціною продажу предмету іпотеки на підставі проведеної оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Виселити: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, які зареєстровані та проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 зі зняттям їх із реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу предмета іпотеки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 2144 (дві тисячі сто сорок чотири) гривні 07 коп.

Згідно ст.ст. 223, 294, 296 ЦПК України, рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Л.Строгий