Провадження № 2/200/131/14
Справа № 200/2390/13 - ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

Головуючого судді -
Бібіка М.М.,

при секретарі -
Дельфонцевій Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом компанії «Hagworth Management Limited» до
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3,
Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції; за участю
прокурора прокуратури
Дніпропетровської області; про
визнання недійсним договору дарування,
звернення стягнення на предмет
іпотеки, припинення права власності,
витребування з чужого незаконного
володіння нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Компанія «Hagworth Management Limited» звернулася
до Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська із позовом у
відповідності до останніх уточнень
зазначивши відповідачами
Дніпропетровську міську раду, ОСОБА_2,
та третю особу: ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору дарування,
звернення стягнення на предмет
іпотеки, припинення права власності,
витребування з чужого незаконного
володіння нерухомого майна. Свої
позовні вимоги позивач обґрунтував
тим, що 07 березня 2006 року між ЗАТ
«Агробанк», правонаступником якого є
ПАТ «Банк Восток» та ОСОБА_4 був
укладений договір про надання
кредитної лінії № 30.840.06, згідно з
умовами якого банк надав ОСОБА_4
грошові кошти у вигляді не
поновлювальної кредитної лінії з
лімітом кредитування 580 000,00 доларів
США, з виплатою процентної ставки 16%
річних, строком користування по 06
березня 2026 року. З метою забезпечення
зобов'язань за договором про надання
кредитної лінії між ЗАТ «Агробанк»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
Восток» та ОСОБА_4 був укладений
іпотечний договір № 30.840.06.1 від 07
березня 2006 року, посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
реєстраційний номер № 649, предметом
іпотеки за яким є майнові права на:
незакінчене будівництвом приміщення
(квартира) в блоці А, будівельний номер
2303, загальною будівельною площею 334,5 м2,
розташоване на 23 поверсі будівлі (в
осях 243 - 93), за адресою: АДРЕСА_1;
незакінчене будівництвом приміщення
(квартира) в блоці А, будівельний номер
1808, загальною будівельною площею 103,5 м2,
розташоване на 18 поверсі будівлі (в
осях 243 - 33), за адресою: АДРЕСА_1. Право
власності ОСОБА_4 на предмети іпотеки
підтверджувалося договором дольової
участі у будівництві № 2303/А/100 - к від 05
січня 2006 року, договором дольової
участі у будівництві № 1808/А/100 - к від 05
січня 2006 року, що були укладені між
іпотекодавцем та ЗАТ «АКТА». 26 вересня
2011 року між ПАТ «Банк Восток» та ТзОВ
«Кредекс Фінанс» був укладений договір
про відступлення права вимоги № 7,
згідно з яким ПАТ «Банк Восток»
відступив ТзОВ «Кредекс Фінанс» право
вимоги за кредитними договорами, у тому
числі й за договором про надання
кредитної лінії № 30.840.06 від 07 березня
2006 року, боржником за яким був ОСОБА_4
Також, 12 грудня 2011 року між ПАТ «Банк
Восток» та ТзОВ «Кредекс Фінанс» було
укладено договір про відступлення
права вимоги за іпотечним договором №
30.840.06.1 від 07 березня 2006 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 за реєстровим номером 2361.
01 жовтня 2012 року між ТзОВ «Кредекс
Фінанс» та компанією «Hagworth Management Limited»
був укладений договір № 1/01 - 10
відступлення прав вимоги (цессії), за
умовами якого ТзОВ «Кредекс Фінанс» в
повному обсязі передало компанії «Hagworth
Management Limited» право вимоги в тому числі за
договором про надання кредитної лінії
30.840.06 від 07 березня 2006 року. Також, на
виконання вимог п. 1.5 договору № 1/01 - 10
від 01 жовтня 2012 року, 05 жовтня 2012 року
між ТзОВ «Кредекс Фінанс» та компанією
«Hagworth Management Limited» було укладено договір
про відступлення права за іпотечним
договором № 30.840.06.1 від 07 березня 2006
року, посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8,
реєстровий номер 2308. 15 травня 2008 року,
ЗАТ «АКТА» на виконання своїх
зобов'язань за договором дольової
участі № 2303/А/100 - к від 05 січня 2006 року
передало, а ОСОБА_4 прийняв у власність
квартиру НОМЕР_8, що знаходиться на 23
поверсі третьої черги громадських
будівель багатофункціонального
призначення (житловий будинок з
вбудованими нежитловими приміщеннями),
літ. В - 25, по АДРЕСА_1, фактичною площею
147,9 м2.. В подальшому рішенням
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради від 10
липня 2008 року № 2094 було оформлено право
власності на об'єкти нерухомого майна
(житловий будинок з вбудованими
нежитловими приміщеннями) літ. В - 25, ВІ -
1, ВІІ - 1, в - 1 за адресою АДРЕСА_1, а саме
за ОСОБА_4 було оформлено право
власності у тому числі й на квартиру
НОМЕР_8, у відповідності до договорів: №
2108/А/100 - к від 11 серпня 2005 року, № 2303/А/100 -
к від 05 січня 2006 року, № 2302/А/100 - к від 11
січня 2006 року, № 2301/А/100 - к, 2401/А/100 - к,
2402/А/100 - к , 2403/А/100 - к від 12 січня 2006 року,
угодою № 1807/А/100 - к від 30 червня 2006 року,
угодою від 17 березня 2008 року. На
підставі вищезазначеного рішення
виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради 20
вересня 2008 року ОСОБА_4 було видано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 147,9 м2, житловою площею
146,1 м2, у житловому будинку з
вбудованими нежитловими приміщеннями
літ. В - 25, ВІ - 1, ВІІ - 1, в - 1 квартира
НОМЕР_8, яка складається з: 1 - житлова, 2 -
санвузол. ОСОБА_4 свої зобов'язання щодо
повернення грошових коштів за
кредитним договором не виконав і у
нього перед кредитором станом на 26
вересня 2011 року утворилася
заборгованість у розмірі 3 123 945 гривень
42 копійки. В подальшому компанії «Hagworth
Management Limited» стало відомо, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, а приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
було заведено спадкову справу № 29/2012. 26
жовтня 2012 року ОСОБА_10, який є сином
померлого ОСОБА_4 було подано заяву про
прийняття спадщини, однак 19 квітня 2013
року ОСОБА_10, ОСОБА_11, яка є колишньою
дружиною померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_12,
яка є матір'ю померлого ОСОБА_4, було
подано заяви про відмову від спадщини
ОСОБА_4 Також, пізніше компанії «Hagworth
Management Limited» стало відомо про те, що
квартира АДРЕСА_1, яка є предметом
іпотеки за іпотечним договором №
30.840.06.1 від 07 березня 2006 року, була
незаконно відчужена ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 на підставі договору купівлі -
продажу, укладеного в не нотаріальній
формі. Крім того, право власності
ОСОБА_2 на квартиру НОМЕР_8 було визнано
на підставі рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 28 серпня 2009
року. ОСОБА_2 після реєстрації права
власності на квартиру АДРЕСА_1 та
згідно з рішенням виконкому
Дніпропетровської міської ради № 1744
від 28.12.2011 року, прийнятим на підставі
розпоряджень департаменту житлово -
комунального господарства та
капітального будівництва
Дніпропетровської міської ради від
30.08.2011 року № 613 «Про внутрішнє
перепланування квартири АДРЕСА_1» та
від 30.08.2011 року № 614 «Про внутрішнє
перепланування квартири АДРЕСА_1»
оформила право приватної власності з
видачею свідоцтв на квартири: № 164,
житловою площею 51,2 кв.м, загальною
площею 53,3 кв.м, № 164А, житловою площею 85,7
кв.м, загальною площею 91,8 кв.м (після
роз'єднання квартири НОМЕР_8 на дві
окремі) у житловому будинку з
вбудованими нежитловими приміщеннями
літ. В-25, ВІ-1, ВІІ-1, в-1 за адресою:
АДРЕСА_1. Однак, рішенням апеляційного
суду Одеської області від 05 червня 2013
року, рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 28 серпня 2009 року було
скасовано в повному обсязі, як таке, що
постановлено з грубим порушенням норм
матеріального та процесуального права
та відмовлено ОСОБА_2 у визнанні за нею
права власності на квартири АДРЕСА_11.
Компанії «Hagworth Management Limited» стало також
відомо, що ОСОБА_2 здійснила дарування
квартири НОМЕР_8 на користь ОСОБА_3 на
підставі договору дарування,
укладеного 01 лютого 2012 року. Однак на
теперішній момент право власності на
квартиру АДРЕСА_1 та яка є предметом
іпотеки за іпотечним договором №
30.840.06.1 від 07 березня 2006 року,
зареєстроване за ОСОБА_2, оскільки
укладений договір дарування квартири
від 01 лютого 2012 року не був
зареєстрований у встановленому
порядку. Таким чином, ОСОБА_2,
зареєструвавши за собою право
власності на квартиру АДРЕСА_1, набула
статус іпотекодавця за іпотечним
договором № 30.840.06.1 від 07 березня 2006
року. У зв'язку із наявністю
заборгованості за договором про
надання кредитної лінії № 30.840.06 від 07
березня 2006 року в сумі 3 123 945 гривень 42
копійки, який був забезпечений
іпотечним договором № 30.840.06.1 від 07
березня 2006 року, позивач звернувся до
суду з вказаним позовом та просив
визнати недійсним договір дарування
від 01 лютого 2012 року, складений ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_9; в рахунок
часткового задоволення вимог Компанії
«Hagworth Management Limited», юридична особа за
законодавством Республіки Кіпр,
реєстраційний номер 264666,
зареєстрований офіс якої знаходиться
за адресою: Посейдонос, 1, ЛЕДРА БІЗНЕС
ЦЕНТР, Егкомі, 2406, Нікосія, Кіпр, щодо
погашення заборгованості за договором
про надання кредитної лінії № 30.840.06 від
07.03.2006 року в сумі 3 123 945 гривень 42
копійки, з яких: 2 579 872 гривні 16 копійок -
заборгованість за тілом кредиту та
відсотками, нарахована пеня - 544 073
гривні 26 копійок, звернути стягнення на
нерухоме майно, що є предметом іпотеки
за Іпотечним договором 30.840.06.1 від 07
березня 2006 року, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, опис об'єкта: в житловому
будинку з вбудованими нежитловими
приміщеннями літ. В - 25, ВІ - 1, ВІІ - 1, в - 1
квартира НОМЕР_8, яка складається з: 1 -
житлова, 2 - санвузол, загальна площа 53,3
м2; житлова площа 51,2 м2, шляхом визнання
права власності на вказане нерухоме
майно за Компанією «Hagworth Management Limited»
(зареєстрований офіс якої знаходиться
за адресою: Посейдонос, 1, ЛЕДРА БІЗНЕС
ЦЕНТР, Егкомі, 2406, Нікосія, Кіпр) за
ціною 989 500 гривень 00 копійок - за
квартиру АДРЕСА_3; припинити право
власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1,
опис об'єкта: в житловому будинку з
вбудованими нежитловими приміщеннями
літ. В - 25, ВІ - 1, ВІІ - 1, в - 1 квартира № 164,
яка складається з: 1 - житлова, 2 -
санвузол, загальна площа 53,3 м2; житлова
площа 51,2 м2; витребувати з чужого
незаконного володіння ОСОБА_2 на
користь Компанії «Hagworth Management Limited»
(Посейдонос, 1, ЛЕДРА БІЗНЕС ЦЕНТР,
Егкомі, 2406, Нікосія, Кіпр) квартиру
АДРЕСА_1, опис об'єкта: в житловому
будинку з вбудованими нежитловими
приміщеннями літ. В - 25, ВІ - 1, ВІІ - 1, в - 1
квартира НОМЕР_8, яка складається з: 1 -
житлова, 2 - санвузол, загальна площа 53,3
м2; житлова площа 51,2 м2 (том № 4, а.с. а.с. 22
- 31).

Ухвалою Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 20 лютого 2013
року, було роз'єднано у самостійні
провадження цивільну справу за позовом
Компанії «Hagworth Management Limited» до ОСОБА_4,
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, з присвоєнням
окремого номера (том № 1 а.с. а.с. 1 - 2).

Ухвалою Бабушкінского районного суду
м. Дніпропетровська від 29 березня 2013
року, до участі у цивільній справі за
позовом Компанії «Hagworth Management Limited» до
ОСОБА_4, ОСОБА_2 про звернення стягнення
на предмет іпотеки, було залучено
ОСОБА_3 в якості третьої особи (том № 2
а.с. а.с. 226 - 228).

Ухвалою Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 27 червня 2013
року, було залучено до участі у
цивільній справі за позовом Компанії
«Hagworth Management Limited» до ОСОБА_4, ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3; про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
Дніпропетровську міську раду, яка є
правонаступником співвідповідача
ОСОБА_4 (том № 3 а.с. а.с. 224 - 226).

Ухвалою Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2013
року до участі у справі за позовом
Компанії «Hagworth Management Limited» до
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, в якості
третьої особи було залучено
Реєстраційну службу
Дніпропетровського міського
управління юстиції (том № 4 а.с. а.с. 78 -
80).

Ухвалою Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 05 листопада 2013
року до участі у цивільній справі за
позовом Компанії «Hagworth Management Limited» до
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3,
Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції про звернення
стягнення на предмет іпотеки, було
залучено прокурора прокуратури
Дніпропетровської області (том № 4 а.с.
а.с. 100 - 101).

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі. Представник
Дніпропетровської міської ради просив
ухвалити рішення у відповідності до
норм чинного законодавства.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилися
про день, час та місце слухання справи
повідомлена належним чином, причини
неявки до суду не повідомила (том № 4
а.с. а.с. 95, 107, 108, том № 4 а.с. а.с. 17 - 18).

Представник Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції та ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилися про день, час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином. Від представника
ОСОБА_3 до суду надійшла заява про
відкладення розгляду справи.

Однак суд, не може прийняти до уваги
вказане клопотання про відкладення
розгляду справи, оскільки ОСОБА_3 та її
представник були заздалегідь
повідомлені про день, час та місце
розгляду справи.

Прокурор прокуратури
Дніпропетровської області, в судове
засідання не з'явилася, у попередніх
судових засіданнях просила ухвалити
рішення у відповідності до норм
чинного законодавства.

Суд, вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, доходить
наступного висновку.

Судом було встановлено, що 07 березня 2006
року між ЗАТ «Агробанк»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
Восток» та ОСОБА_4 був укладений
договір про надання кредитної лінії №
30.840.06, цільовим призначенням якого було
придбання нерухомості, у відповідності
до зазначеного договору банк надав
ОСОБА_4 грошові кошти у вигляді не
поновлювальної кредитної лінії з
лімітом кредитування 580 000,00 доларів
США, зі сплатою 16% річних, строком
повернення по 06 березня 2026 року (том № 1
а.с. а.с. 50 - 51).

Одночасно з укладенням договору про
надання кредитної лінії № 30.840.06 від 07
березня 2006 року між ЗАТ «Агробанк»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
Восток» та ОСОБА_4 був укладений
іпотечний договір № 30.840.06.1 від 07
березня 2006 року, посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
за реєстром № 649, предметом якого є
майнові права, а саме на: незакінчене
будівництвом приміщення (квартира) в
блоці А, будівельний номер 2303,
загальною будівельною площею 334,5
метрів квадратних, розташоване на 23
поверсі будівлі (в осях 243 - 93);
незакінчене будівництвом приміщення
(квартира) в блоці А, будівельний номер
1808, загальною будівельною площею 103,5
метрів квадратних, розташоване на 18
поверсі будівлі (в осях 243 - 33), яке
будується за адресою: АДРЕСА_1 (том № 1
а.с. а.с. 52 - 54).

Крім того, набуття права власності
ОСОБА_4 на предмети іпотеки після
укладення іпотечного договору № 30.840.06.1
від 07 березня 2006 року також
підтверджується договором № 2303/А/100 - к
дольової участі у будівництві від 05
січня 2006 року, договором № 1808/А/100 - к
дольової участі у будівництві від 05
січня 2006 року, що були укладені між
ОСОБА_4 та ЗАТ «АКТА» (том № 1 а.с. а.с. 55 -
57, 58 - 59).

Матеріалами справи підтверджується, що
предмет іпотеки був обтяжений
забороною і відповідний запис був
внесений до Державного реєстру
обтяжень рухомого майна. Згідно з
витягом від 10.03.2006 року № 6761981 до
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна внесено реєстраційний запис
стосовно заборони на рухоме майно на
підставі Іпотечного договору від 07.03.2006
року, реєстровий номер 649, об'єктом
обтяження є майнові права на
незакінчене будівництвом приміщення,
будівельний номер 2303, за адресою:
АДРЕСА_1.

Також судом було встановлено, що 15
травня 2008 року забудовник ЗАТ «Акта»,
на виконання договору дольової участі
№ 2303/А/100 - к від 05 січня 2006 року передав,
а ОСОБА_4 прийняв у власність квартиру
НОМЕР_8, що знаходиться на 23 поверсі
третьої черги громадських будівель
багатофункціонального призначення
(житловий будинок з вбудованими
нежитловими приміщеннями), літ. В - 25 по
АДРЕСА_1, фактичною площею 147,9 м2 (том № 2
а.с. 174)

У відповідності до рішення виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради № 2094 від 10 липня 2008 року за ОСОБА_4
було оформлено право приватної
власності, з видачею свідоцтв на
об'єкти нерухомого майна третьої черги
громадських будівель
багатофункціонального призначення
(житловий будинок з вбудованими
нежитловими приміщеннями) літ. В - 25, ВІ -
1, ВІІ - 1, в - 1 за адресою: АДРЕСА_11 (том № 1
а.с. а.с. 103 - 106).

07 серпня 2008 року між ОСОБА_4 та ЗАТ «Хоум
Кредіт Банк», що є правонаступником
всіх прав та зобов'язань ЗАТ «Агробанк»
було укладено додаткову угоду №1 до
кредитного договору № 30.840.06 від 07
березня 2006 року, у відповідності до
якої сторони дійшли згоди змінити п. 4.11
кредитного договору та викласти його в
наступній редакції: «п. 4.11. в строк до
01.12.2008 р. зареєструвати право власності
в реєстрі прав власності на нерухоме
майно та укласти додаткову угоду до
договору іпотеки, предметом якого є
квартири НОМЕР_9, НОМЕР_8, які
розташовані у житловому будинку з
вбудованими нежитловими приміщеннями,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (том
№ 4 а.с. 32).

26 вересня 2011 року між ПАТ «Банк Восток»
та ТзОВ «Кредекс Фінанс» був укладений
договір відступлення права вимоги № 7,
у відповідності до якого до ТзОВ
«Кредекс Фінанс» перейшли всі права
грошової вимоги кредитора в тому числі
й за договором про надання кредитної
лінії № 30.840.06 від 07 березня 2006 року (том
№ 1 а.с. а.с. 60 - 67).

Також, 12 грудня 2011 року між ПАТ «Банк
Восток» та ТзОВ «Кредекс Фінанс» був
укладений Договір про відступлення
права за іпотечним договором № 30.840.06.1
від 07 березня 2006 року, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
реєстраційний № 2361 (том № 1 а.с. 73).

Крім того, 01 жовтня 2012 року між ТзОВ
«Кредекс Фінанс» та Компанією «Hagworth
Management Limited» був укладений договір
відступлення прав вимоги (цессії) № 1/01 -
10, у відповідності до якого Компанія
«Hagworth Management Limited» здобула право
грошової вимоги за договором про
надання кредитної лінії № 30.840.06 від 07
березня 2006 року (том № 1 а.с. а.с. 75 - 80).

05 жовтня 2012 року між ТзОВ «Кредекс
Фінанс» та Компанією «Hagworth Management Limited»
було укладено договір про відступлення
права за іпотечним договором № 30.840.06.1
від 07 березня 2006 року, посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_8,
реєстраційний № 2308 (том № 1 а.с. а.с.82 - 86).

Іпотечний договір № 30.840.06.1 від 07.03.2006
року, а саме п. 4.2.2. містить
застереження, яке прирівнюється до
договору про задоволення вимог
іпотекодержателя, за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

Також, як вбачається з рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 28 серпня 2009 року, між ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 було складено угоду про купівлю
- продаж нерухомого майна у простій
письмовій формі у тому числі й квартири
АДРЕСА_1. Крім того, зазначеним рішенням
Приморського районного суду м. Одеси за
ОСОБА_2 було визнано право власності на
квартиру АДРЕСА_1 (том № 2 а.с. а.с. 75 - 77).

Дозвіл іпотекодержателя на відчуження
квартири АДРЕСА_1 не надавався.
Відповідно до п. 1.8 Договору
відступлення прав вимоги за іпотечним
договором від 05.10.2012 року, реєстр № 2308,
відчуження предмета іпотеки
іпотекодавцем (боржником) за згоди
та/або з відома іпотекодержателя не
здійснювалось.

У відповідності до рішення виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради № 1744 від 28 грудня 2011 року, яке було
прийнято на підставі звернення
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_14 та на
підставі розпоряджень департаменту
житлово - комунального господарства та
капітального будівництва
Дніпропетровської міської ради від
30.08.2011 року № 613 «Про внутрішнє
перепланування квартири АДРЕСА_1», від
30.08.2011 року № 614 «Про внутрішнє
перепланування квартири АДРЕСА_1» було
вирішено оформити право приватної
власності ОСОБА_2 на квартири: НОМЕР_8,
житловою площею 51,2 кв.м, загальною
площею 53,3 кв.м; НОМЕР_10, житловою площею
85,7 кв.м, загальною площею 91,8 кв.м (після
роз'єднання квартири НОМЕР_8 на дві
окремі) та вирішено видати свідоцтва
про право власності замість
попереднього правовстановлювального
документа - рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 28 серпня 2009
року (том № 3 а.с. 8).

Згідно ч. 1 п. 1.14 Іпотечного договору №
30.840.06.1 від 07 березня 2006 року іпотека
розповсюджується на всі невіддільні
від майна поліпшення, складові частини
та внутрішні системи, що існують на
момент укладення цього договору та
виникнуть в майбутньому. Згідно ч. 3 п.
1.14 Іпотечного договору № 30.840.06.1 від 07
березня 2006 року всі, зроблені
Іпотекодавцем в період дії цього
договору, всілякого роду поліпшення,
реконструкційні роботи, зміни, доробки
тощо, автоматично стають предметом
іпотеки.

При цьому у будь - якому разі квартира
АДРЕСА_1 навіть з новим описом об'єкта
продовжує бути предметом іпотеки,
оскільки не є новоствореним об'єктом
нерухомості. Не можна вважати
новоствореним нерухомим майном об'єкт
нерухомого майна, що являє собою вже
існуючий об'єкт нерухомості зі
зміненими зовнішніми та внутрішніми
параметрами внаслідок перепланування.

Згідно з даними інформаційної довідки
з реєстру прав власності на нерухоме
майно від 26 грудня 2012 року за № 17159,
право власності на квартиру АДРЕСА_1,
зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право власності САЕ №
149737 від 05 січня 2012 року (том № 1, а.с. а.с.
138, 139).

В матеріалах справи міститься
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, серії САЕ № 149737 на
квартиру АДРЕСА_1, в якому зазначено, що
свідоцтво про право власності видане
замість рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 28.08.2009 року
(том № 1 а.с. 141).

01 лютого 2012 року ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 був складений договір дарування
квартири серії ВРО № 943746, у
відповідності до п. 1 якого ОСОБА_2, як
дарувальник, безоплатно передає у
власність ОСОБА_3, як обдаровуваного,
належну їй на праві власності квартиру
АДРЕСА_1 (том № 4 а.с. а.с. 34).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_11, виданим 22 жовтня 2012 року
Індустріальним відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області, актовий
запис № 1271 (том № 3, а.с. 71).

19 квітня 2013 року ОСОБА_10, ОСОБА_11 та
ОСОБА_12 до приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_15 було
подано заяви про відмову від прийняття
спадщини після померлого ОСОБА_4 Які
були приєднані до спадкової справи 22
квітня 2013 року. (том № 3 а.с. а.с. 183, 184, 185).

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 05 червня 2013 року було
скасовано рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 28 серпня 2009
року та ухвалено нове рішення, яким у
позові ОСОБА_2 до Дніпропетровської
міської ради, правонаступника ОСОБА_4
про визнання дійсним договору купівлі -
продажу квартир АДРЕСА_11,
автотранспортного засобу марки «Mercedes -
Benz», моделі S 320 CDI, тип легковий седан - В,
номер шасі НОМЕР_12 року випуску
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
та визнання дійсним договору оренди
квартири АДРЕСА_5, укладений між ОСОБА_4
та ОСОБА_16, було відмовлено (том № 3 а.с.
а.с. 217 - 221).

Згідно звіту про оцінку майна житлової
квартири загальною площею 53,3 м2, яка
розташована на 23 поверсі, 25 поверхового
будинку, третьої черги громадських
будівель багатофункціонального
призначення в АДРЕСА_1, вартість об'єкту
оцінки складає 989 500 гривень 00 копійок
(том № 4 а.с. а.с. 46 - 77).

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 11
листопада 2013 року, було визнано
відумерлою спадщину ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка складається з усіх
прав та обов'язків, які належали
спадкодавцеві на момент смерті, а також
визнано відумерлим певне майно: 50
(п'ятдесят) % у статутному капіталі
Приватного підприємства «Класіко», , місцезнаходження: м.
Дніпропетровськ, вул. Б. Хмельницького,
буд. 10; 40 (сорок) % у статутному капіталі
ТзОВ Фірма «Автодрайв ЛТД», , місцезнаходження: АДРЕСА_7; частка
у статутному капіталі ПП «Науково -
виробниче підприємство «Укрпакпен»,
, місцезнаходження: м.
Дніпропетровськ, тул. Косіора, буд. 14,
кв. 31; транспортний засіб «Mercedes - Benz
110DKA», 1999 року випуску, державний знак
НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3, колір -
білий; причіп «ПА», 2002 року випуску,
державний номер НОМЕР_4, колір - сірий;
причіп «ПАЗ 86331», 1988 року випуску,
номерний знак НОМЕР_5, колір - сірий, та
передано зазначене майно в комунальну
власність територіальної громади м.
Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради (том № 4
а.с. а.с. 146 - 148).

Вказані вище спірні правовідносини
регулюються Цивільним кодексом
України 2003 року, Законом України «Про
іпотеку», Законом України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», Законом України
«Про іпотечне кредитування, операції з
консолідованим іпотечним боргом та
іпотечні сертифікати», Постановою
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 30 березня 2012
року № 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»,
договором про надання кредитної лінії
№ 30.840.06 від 07 березня 2006 року, іпотечним
договором № 30.840.06.1 від 07 березня 2006
року.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори й інші
правочини.

Частиною 5 статті 12 ЦК України, якщо
законом встановлені правові наслідки
недобросовісного або нерозумного
здійснення особою свого права,
вважається, що поведінка особи є
добросовісною та розумною, якщо інше не
встановлено судом.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 330 ЦК України, якщо майно
відчужене особою, яка не мала на це
права, добросовісний набувач набуває
право власності на нього, якщо
відповідно до статті 388 цього Кодексу
майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 388 ЦК України, якщо
майно було набуте безвідплатно в особи,
яка не мала права його відчужувати,
власник має витребувати його від
добросовісного набувача у всіх
випадках.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 ст. 536 ЦК України
передбачено, що за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, при триманням, завдатком.
Договором або законом можуть бути
встановлені інші види забезпечення
виконання зобов'язання.

У відповідності до ст. 572 ЦК України, в
силу застави кредитор
(заставодержатель) має право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою,
одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами цього боржника,
якщо інше не встановлено законом (право
застави).

Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є
застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 576 ЦК України,
предметом застави може бути будь - яке
майно (зокрема річ, цінні папери,
майнові права), що може бути відчужене
заставодавцем і на яке може бути
звернене стягнення.

Частинами 1, 2 ст. 590 ЦК України,
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в розмірі, коли зобов'язання
не буду виконано у встановлений строк
(термін), якщо інше не встановлено
договором або законом.

В силу ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України
встановлено, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилась, та сплати
процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 1
Закону України «Про іпотеку», в
редакції від 24 січня 2006 року, що діяла
на момент укладення договору іпотеки,
нерухомим майном (нерухомістю) є
земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на земельній ділянці і
невід'ємно пов'язані з нею, переміщення
яких є неможливим без їх знецінення та
зміни їх призначення. Застава
повітряних та морських суден, суден
внутрішнього плавання, космічних
об'єктів, майнових прав на нерухомість,
будівництво якої не завершено,
регулюються за правилами визначеними
цим Законом. Іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Також, відповідно до ст. 4 Закону
України «Про іпотеку», в редакції від 24
січня 2006 року, що діяла на момент
укладення договору іпотеки, обтяження
нерухомого майна іпотекою підлягає
державній реєстрації в порядку,
встановленому законодавством. У разі
недотримання цієї умови іпотечний
договір є дійсним, але вимога
іпотекодержателя не набуває
пріоритету відносно зареєстрованих
прав чи вимог інших осіб на передане в
іпотеку нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону
України «Про іпотеку», в редакції від 24
січня 2006 року, що діяла на момент
укладення договору іпотеки, предметом
іпотеки також може бути об'єкт
незавершеного будівництва або інше
нерухоме майно, яке стане власністю
іпотекодавця після укладення
іпотечного договору, за умови, що
іпотекодавець може документально
підтвердити право на набуття ним у
власність відповідного нерухомого
майна у майбутньому.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 7 Закону
України «Про іпотеку», в редакції від 24
січня 2006 року, що діяла на момент
укладення договору іпотеки, за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель має
право задовольнити свою вимогу за
основним зобов'язанням у повному
обсязі або в частині, встановленій
іпотечним договором, що визначена на
час виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь - якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання. Якщо інше не встановлено
законом або іпотечним договором,
іпотекою також забезпечуються вимоги
іпотекодержателя щодо відшкодування
збитків, завданих порушенням основного
зобов'язання чи умов іпотечного
договору.

Частиною 3 статті 9 Закону України
«Про іпотеку», в редакції від 24 січня 2006
року, передбачено, що іпотекодавець має
право відчужувати предмет іпотеки
виключно на підставі згоди
іпотекодавця.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про іпотеку», в редакції від 24 січня 2006
року, у разі порушення іпотекодавцем
обовязків, встановлених іпотечним
договором, іпотекодержатель має право
вимагати дострокового виконання
основного зобов'язання, а в разі його
невиконання - звернути стягнення на
предмет іпотеки.

У відповідності до ч. 3 ст. 12
Закону України «Про іпотеку», в
редакції від 24 січня 2006 року, правочин
щодо відчуження іпотекодавцем
переданого в іпотеку майна або його
передачі в наступну іпотеку, спільну
діяльність, лізинг, оренду чи
користування без згоди
іпотекодержателя є недійсним.

Частиною 4 статті 16 Закону України
«Про іпотеку», в редакції від 24 січня 2006
року, після завершення будівництва
будівля (споруда), житловий будинок або
житлова квартира залишається
предметом іпотеки відповідно до
іпотечного договору.

Частинами 1, 2 статті 23 Закону України
«Про іпотеку», в редакції від 24 січня 2006
року, у разі переходу права власності
(право господарського відання) на
предмет іпотеки від іпотекодавця до
іншої особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою. Особа, до якої перейшло
право власності на предмет іпотеки,
набуває статус іпотекодавця і має всі
його права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі і на
тих умовах, що існувала до набуття ним
права власності на предмет іпотеки.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку», в редакції від 24 січня 2006
року, у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Частинами 1 та 3 ст. 36 Закону України
«Про іпотеку» в редакції від 24 січня 2006
року, передбачено, що сторони
іпотечного договору можуть вирішити
питання про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору.
Позасудове врегулювання здійснюється
згідно із застереженням про
задоволення вимог іпотекодержателя, що
міститься в іпотечному договорі, або
згідно з окремим договором між
іпотекодавцем і іпотекодержателем про
задоволення вимог іпотекодержателя,
який підлягає нотаріальному
посвідченню і може бути укладений в
будь-який час до набрання законної сили
рішенням суду про звернення стягнення
на предмет іпотеки. Договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками, може передбачити передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання у порядку,
встановленому ст. 37 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону «Про
іпотеку», в редакції від 24 січня 2006
року, іпотекодержатель може
задовольнити забезпечену іпотекою
вимогу шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки. Договір про
задоволення вимог іпотекодержателя,
який передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання, є правовою
підставою для реєстрації права
власності іпотекодержателя на
нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Закону України «Про
іпотеку», в редакції від 24 січня 2006
року, іпотекодержатель набуває
предмет іпотеки у власність за
вартістю, визначеною на момент такого
набуття на підставі оцінки предмета
іпотеки суб'єктом оціночної
діяльності. У разі набуття права
власності на предмет іпотеки
іпотекодержатель зобов'язаний
відшкодувати іпотекодавцю перевищення
90 відсотків вартості предмета іпотеки
над розміром забезпечених іпотекою
вимог іпотекодержателя.

Частинами 1, 7 статті 5 Закону України
«Про іпотечне кредитування, операції з
консолідованим іпотечним боргом та
іпотечні сертифікати», в редакції від 14
січня 2006 року, передбачено, що іпотека
виникає відповідно до цього Закону та
Закону України «Про іпотеку» щодо
нерухомого майна, об'єктів
незавершеного будівництва та майнових
прав на нерухомість, будівництво якої
не завершено. Іпотечний договір,
предметом іпотеки за яким є майнові
права на нерухомість, будівництво якої
не завершено, посвідчується нотаріусом
на підставі документів, що
підтверджують майнові права на цю
нерухомість. Іпотекодавцем за таким
іпотечним договором може бути
забудовник - особа, яка організовує
спорудження нерухомості для власних
потреб чи для передачі її у власність
іншим особам, або особа, власністю якої
стане ця нерухомість після завершення
будівництва. Обтяження майнових прав
іпотекодавця на такий предмет іпотеки
підлягає реєстрації у встановленому
законом порядку.

Згідно з частиною другою статті 214 ЦПК
України при виборі правової норми, що
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин, суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 355 цього Кодексу.

Частиною 2 пункту 34 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
передбачено, що відповідно до прямої
вказівки закону (стаття 12 Закону
України «Про іпотеку») окремі
правочини щодо іпотечного нерухомого
майна, вчинені без згоди
іпотекодержателя, можуть бути визнані
недійсними за позовом
іпотекодержателя. Так, правочин щодо
відчуження іпотекодавцем переданого в
іпотеку майна або його передачі в
наступну іпотеку, спільну діяльність,
лізинг, оренду чи користування без
згоди іпотекодержателя є недійсним.

Також п. 36 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
у разі переходу права власності на
предмет іпотеки від іпотекодавця до
третьої особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва, суди
мають враховувати, що іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна. Особа, до якої перейшло право
власності на предмет іпотеки, набуває
статусу іпотекодавця, має всі його
права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі й на
тих самих умовах, що існували до
набуття ним права власності на предмет
іпотеки (стаття 23 Закону України «Про
іпотеку»).

У відповідності до п. 39 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 30 березня 2012
року № 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин», з урахуванням положень
частини третьої статті 33, статті 36,
частини першої статті 37 Закону України
«Про іпотеку» іпотекодержатель може
задовольнити забезпечену іпотекою
вимогу шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки. Правовою підставою
для реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання. У зв'язку з
наведеним суди мають виходити з того,
що з урахуванням цим норм права не
виключається можливість звернення
стягнення на предмет іпотеки в такий
спосіб і набуття іпотекодержателем
права власності на нього за рішенням
суду, оскільки цими нормами
передбачено задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом набуття права
власності на предмет іпотеки, яке
ототожнюється зі способом звернення
стягнення, якщо його передбачено
договором. Тому в разі встановлення
такого способу звернення стягнення на
предмет іпотеки в договорі
іпотекодержатель на підставі частини
другої статті 16 ЦК має право вимагати
застосування його судом.

Відповідно до п. 40 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснено, що якщо предметом іпотеки є
об'єкт незавершеного будівництва, то по
закінченні його будівництва іпотека
зберігає силу, і її предметом є будівля
(споруда), зведена в результаті
завершення будівництва.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» № 9 від 06
листопада 2009 року, не є укладеними
правочини (договори), у яких відсутні
встановлені законодавством умови,
необхідні для їх укладення (відсутня
згода за всіма істотними умовами
договору; не отримано акцепт стороною,
що направила оферту; не передано майно,
якщо відповідно до законодавства для
вчинення правочину необхідна його
передача тощо). Згідно зі статтями 210 та
640 ЦК не є вчиненим також правочин у
разі нездійснення його державної
реєстрації, якщо правочин підлягає
такій реєстрації. Отже суд приходить до
висновку, що договір дарування
квартири від 01 лютого 2012 року,
складений ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 є
таким, що неукладений та відповідно не
породжує для сторін прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 5 п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» № 9
від 06 листопада 2009 року рішення суду
про задоволення позову про повернення
майна, переданого за недійсним
правочином, чи витребування майна із
чужого незаконного володіння є
підставою для здійснення державної
реєстрації права власності на майно, що
підлягає державній реєстрації, за
власником, а також скасування
попередньої реєстрації.

Таким чином, враховуючи приведені
норми закону та встановлені обставини
справи, суд вважає, що позовні вимоги
Компанії «Hagworth Management Limited» слід
частково задовольнити, оскільки
Компанія «Hagworth Management Limited» на підставі
договору відступлення права вимоги
(цессії) здобула право грошової вимоги
за договором про надання кредитної
лінії № 30.840.06 від 07 березня 2006 року та
іпотечним договором № 30.840.06.1 від 07
березня 2006 року, а вищезазначений
договір про надання кредитної лінії та
іпотечний договір були укладені у
відповідності до норм чинного
законодавства, яке діяло на момент
укладання договорів. Крім того, суд
враховує ту обставину, що ОСОБА_4, який
був боржником по вказаному кредитному
договору не виконував свої кредитні
зобов'язання, що призвело до виникнення
заборгованості, а також в подальшому
незаконно, без згоди іпотекодержателя
відчужив спірну квартиру АДРЕСА_1, яка є
предметом іпотеки, на користь ОСОБА_2, а
квартира НОМЕР_8 житловою площею 51,2
кв.м, загальною площею 53,3 кв.м, за
адресою: АДРЕСА_1, після роз'єднання на
дві окремі, продовжила бути предметом
іпотеки. Також, суд зважає на ту
обставину, що право власності за ОСОБА_2
на зазначену квартиру було визнано на
підставі рішення Приморського
районного суду м. Одеси, яке в
подальшому було скасовано рішенням
апеляційного суду Одеської області, а в
установленому законом порядку ОСОБА_2
право власності на квартиру не
оформлювала та з порушенням норм
чинного законодавства без отримання
згоди іпотеко держателя, вчинила
правочин щодо відчуження іпотечного
майна безоплатно подарувавши квартиру
ОСОБА_3 У зв'язку з викладеним суд
доходить висновку, що в рахунок
часткового задоволення вимог Компанії
«Hagworth Management Limited», щодо погашення
заборгованості за договором про
надання кредитної лінії № 30.840.06 від 07
березня 2006 року в сумі 3 123 945 гривень 42
копійки, слід звернути стягнення на
нерухоме майно, що є предметом іпотеки
за іпотечним договором № 30.840.06.1 від 07
березня 2006 року, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, опис об'єкту: в житловому
будинку з вбудованими нежитловими
приміщеннями літ. В-25, ВІ-1, ВІІ-1, в-1,
квартира 164 яка складається з 1 -
житлова, 2 - санвузол, загальна площа 53,3
кв.м, житлова площа 51,2 кв.м, шляхом
визнання права власності на вказане
нерухоме майно за Компанією «Hagworth
Management Limited» за ціною 989 500,00 (дев'ятсот
вісімдесят дев'ять тисяч п'ятсот)
гривень 00 (нуль) копійок. Визнати
недійсним договір дарування квартири
АДРЕСА_1 від 01 лютого 2012 року, вчинений
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_9; та
витребувати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_2 на користь Компанії
«Hagworth Management Limited» квартиру АДРЕСА_1,
опис об'єкту: в житловому будинку з
вбудованими нежитловими приміщеннями
літ. В-25, ВІ-1, ВІІ-1, в-1, квартира НОМЕР_8
яка складається з 1 - житлова, 2 -
санвузол, загальна площа 53,3 кв.м,
житлова площа 51,2 кв.м.

При цьому, суд враховує ту обставину, що
чинне законодавство не встановлює
залежність збереження права іпотеки
від добросовісності чи
недобросовісності нового власника
предмету іпотеки, а також від його
обізнаності про обтяження придбаного
нерухомого майна. Крім того, передача
ОСОБА_2 права власності на квартиру
АДРЕСА_1, яка на мала права на
відчуження квартири, на користь ОСОБА_3
здійснена на безоплатній основі, а в
такому випадку майно може бути
витребувано у набувача у всіх випадках.

Також, суд вважає, що позовні вимоги
Компанії «Hagworth Management Limited» щодо
припинення права власності ОСОБА_2 на
квартиру АДРЕСА_1, фактично дублюють
попередні позовні вимоги, у зв'язку із
чим у їх задоволенні необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 330, 388, 509, 526, 536, 546,
572, 575, 576, 590, 610, 1050, 1054 Цивільного кодексу
України 2003 року, ст. ст. 1, 4, 5, 7, 9, 12, 16, 23, 33,
36, 37 Закону України «Про іпотеку», ст. 5
Закону України «Про іпотечне
кредитування, операції з
консолідованим іпотечним боргом та
іпотечні сертифікати» п. п. 34, 36, 39, 40
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
п. п. 8, 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» № 9 від 06
листопада 2009 року ст. ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60,
79, 88, 169, 197, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов компанії «Hagworth Management Limited» до
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3,
Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції; за участю
прокурора прокуратури
Дніпропетровської області; про
визнання недійсним договору дарування,
звернення стягнення на предмет
іпотеки, припинення права власності,
витребування з чужого незаконного
володіння нерухомого майна - частково
задовольнити.

В рахунок часткового задоволення вимог
Компанії «Hagworth Management Limited», юридична
особа за законодавством Республіки
Кіпр, реєстраційний номер 264666,
зареєстрований офіс якої знаходиться
за адресою: Посейдонос, 1, ЛЕДРА БІЗНЕС
ЦЕНТР, Егкомі, 2406, Нікосія, Кіпр; щодо
погашення заборгованості за кредитним
договором № 30.840.06 від 07 березня 2006 року
в сумі 3 123 945 (три мільйона сто двадцять
три тисячі дев'ятсот сорок п'ять)
гривень 42 (сорок дві) копійки, з яких: 2 579
872 (два мільйона п'ятсот сімдесят
дев'ять тисяч вісімсот сімдесят дві)
гривні 16 (шістнадцять) копійок -
заборгованість за тілом кредиту та
відсотками, нарахована пеня - 544 073
(п'ятсот сорок чотири тисячі сімдесят
три) гривні 26 (двадцять шість) копійок;
звернути стягнення на нерухоме майно,
що є предметом іпотеки за іпотечним
договором № 30.840.06.1 від 07 березня 2006
року, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1; опис об'єкту в
житловому будинку з вбудованими
нежитловими приміщеннями літ. В - 25, ВІ -
1, ВІІ - 1, в - 1 квартира НОМЕР_8, яка
складається з: 1 - житлова, 2 - санвузол,
загальна площа 53,3 кв.м.; житлова площа
51,2 кв.м.;

шляхом визнання права власності на
вказане нерухоме майно за Компанією
«Hagworth Management Limited» (зареєстрований офіс
якої знаходиться за адресою:
Посейдонос, 1, ЛЕДРА БІЗНЕС ЦЕНТР,
Егкомі, 2406, Нікосія, Кіпр) за ціною 989 500
(дев'ятсот вісімдесят дев'ять тисяч
п'ятсот) гривень 00 (нуль) копійок - за
квартиру АДРЕСА_1.

Визнати недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_1 від 01 лютого 2012 року,
серії ВРО № 943746, укладений між ОСОБА_2
(ІПН НОМЕР_6) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_7),
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_9.

Витребувати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_6) на
користь Компанії «Hagworth Management Limited»
(Посейдонос, 1, ЛЕДРА БІЗНЕС ЦЕНТР,
Егкомі, 2406, Нікосія, Кіпр) квартиру
АДРЕСА_1; опис об'єкту в житловому
будинку з вбудованими нежитловими
приміщеннями літ. В - 25, ВІ - 1, ВІІ - 1, в - 1
квартира НОМЕР_8, яка складається з: 1 -
житлова, 2 - санвузол, загальна площа 53,3
кв.м.; житлова площа 51,2 кв.м.

У задоволенні решти позовних вимог
компанії «Hagworth Management Limited» - відмовити.

Рішення може бути оскаржено на протязі
десяти днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Бабушкінський районний
суд м. Дніпропетровська.

Суддя
(підпис)
М.М. Бібік

З оригіналом згідно:
Є.О.
Дельфонцева

Голова Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська

І.Ю. Литвиненко