Єдиний унікальний номер 205/1186/14-ц
справа №? 2/205/2026/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
Комунального житлово-експлуатаційного
підприємства «Центральний», третя
особа Ленінська районна у м.
Дніпропетровську рада, про визнання
права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 лютого 2014 року звернулася до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2
та КЖЕП «Центральний», третя особа
Ленінська районна у м.
Дніпропетровську рада, про визнання
права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно. В обґрунтування
позовних вимог посилалася на те, що їй
належить 77/100 частин, що складає
квартиру НОМЕР_1, домоволодіння
АДРЕСА_1, та квартира НОМЕР_2. Зазначений
житловий будинок знаходився на балансі
КЖЕП «Центральний» на підставі рішення
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради від 19
листопада 2003 року. Рішенням
Виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради від 13
вересня 2007 року був погоджений проект
зняття з балансу КЖЕП «Центральний»
житлового будинку літ. А-1 за адресою:
АДРЕСА_1. Рішенням Дніпропетровської
міської ради від 04 лютого 2009 року
житловий будинок АДРЕСА_1 знятий з
балансу КЖЕП «Центральний» та
переданий у власність позивача. Після
придбання у власність всього житлового
будинку, позивачем на приватизованій
земельній ділянці були було збудовано
прибудову до житлового будинку літ. А-1,
прибудови літ. А2-1, А3-1, а-1, а1-1, а2-1 та
переобладнано гараж літ. В. Рішенням
Виконавчого комітету Ленінської
районної ради від 15 вересня 2006 року
узаконено гараж, прибудови та
переобладнання приміщень у
домоволодінні АДРЕСА_1.

Позивач просила суд визнати за нею
право власності на домоволодіння
АДРЕСА_1, що складається з: житлового
будинку літ. А-1, з прибудовами літ. А2-1,
А3-1, а-1, а1-1, а2-1, загальною площею 242,9
кв.м. та житловою площею 138,4 кв.м., ґанку
літ. а, ґанку з дашком літ. а1, ганку з
дашком літ. а2, гаражу літ. В, сараю літ.
Б, оглядової ями під літ. В, літньої
кухні літ. Г, гаражу літ. Е (тимчасовий),
навіс літ. Д, споруд №? 1-16, І.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3
надала суду заяву, в якій просила
розглядати справу без її участі,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у своїй заяві від 11
березня 2014 року просила розглядати
справу без її участі, позовні вимоги
визнає в повному обсязі.

Представник КЖЕП «Центральний» надав
суду заяву з проханням розглядати
справу без його участі, рішення
ухвалити на розсуд суду.

Представник третьої особи - Ленінської
районної у м. Дніпропетровську ради в
судове засідання не з'явився, про дату,
час та місце слухання справи
повідомлявся належним чином. Про
причини неявки суд не повідомив. У
своїй заяві від 11 березня 2014 року
представник третьої особи позовні
вимоги не визнала в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом можуть
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані та здобуті докази,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

За змістом права власності,
визначеного ст. 317 ЦК України, право
власності - це право володіння,
користування і розпорядження майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить
77/100 частин, що складає квартиру НОМЕР_1,
житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 08 лютого
1991 року, посвідченого державним
нотаріусом Другої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори
Гуніним О.В. за реєстровим №? 2-354 та
зареєстрованого в КП «ДМБТІ» за
реєстраційним № 542-132 05 квітня 1991 року
(а.с. 24-25); а квартира НОМЕР_2 - на
підставі договору купівлі-продажу від
19 вересня 2003 року, посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстровим № 8159 та зареєстрованого в
КП «ДМБТІ» за реєстраційним № 2715837 22
жовтня 2003 року (а.с. 27, 28).

Відповідно до Державного акту на право
приватної власності на землю (бланк
серія ДПД* № 021309, код ДЗК: 81086007) від 27
січня 1999 року, виданого на підставі
рішення виконавчого комітету
Дніпропетровської ради народних
депутатів № 2290 від 19 листопада 1998 року,
та зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю № 021309, позивачу
належить земельна ділянка площею 0,1069
га за адресою: АДРЕСА_1 - для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
ведення особистого підсобного
господарства (а.с. 23).

Зазначений житловий будинок
знаходився на балансі КЖЕП
«Центральний» на підставі рішення
виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради № 11/13
від 19 листопада 2003 року.

Рішенням виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради № 2882
від 13 вересня 2007 року був погоджений
проект зняття з балансу КЖЕП
«Центральний» житлового будинку літ.
А-1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Рішенням Дніпропетровської міської
ради № 26/42 від 04 лютого 2009 року житловий
будинок АДРЕСА_1 знятий з балансу КЖЕП
«Центральний» та переданий позивачу у
власність згідно з актом
прийняття-передачі (а.с. 18, 21).

Позивачем на належній їй земельній
ділянці за адресою: АДРЕСА_1, було
збудовано прибудову до житлового
будинку літ. А-1, прибудови літ. А2-1, А3-1,
а-1, а1-1, а2-1 та переобладнано гараж літ.
В.

Рішенням Виконавчого комітету
Ленінської районної ради № 1092 від 15
вересня 2006 року узаконено гараж,
прибудови та переобладнання приміщень
у домоволодінні АДРЕСА_1 м.
Дніпропетровська (а.с. 11).

У відповідності з технічним паспортом,
виготовленим ФОП ОСОБА_6 станом на 15
квітня 2013 року, зазначене
домоволодіння складається з: житлового
будинку літ. А-1, прибудов літ. А2-1, А3-1,
а-1, а1-1, а2-1, загальною площею 242,9 кв.м. та
житловою площею 138,4 кв.м., ґанку літ. а,
ґанку з дашком літ. а1, ганку з дашком
літ. а2, гаражу літ. В, сараю літ. Б,
оглядової ями під літ. В, літньої кухні
літ. Г, гаражу літ. Е (тимчасовий), навісу
літ. Д, споруд №? 1-16, І (а.с. 5-9).

Згідно висновку про технічний стан
будівельних конструкцій об'єктів
домоволодіння АДРЕСА_1, складеного НКП
ТОВ «СТЕКОНІК» від 01 лютого 2014 року
(ліцензія серії АГ № 574126, дійсна з 04
лютого 2011 року по 04 лютого 2016 року)
об'єкти домоволодіння АДРЕСА_1
знаходяться у нормальному та
задовільному стані і відповідають
вимогам категорії К-1, К-ІІ основних
нормативних документів з будівництва,
відповідає будівельним, екологічним,
санітарним нормам (а.с. 31-68).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Частиною 2 статті 328 ЦК України
передбачено, що право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

У відповідності з ч. 2 ст. 331 ЦК України
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна).

Відповідно до ч. 3 ст. 375 ЦК України право
власника на забудову здійснюється ним
за умови додержання архітектурних,
будівельних, санітарних, екологічних
та інших норм і правил, а також за умови
використання земельної ділянки за її
цільовим призначенням.

На підставі ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу
власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

На підставі ч. 1 ст. 182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав проводиться,
зокрема, на підставі рішень судів, що
набрали законної сили.

Зважаючи на викладене, розглядаючи
даний спір в межах заявлених вимог,
оцінюючи здобуті по справі докази щодо
їх належності, допустимості,
достовірності, а також достатності та
взаємності зв'язку у сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
законні, повністю доведені та
обґрунтовані, а тому підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», ст. ст. 15-16, 182, 317,
319, 321, 328, 331, 375-376 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 10-11, 59-60, 88, ч. 2 ст. 197, ст.
ст. 212, 213-215, 218 Цивільно-процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
Комунального житлово-експлуатаційного
підприємства «Центральний», третя
особа Ленінська районна у м.
Дніпропетровську рада, про визнання
права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1, що складається
з: житлового будинку літ. А-1, з
прибудовами літ. А2-1, А3-1, а-1, а1-1, а2-1,
загальною площею 242,9 кв.м. та житловою
площею 138,4 кв.м., ґанку літ. а, ґанку з
дашком літ. а1, ганку з дашком літ. а2,
гаражу літ. В, сараю літ. Б, оглядової
ями під літ. В, літньої кухні літ. Г,
гаражу літ. Е (тимчасовий), навісу літ. Д,
споруд №? 1-16, І.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Н.В. Залімська