Справа № 752/3113/14-ц
Провадження по справі № 2/752/2630/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2014 року
м.Київ

Голосіївський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді
Сальникової Н.М.,

секретаря Кондратенко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
який діє в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_5, ОСОБА_6, який діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_7, ОСОБА_8, який діє
в інтересах неповнолітніх ОСОБА_9 і
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2014 року позивач
звернувся до Голосіївського районного
суду м. Києва до відповідача з позовом
про визнання її такою, що втратила
право користування квартирою АДРЕСА_1.
Обгрунтовуючи свої позовні вимоги,
ОСОБА_1 вказав, що спірне житло було
видано йому та його сім'ї на підставі
ордеру, з ним укладено договорів найму
житлового приміщення, та він є
власником особового рахунку. З
викладених у позові підстав (а.с.2-4)
просив задовольнити позов у повному
обсязі.

Представник позивач у судовому
засіданні, посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві, підтримала
позов, ствердила, що спірна квартира
перебуває у комунальній власності, та
наполягала на визнанні ОСОБА_1 саме як
позивачем, тобто особи, що потребує
захисту саме власних порушених прав,
просила позов задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач не визнала позов з
підстав, викладених у письмових
запереченнях (а.с. 37-39), просила
відмовити у задоволенні позову.

Треті особи ОСОБА_12 і ОСОБА_11
заперечили проти позовних вимог
ОСОБА_1, ствердили про правомірність
набуття право користування
відповідачем спірним житлом, та
просили відмовити у задоволенні
позову.

Інші учасники не прибули в судове
засідання, повідомлені належним чином
про час і місце судового розгляду,
завчасно надіслали заяви про розгляд
справи за їх відсутності.

Відповідно до ст.169 і ст.36 ЦПК
України, суд вважає за можливе вирішити
справу у відсутність третіх осіб на
підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, повно
та всебічно з'ясувавши обставини
справи, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог та заперечень,
розглянувши надані ними докази, які
мають юридичне значення, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у сукупності,
приходить до переконання, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Отже, при вирішенні спору
суд повинен встановити наявність в
особи, яка звернулася з позовом,
суб'єктивного матеріального права або
законного інтересу, на захист якого
подано позов, а також з"ясувати питання
про наявність чи відсутність факту їх
порушення або оспорювання.

Суд, сприяючи всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи,
дотримуючись принципу
диспозитивності, роз'яснював
представнику позивача про
необхідність визначення з власним
процесуальним становищем в даній
цивільній справі, проте остання
наполягала на визнанні ОСОБА_1 саме як
позивачем, тобто особи, що потребує
захисту саме власних порушених прав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

З обставин, наведених у позовній заяві,
які згідно з ч.1 ст.61 ЦПК не підлягають
доказуванню, оскільки визнані
сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_1
було видано ордер №59699 на приміщення -
квартиру АДРЕСА_1, яка перебуває у
комунальній власності (а.с.5,6).

Конституцією України (ст.41) та ст.1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналась 17
липня 1997 року відповідно до Закону від
17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 p ., Першого
протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11
до Конвенції" закріплено принцип
непорушності права власності, який
означає право особи на безперешкодне
користування своїм майном та закріплює
право власника володіти користуватися
і розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (статті 316,317,319,321 ЦК).

Гарантуючи захист права власності,
закон надає саме власнику право
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав, хоч би ці порушення і не були
поєднані з позбавленням володіння.

Враховуючи що позивач не є власником
спірного майна, а відтак і твердження
про порушення його прав є абсолютно
безпідставними, а тому суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позову.

Враховуючи вище наведене та керуючись
ст.ст. 6, 10, 11, 59 - 61, 63, 88, 208, 209, 212 - 218, 224-228
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
який діє в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_5, ОСОБА_6, який діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_7, ОСОБА_8, який діє
в інтересах неповнолітніх ОСОБА_9 і
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Н.М. Сальникова