АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усик Г.І.

суддів - Головачова Я.В., Соколової В.В.

при секретарі - Охневській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» на ухвалу
Голосіївського районного суду м. Києва
від 23 грудня 2013 р. про забезпечення
позову у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ПАТ «Універсал Банк»
звернулося з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором №.BL4350 від 07.05.2008 р. у розмірі 48
800,76 грн., посилаючись на те, що ОСОБА_2 не
виконує зобов'язання щодо повернення
кредитних коштів та сплати відсотків
за їх користування.

З метою забезпечення позову
представник ПАТ «Універсал Банк» подав
заяву про накладення арешту на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1 та паркомісце
за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 12
кв.м. в межах суми позовних вимог, після
отримання відомостей з уповноважених
органів щодо перебування у власності
відповідача цього майна.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 23.12.2013 р. в задоволенні
заяви представника ПАТ «Унівесрал
Банк» про забезпечення позову,
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«Універсал Банк» просить зазначену
ухвалу скасувати, посилаючись на те, що
вона постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Зазначав, що відмовляючи в задоволенні
заяви про забезпечення позову, суд
першої інстанції не звернув увагу на
те, що невжиття заходів забезпеченню
позову, шляхом накладення арешту на
майно може утруднити виконання
рішення, з урахуванням того, що
відповідач свідомо ухиляється від
виконання зобов'язань щодо повернення
кредиту.

Крім того вказував на те, що суд не
урахував роз'яснення, викладені у п.4
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 р. №9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», а саме: не урахував, що між
сторонами дійсно виник спір, існує
реальна загроза утруднення виконання
рішення суду та особу відповідача.

Справа № 752/22475/13 № апеляційного
провадження:22-ц/796/3991/2014 р. Головуючий у
суді першої інстанції: Антонова
Н.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І.Також посилався на
те, що в мотивувальній частині ухвали
відсутнє обґрунтування підстав
відмови в забезпечення позову, та
посилання на конкретні статті
матеріального права.

В судовому засіданні представник ПАТ
«Універсал Банк» просив задовольнити
апеляційну скаргу з наведених у ній
підстав.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника ПАТ «Універсала Банк»,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів виходить з наступного.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відмовляючи в задоволенні заяви
представника ПАТ «Універсал Банк» про
забезпечення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
надав доказів на підтвердження
належності відповідачеві ОСОБА_2 майна,
на яке він просив накласти арешт.

Разом з тим, суд відхилив клопотання
представника позивача про
витребування відомостей щодо
належності відповідачеві зазначеного
майна, пославшись на те, що такі
відомості не стосуються предмету
спору.

Однак такий висновок не є підставою для
задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень, викладених в
п.4 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 р. №6 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
- розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

В заяві про забезпечення позову та в
апеляційній скарзі представник ПАТ
«Універсал Банк» не навів переконливих
доводів, та не надав відповідних
доказів на підтвердження реальної
загрози невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позовних вимог ПАТ
«Універсал Банк». Саме по собі
посилання на те, що відповідач
ухиляється від виконання зобов'язання
по поверненню кредитних коштів та
відсотків за їх користування не
свідчить про неможливість виконання
рішення суду.

Крім того при вирішенні цього питання
колегія суддів ураховує, що сума
стягнення є незначною, в порівнянні з
вартістю нерухомого майна на яке
просить накласти арешт представник ПАТ
«Універсал Банк».

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування
правильної по суті ухвали суду про
відмову в задоволенні заяви
представника ПАТ «Універсал Банк» про
забезпечення позову не убачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» відхилити, а ухвалу
Голосіївського районного суду м. Києва
від 23 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: