Справа №: 671/497/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року Волочиський
районний суд Хмельницької області

в складі
головуючої судді Ніколової С.В.

при
секретарі Хрупайло Т.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК
України у відкритому судовому
засіданні в м.
Волочиську подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Волочиського
районного управління юстиції
Хмельницької області про розшук
боржника ,-

встановив:

13 березня 2014 року державний
виконавець відділу ДВС Волочиського
районного управління юстиції
звернувся до суду з поданням про розшук
боржника ОСОБА_1, посилаючись на те, що
місцезнаходження боржника невідоме.
Зазначив, що під час виконання судового
наказу Волочиського районного суду від
28.10.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 40
грн. 50 коп. судових витрат на користь
держави було встановлено, що остання за
вказаною в виконавчому листі адресою
не проживає, належного їй майна не
виявлено. Іншого місця проживання чи
місця роботи боржника ОСОБА_1 не
встановлено.

В судове засідання представник
ВДВС Волочиського районного
управління юстиції Анастасов В.О. не
з'явився, подав заяву про розгляд
подання у його відсутності, подання
підтримує.

Дослідивши матеріали подання та
виконавчого провадження № 41882816, суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобовязана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК
України розшук боржника оголошується
за місцем виконання рішення або за
останнім відомим місцем проживання
(перебування) боржника чи
місцезнаходженням його майна, або за
місцем проживання (перебування)
стягувача.

Пунктом 10 частини 3 статті 11
Закону України «Про виконавче
провадження» визначено, що державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 40
Закону України «Про виконавче
провадження» у разі відсутності
відомостей про місце проживання,
перебування чи місцезнаходження
боржника - фізичної особи, а також
дитини за виконавчими документам про
відібрання дитини державний
виконавець звертається до суду з
поданням про винесення ухвали про
розшук боржника або дитини. Розшук
боржника - фізичної особи, дитини,
розшук транспортних засобів боржника
здійснюють органи внутрішніх справ, а
розшук боржника - юридичної особи та
іншого майна боржника організовує
державний виконавець. Розшук
оголошується відповідно за місцем
виконання рішення або за останнім
відомим місцем проживання,
перебування, місцезнаходженням
боржника чи місцезнаходженням його
майна, або за місцем проживання
(місцезнаходженням) стягувача.

В силу ч. 1 ст. 6 Закону № 606-ХІV
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Як передбачено абзацами 5, 7 статті
3 Закону України від 11 грудня 2003 року №
1382-ІV «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», місце проживання -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік; реєстрація - внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з особою
може вестися офіційне листування або
вручення офіційної кореспонденції.

Згідно до п. 3.12 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 року № 512/5 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 2 квітня
2012 року за № 489/20802) перед зверненням до
суду з поданням про винесення ухвали
про розшук боржника - фізичної особи
або дитини, який здійснюється
відповідно до статті 40 Закону,
державний виконавець вживає заходів,
спрямованих на встановлення
фактичного місцезнаходження боржника -
фізичної особи або дитини щодо: а)
отримання відповіді на запит від
відповідних територіальних органів
МВС України щодо місця реєстрації
особи; б) отримання інформації від
учасників виконавчого провадження та
інших осіб, у тому числі усно (в такому
випадку отримана інформація
відображається в акті державного
виконавця), про можливі місця
перебування боржника; в)
перевірки наявності боржника за
можливими місцями його перебування,
встановленими під час проведення
виконавчих дій; г) отримання інформації
щодо місця роботи боржника; ґ)
отримання інформації про боржника з
інших джерел.

Встановлено, що судовим наказом
Волочиського районного суду від 28.10.2008
року , що набрав законної сили 11
листопада 2008 року, стягнуто з ОСОБА_1 40
грн. 50 коп. судових витрат (25 грн. 50 коп.
судового збору та 15 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи) на користь держави.

Вищезазначений судовий наказ
звернуто до примусового виконання і 04
лютого 2014 року відкрито виконавче
провадження.

В матеріалах виконавчого
провадження наявний акт державного
виконавця від 24.02.2014 року, в якому
зазначено, що боржник ОСОБА_1 за місцем
проживання не проживає, однак при цьому
не вказано адреси боржника, за якою
остання не проживає і за якою
здійснювалася перевірка державним
виконавцем.

В матеріалах подання та
виконавчого провадження відсутні
докази на підтвердження того, що
державний виконавець звертався з
запитом до відповідних територіальних
органів МВС України щодо місця
реєстрації ОСОБА_1 та про можливі місця
її перебування.

Таким чином, перед зверненням до
суду з поданням про розшук ОСОБА_1,
державний виконавець не вжив усіх
передбачених п. 3.12. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень заходів, спрямованих на
встановлення фактичного
місцезнаходження боржника, а тому в
задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 375 ЦПК України, ст.ст.
6, 11, ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про
виконавче провадження», п. 3.12
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 року № 512/5, суд

ухвалив:

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Волочиського
районного управління юстиції
Хмельницької області про розшук
боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: