ЄУН № 331/1285/14-ц
Провадження № 2-о/331/19/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Запоріжжя у складі

головуючого судді
Смолки І.О.,

при секретарі
Жовнерчук С.В.,

розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до концерну «Міські теплові
мережі», третя особа:
Житлово-будівельний кооператив
«Будівельник-6», про встановлення
фактів, що мають юридичне значення, -

В с т а н о в и в:

24.02.2014 р. ОСОБА_1 звернулася до
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
з позовом, в якому просить: «-
встановити факт від'єднання з 01.11.2012 р.
опалювальних приладів, які знаходяться
у належному на праві приватної
власності ОСОБА_1, нежитловому
приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, від
внутрішньо будинкових теплових мереж; -
встановити факт ненадання концерном
«Міські теплові мережі» з 01.11.2012 р.
послуг з централізованого опалення до
нежитлового приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, яке належить на праві
приватної власності ОСОБА_1».

У судовому засіданні представник
концерну МТМ звернулась до суду з
клопотанням про закриття провадження
по справі у зв»язку з тим, що дана заява
ОСОБА_1 не є позовною заявою та
ідентична заява ОСОБА_1 про
встановлення факту вже розглянута
Жовтневим райсудом м. Запоріжжя та
постановлена Ухвала від 10.02.2014 р. по
справі № 2о/331/1/14, яка залишена без змін
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької
області від 25.03.2014 р.

Представники позивачки заперечують,
зазначають, що, згідно вищезгаданої
Ухвали апеляційного суду Запорізької
області, суд може розглядати питання
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення як в порядку
окремого провадження, так і в порядку
позовного провадження.

Заслухавши думку сторін, суд вважає за
необхідне клопотання представника
концерну МТМ задовольнити з наступних
підстав:

Відповідно до ст. 3
Цивільно-процесуального кодексу
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому
Цивільно-процесуальним кодексом
України, звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

У квітні 2013 р. ОСОБА_1 зверталась до суду
з заявою в порядку окремого
провадження, в якій просила встановити
ті ж факти, що мають юридичне значення,
що і у позовній заяві від 24.02.2014 р. У
позові не змінила жодної вимоги і не
вказала жодної матеріально - правової
вимоги про поновлення порушеного чи
оспорюваного права або охоронюваного
законом інтересу, який здійснюється в
певній, визначеній законом
процесуальній формі. Змінила тільки
назву процесуального документу.

Посилання позивачки на те, що залишення
її попередньої заяви без розгляду,
надає їй можливість звернутись до суду
із тими самими вимогами (встановлення
факту) у порядку позовного провадження
є хибними, оскільки справи позовного
провадження характеризуються
наявністю двох сторін з протилежними
інтересами і спірністю їх майнових та
особистих немайнових правовідносин,
які передаються на розгляд суду.
Позовна заява - це звернена через суд до
відповідача матеріально - правова
вимога про поновлення порушеного чи
оспорюваного права або охоронюваного
законом інтересу, який здійснюється в
певній, визначеній законом
процесуальній формі.

Передумовою звернення до суду в
порядку позовного провадження є
наявність спірних правовідносин та
необхідність захисту порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно п.3 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна
заява повинна містити зміст позовних
вимог. Змістом позову є вказівка
позивача на спосіб судового захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного
кодексу України способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: 1) визнання права; 2) визнання
правочину недійсним; 3) припинення дії,
яка порушує право; 4) відновлення
становища, яке існувало до порушення; 5)
примусове виконання обов'язку в натурі;
6) зміна правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Жодного з перелічених вище способів
захисту у заявленій заяві ОСОБА_1 не
міститься та відсутня
матеріально-правова вимога про захист
матеріального права та інтересу. Отже,
дану заяву не можна вважати позовом.

Дана заява ОСОБА_1 не є позовною заявою
та ідентична заява ОСОБА_1 про
встановлення факту вже розглянута
Жовтневим райсудом м. Запоріжжя та
постановлена Ухвала від 10.02.2014 р. по
справі № 2о/331/1/14, яка залишена без змін
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької
області від 25.03.2014 р.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України,
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо набрало законної сили
рішення суду або ухвала суду з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав:

Керуючись п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, - суд

У х в а л и в:

Провадження по справі за позовом
ОСОБА_1 до концерну «Міські теплові
мережі», третя особа:
Житлово-будівельний кооператив
«Будівельник-6», про встановлення
фактів, що мають юридичне значення,
закрити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції протягом 5 днів з дня
її проголошення.

Суддя
І.О. Смолка