Єдиний унікальний номер 260/9955/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/945/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі :

головуючого - судді Жданової В.С.

суддів : Принцевської В.П.,
Тимченко О.О.,

при секретарі Баранчикові Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
заочне рішення Ленінського районного
суду м. Донецька від 21 листопада 2013 року
у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ленінського районного суду м.
Донецька від 21 листопада 2013 року ПАТ
КБ «ПриватБанк» відмовлено у
задоволенні позову до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду.

Розглядаючи справу, суд встановив,
що 31.08.2006 року між закритим акціонерним
товариством комерційний банк
«Приватбанк», правонаступником якого є
ПАТ «КБ «Приватбанк», та ОСОБА_1
укладено кредитний договір, на
підставі якого відповідач отримала
споживчий кредит в сумі 1177 грн. за
умови сплати процентів за користування
24% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 31.08.2007 року.

Відповідно до умов договору,
погашення заборгованості повинно
здійснюватися відповідачем за
графіком погашення кредиту та
процентів. У зв'язку з порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
ОСОБА_1 станом на 12.09.2013 року має
заборгованість у сумі 25 999 грн. 13 коп., із
яких заборгованість за кредитом 1085,91
грн, заборгованість по процентам - 8074,60
грн, пеня - 14949,59 грн., заборгованість по
комісії за користування кредитом - 174,79
грн., штраф - 500 грн, штраф - 1214,24 грн.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущений строк звернення до суду.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове про задоволення позовних
вимог у повному обсязі. В обґрунтування
доводів зазначає, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином. Належним виконанням
зобов'язання є виконання, прийняте
кредитором, у результаті якого
припиняються права та обов'язки сторін
зобов'язання. Належного виконання
договору відповідач не здійснив, тому
зобов'язання не припинилося , а
відповідач має право на захист свого
права щодо стягнення заборгованості.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав доводи апеляційної
скарги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з»явилась, про розгляд справи
повідомлена належним чином, що
підтверджено зворотнім рекомендованим
повідомленням про вручення судової
повістки, яку вона отримала особисто.
Вказані обставини відповідно до ч.2 ст.
305 ЦПК України є підставою для розгляду
справи без участі відповідача.

Заслухавши доповідь судді апеляційної
інстанції, пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що рішення суду
слід залишити без змін, апеляційну
скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що
31.08.2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ
«Приватбанк» укладено кредитний
договір, відповідно якого відповідач
отримала споживчий кредит в сумі 1177
грн. на придбання товарів.

Згідно з п. 23 ст. 1 Закону України «Про
захист прав споживачів» кошти, які
надані кредитодавцем (банком або іншою
фінансовою установою) споживачеві на
придбання продукції є споживчим
кредитом. Таким чином, відповідач
отримала споживчий кредит.

За умовами договору споживчого кредиту
відповідач зобов'язалася повернути
кредит та проценти за користування ним
щомісячними платежами згідно з
обумовленим в договорі графіком.
Останній такий платіж вона повинна
була здійснити до 31 грудня 2007 року.

Також судом установлено, що з позовом
до суду про стягнення з ОСОБА_1 сум
неповернутого кредиту та процентів за
користування ним ПАТ «КБ «Приватбанк»
звернувся в жовтні 2013 року.

Ухвалюючи рішення про відмову у
стягненні з ОСОБА_1 суми неповернутого
кредиту та процентів за користування
ним суд першої інстанції, посилаючись
на ст.. 11 Закону України « Про захист
прав споживачів» , виходив з пропуску
позивачем позовної давності.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна,
оскільки він зроблений судом з
порушенням норм цивільного
законодавства.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України). Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності,
порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст.
267 ЦК України).

ЦК України не передбачає заборони
пред'явлення окремих вимог у зв'язку з
пропущенням позовної давності.

Пункт 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного
Закону стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Ст. 267 ЦК України визначено наслідки
спливу позовної давно. Відповідно до
ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Встановлено, що відповідач будь-яких
заяв про застосування позовної
давності суду першої інстанції не
надавала та у будь-який інший спосіб
про застосування позовної давності не
заявляла.

Таким чином судом першої інстанції
невірно застосовано ст. 257 ЦК України та
п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист
прав споживачів», що відповідно до
ст..309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового про
часткове задоволення позову.

З наданого позивачем розрахунку
вбачається, що станом на 12.09.2013 року
відповідач має заборгованість у
загальній сумі 25 999 грн. 13 коп., із яких
заборгованість за кредитом 1085,91 грн,
заборгованість по процентам - 8074,60 грн,
пеня - 14949,59 грн., заборгованість по
комісії за користування кредитом - 174,79
грн., штраф - 500 грн, штраф - 1214,24 грн.

В порушення вимог ч.2 ст.258 ЦК України,
відповідно до якої позовна давність до
вимог про стягнення неустойки
встановлюється в один рік, позивач,
нарахував пеню за весь період
заборгованості у розмірі 14949,59 грн., що
є невірним.

Згідно розрахунку заборгованість по
пені за один рік складає 2941,90 грн / 8.06
грн. х 365 дн./, яку належить стягнути з
відповідачки за порушення кредитних
зобов»язань.

На підставі викладеного апеляційна
скарга позивача підлягає задоволенню
частково, рішення суду скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог частково за
вказаних вище підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України
апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В
:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Заочне рішення Ленінського
районного суду м. Донецька від 21
листопада 2013 року скасувати.

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІПН
НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» ()
заборгованість за кредитним договором
№ DOT7RX00970001 від 31.08.2006 року станом на
12.09.2013 року у розмірі 13 991(тринадцять
тисяч дев'ятсот дев'яносто одна) гривня
44 копійок із яких: заборгованість за
кредитом - 1085,91 гривень, заборгованість
по процентам за користування кредитом -
8074,60 гривень, заборгованість по комісії
за користування кредитом -174,79 гривень,
пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором - 2941,90 гривень,
штраф(фіксована частина) - 500 гривень,
штраф (процентна складова) - 1 214,24
гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІПН
НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» () судовий
збір у розмірі 209 (двісті дев'ять)
гривень 11 копійок.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з дня його проголошення.
Касаційна скарга на нього може бути
подана до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді :