Єдиний унікальний номер 205/9573/13-ц
справа № 2о/205/38/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровська цивільну
справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена
особа відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в м.
Дніпропетровську, про встановлення
факту перебування на утриманні, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 листопада 2013 року звернулася
до Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з заявою про
встановлення факту перебування на
утриманні. В обґрунтування заявлених
вимог посилалася на те, що вона з 17
вересня 1977 року перебувала в шлюбі із
ОСОБА_2, з яким прожила майже 35 років.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 загинув
внаслідок нещасного випадку на
виробництві. На час смерті ОСОБА_2
працював слюсарем-сантехніком в КП
«Жилсервіс-1», отримував середню
зарплату в розмірі 2395,02 грн. Оскільки
заявник з 2001 року перебувала на пенсії
та вела домашнє господарство, ОСОБА_2
віддавав свою зарплату заявниці, а вона
витрачала її на оплату комунальних
послуг, продуктів харчування, ліків,
одягу та ін. Розмір пенсії заявника був
меншим зарплати чоловіка та в 2012 році
становив 1257 грн. Тому, фактично з
моменту виходу на пенсію заявник
перебувала на утриманні ОСОБА_2,
оскільки його грошова допомога була
для неї постійним і основним джерелом
існування. Потреба встановлення факту
перебування на утриманні ОСОБА_2
зумовлена його смертю внаслідок
нещасного випадку на виробництві.
Заявник звернулась до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Дніпропетровську з
метою отримання одноразової допомоги
внаслідок смерті чоловіка. За
результатами розгляду заявнику було
нараховано та виплачено допомогу в
розмірі п'ятирічної заробітної плати
померлого чоловіка. Водночас, в
нарахуванні одноразової допомоги в
розмірі додаткового однорічного
заробітку чоловіка було відмовлено у
зв'язку з тим, що на момент смерті
ОСОБА_2 заявник не була зареєстрована в
квартирі АДРЕСА_1. Через це факт
перебування на утриманні чоловіка
підлягає встановленню в судовому
порядку.

Заявник просила суд встановити факт
перебування ОСОБА_1 на утриманні
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

У судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав
заявлені вимоги в повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Представник відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в м. Дніпропетровську -
Гришанов К.А. просив ухвалити рішення
на розсуд суду.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності зі ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
допитавши в якості свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, дослідивши матеріали
справи, оцінивши надані та здобуті
докази, вважає, що заявлені вимоги
підлягають задоволенню за наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 17 вересня 1977 року
Матвіївською сільрадою Сосницького
району Чернігівської області було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 загинув
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, що підтверджується
свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1,
виданим відділом державної реєстрації
смерті Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області 22 серпня 2012
року (а.с. 14), та актом № 1 про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом від
19 вересня 2012 року (а.с. 5-12).

На час смерті ОСОБА_2 працював
слюсарем-сантехніком в КП
«Жилсервіс-1», розмір його середньої
заробітної плати складав 2395,02 грн. (а.с.
15).

ОСОБА_1 з 2001 року перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська та отримує пенсію за
віком, розмір якої станом на 2012 рік
становив 1257 грн. (а.с. 17, 18).

Таким чином, починаючи з виходу на
пенсію, тобто з 2001 року, ОСОБА_1
перебувала на утриманні свого чоловіка
ОСОБА_2, оскільки його зарплата була для
неї постійним і основним джерелом
існування. Зазначені обставини
повністю підтвердили допитані в
судовому засіданні свідки ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту перебування фізичної особи на
утриманні.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» судам
необхідно мати на увазі, що
встановлення факту перебування особи
на утриманні померлого має значення
для одержання спадщини, призначення
пенсії або відшкодування шкоди, якщо
допомога, яка надавалась, була для
заявника постійним і основним джерелом
засобів до існування. Одержання
заявником заробітку, пенсії, стипендії,
інших доходів не є підставою для
відмови у встановленні факту
перебування на утриманні, коли суд
встановить, що основним і постійним
джерелом засобів до існування була для
заявника допомога з боку особи, яка
надавала йому утримання. При вирішенні
заяв про встановлення факту
перебування на утриманні необхідно
враховувати, що: за загальним правилом
право на пенсію в разі смерті
годувальника мають непрацездатні
члени сім'ї годувальника, які були на
його утриманні; для встановлення факту
перебування на утриманні з метою
оформлення права на спадщину
необхідно, щоб утриманець був
непрацездатним на день смерті
спадкодавця і перебував на утриманні
останнього незалежно від родинних чи
шлюбних відносин з ним не менше одного
року; для встановлення факту
перебування на утриманні при
відшкодуванні шкоди в разі втрати
годувальника не має значення чи
знаходився непрацездатний утриманець
в родинних чи шлюбних відносинах з
годувальником.

Встановлення факту перебування на
утриманні ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, необхідно заявнику
для отримання страхових виплат.

Таким чином, суд оцінивши зібрані по
справі докази з позиції їх належності
та допустимості, а також зв'язку у
сукупності, приходить до висновку, що
вимоги ОСОБА_1 законні, обґрунтовані та
повністю доведені, а тому підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 5 від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», ст. ст. 15-16 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 10-11, 59-60, 212-215, 218,
234, 256 Цивільно-процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Встановити факт перебування ОСОБА_1 на
утриманні ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя
Н.В.Залімська