Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/1756/14
Головуючий у 1 інстанції: Ткаченко
Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 р.
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів
Стрелець Л.Г.,

Гончар М. С.

при секретарі:
Свинаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Енергодарського міського суду
Запорізької області від 25 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, відділ
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Енергодарського МВ УМВС
України в Запорізькій області про
вселення та усунення перешкод в
користуванні власністю,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із позовом до ОСОБА_4, третя особа:
ОСОБА_5, відділ громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
Енергодарського МВ УМВС України в
Запорізькій області про вселення та
усунення перешкод в користуванні
власністю.

В обґрунтування своїх вимог зазначила,
що відповідно до протоколу прилюдних
торгів від 06.04.2012 року № 05/223/11/К-1, вона
придбала у власність 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1 на підставі чого їй
було видане свідоцтво про право
власності на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 від 12.04.2012 року, посвідчене
20.04.2012 року державним нотаріусом
Енергодарської державної нотаріальної
контори Запорізької області Жебелюк В.
А.

Як власник житла, вона виявила бажання
проживати в ньому. Але, звернувшись до

співвласників квартири, а саме до
відповідача ОСОБА_4, їй було відмовлено
у вселені, у

зв'язку з чим вважає, що грубо
порушуються її права як власника, з
метою використання

власності за призначенням, а саме для
проживання.

Посилаючись на вказані обставини,
просила суд усунути перешкоди в
користуванні власністю, та вселити її у
квартиру АДРЕСА_1

Рішенням Енергодарського міського
суду Запорізької області від 25 лютого
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає,
що судом неповно з'ясовані обставини,
які мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, тому просить його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Апелянт, будучи своєчасно та належним
чином повідомлена про час і місце
розгляду справи до апеляційного суду
не з"явилась, клопотань про відкладення
розгляду справи з поважних причин до
суду не надходило. Виходячи з вимог ч. 2
ст. 305 ЦПК України, колегія суддів не
вбачає поважності причин неявки
апелянта в судове засідання і вважає,
що її неявка, належним чином
повідомленої про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно статті 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

У відповідності до статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.Судом
встановлено, що відповідно до
протоколу прилюдних торгів від 06.04.2012
року № 05/223/11/К-1, ОСОБА_3 придбала у
власність 1/3 частину квартири АДРЕСА_1
на підставі чого їй було видане
свідоцтво про право власності на 1/3
зазначеної квартири від 12.04.2012 року, і
20.04.2012 року посвідчене державним
нотаріусом Енергодарської державної
нотаріальної контори Запорізької
області Жебелюк В. А.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Разом з тим, як передбачено ч.1 ст. 210 ЦК
України, правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Згідно ж положень ч.ч.1,2 ст. 182 ЦК України
у редакції, що діяла на момент
укладання договору купівлі-продажу і
до 01.01.2013 року, право власності та інші
речові права на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на
нерухомість і правочинів щодо
нерухомості є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов"язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстовані права в порядку,
встановленому законом.

Ухвалюючи рішення, суд обґрунтовано
виходив з положеннь ч.4 ст. 334 ЦК України
у редакції, що діяла до 01.01.2013 року,
відповідно до яких, якщо договір про
відчуження майна підлягає державній
реєстрації, право власності у набувача
виникає з моменту такої реєстрації.

Оскільки ж предметом договору
купівлі-продажу 1/3 частки спірної
квартири, посвідченого нотаріально
20.04.2012 року, являлося нерухоме майно,
момент вчинення такого правочину
відповідно до ст.210 та ч.3 ст. 640 ЦК
України у редакції, що діяла до 01.01.2013
року, пов"язувався з державною
реєстрацією, отже на момент розгляду
справи цей правочин не є укладеним, а
тому і не створює прав та обов"язків для
сторін.

Необхідність державної реєстрації
договору купівлі-продажу 1/3 частини
спірної квартири у відповідності до ст.
210 ЦК України зазначалась і у самому
тексті свідоцтва про право власності
на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1

Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено,
що правом власності є право особи на
річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
позивач в установленому законом
порядку право власності на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1 не набула, оскільки
таке право виникає в особи з моменту
державної реєстрації (ст. ст. 182,316,317, ч. 4
ст. 334 ЦК України ), а відтак і не довела
про порушення її прав, передбачених ст.
391 ЦК України щодо усунення перешкод у
здійсненні нею права користування
вищевказаною частиною квартири.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що судом повно і всебічно
з"ясовані обставини справи, висновки
відповідають цим обставинам і набутим
доказам, характер правовідносин між
сторонами визначений правильно, норми
матеріального і процесуального права
при розгляді спору не порушені,
застосовані правильно, ухвалено
законне і обґрунтоване рішення, а
доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,313-315,317 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду
Запорізької області від 25 лютого 2014
року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: