АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:
головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Перевузнику
П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Святошинського районного суду
міста Києва від 14 лютого 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Департаменту земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київська міська державна
адміністрація), третя особа Головне
управління Держземагенства у місті
Києві про визначення порядку
користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2010 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом
остаточно уточнивши який зазначила, що
сторони є співвласниками жилого
будинку АДРЕСА_1, де кожному з них
належить 1/3 частина цього будинку на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 28 лютого 2001
року, виданого 12-ю Київською державною
нотаріальною конторою. Рішенням
виконкому Києво-Святошинської
районної ради депутатів трудящих від 20
травня 1954 року № 828 покійному батьку
ОСОБА_4 була надана земельна ділянка
для будівництва будинку в розмірі 0,12 га
за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно проведених замірів
земельна ділянка має фактичну площу
0,1578 га, розмір надлишків землі складає
510.78 кв.м., самозахвату землі не має.
Вказаними надлишками землі
користувались батьки позивачки
протягом 46 років, а вона з
відповідачами на протязі 10 років,
ділянка огороджена в межах
попереднього користування.

Оскільки сторони мають право на
земельну ділянку в рівних долях, то
позивачка бажає виділити собі в натурі
1/3 її частини та вирішити порядок
розташування надлишків земельної
ділянки із зазначенням їх площі в
користуванні кожному.

Враховуючи вищевикладене позивачка
просила:

- затвердити наданий нею варіант місця
розташування та конфігурацію
нормативної земельної ділянки, що
передається у спільну часткову
власність згідно рішення Київської
міської ради №38/38 від 20 червня 2002 року
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 для будівництва
та обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею
0,10 га по лініях меж, зазначених у
кресленні варіанту розподілу №2,
запропонованого та розрахованого
інженером-геодезистом Київського
державного підприємства геодезії,
картографії, кадастрових та
геоінформаційних систем
«Київгеоінформатика»;

- встановити між співвласниками ОСОБА_1
з одного боку та ОСОБА_2 спільно з
ОСОБА_3 з іншого боку порядок
користування земельною ділянкою, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер 75:127:001, загальною
площею 1510,78 кв.м згідно варіанту
розподілу № 2, запропонованого та
розрахованого інженером-геодезистом
Київського державного підприємства
геодезії, картографії, кадастрових та
геоінформаційних систем
«Київгеоінформатика» в наступних
розмірах:

А) ОСОБА_1 - земельну ділянку загальною
площею 667,96 кв. м, що включає в себе дві
частини: перша частина площею 333,33 кв.м
(позначена бузковим кольором), друга
частина площею 334,63 кв. м (позначена
голубим кольором);

Б) ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_3 - земельну
ділянку загальною площею 843,11 кв.м, що
включає в себе дві частини: перша
частина площею 666,66 кв. м (позначена
жовтим кольором), друга частина площею
176,45 кв. м (позначена голубим
кольором).(т.1 а.с. 22-24, 215-217, т. 2 а.с.191-193,
208-209, 229-232, т.3 а.с.27-32)

Відповідачі проти заявлених вимог
заперечували зазначаючи про їх
безпідставність.

Рішенням Святошинського районного
суду міста Києва від 14 лютого 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
(т.3 а.с.76-83)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилаючись неправильне застосування
судом норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просила скасувати рішення районного
суду та ухвалити нове рішення, яким її
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі. На обґрунтування скарги
посилалася на недоведеність обставин,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та доказам, які
викладені на обґрунтування заявленого
позову.(т. 3 а.с.86-90)

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
скаргу і просила її задовольнити,
ОСОБА_3, представник ОСОБА_5
заперечували проти скарги і просили її
відхилити. Представник ОСОБА_6
покладалась на розсуд суду.

Інші особи до суду не прибули, були
повідомлені належним чином про що у
справі є докази.(т. 3 а.с. 97-102)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305
ЦПК України колегія суддів визнала
неявку такою, що не перешкоджає
апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, обговоривши
доводи скарги, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду, судова
колегія дійшла висновку, що скарга не
підлягає задоволенню за наступних
підстав.

Судом встановлено, що:

За рішенням виконкому
Києво-Святошинської районної ради від
20 травня 1954 року № 823, ОСОБА_4 була
надана земельна ділянка для
будівництва будинку в розмірі 0,12 га за
адресою: АДРЕСА_1.(т.1 а.с. 15-16, 101-103)

ОСОБА_4 помер 14 серпня 2000 року.

На підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 28 лютого 2001
року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
співвласниками в рівних долях кожний
жилого будинку АДРЕСА_1, розташованого
на земельній ділянці площею 0.12 га.(т. 1
а.с. 7,104-106 )

Відповідно до рішення Святошинського
районного суду міста Києва від 21 квітня
2009 року вказаний будинок поділений між
сторонами.(т. 1 а.с. 12, 202)

Рішенням Київської міської ради за
№38/38 від 20 червня 2002 року «Про передачу
у приватну власність земельних
ділянок» в спільну часткову власність
надані по 1/3 частини від 0,10 га кожному
співвласнику ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
по АДРЕСА_1. СкладенийАкт визначення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості).(т.1 а.с. 13-14)

Судом першої інстанції було призначено
судову експертизу. (т.1 а.с. 178)

За повідомленням № 3965/11-42 від 01 грудня
2011 року судові експерти Київського
НДІСЕ МЮ України повідомили про
неможливість проведення судової
експертизи. При цьому експертами
зазначено, що в наданих матеріалах
присутні декілька абрисів земельної
ділянки різної конфігурації та площі,
при цьому клопотання експертів про
надання технічного паспорту на
будинок, теодолітної зйомки земельної
ділянки не надано.(т.1 а.с. 206-207)

Судом першої інстанції вдруге було
призначено судову експертизу.

За висновком №10535/12-43 від 10 липня 2013
року судової будівельно-технічної
експертизи Київського НДІСЕ МЮ
України, фактична площа земельної
ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 на час
дослідження, відповідно до даних
Абрису складає 1537.68 кв.м., у т.ч.: 0.12 га, що
надані під забудову, 310.78 кв.м. - лишки, 26.9
кв.м. самочинно зайняті, без останній
площа складає 1510.78 кв.м.. З моменту
надання земельної ділянки у
користування, відповідно до наданої
технічної документації, конфігурація
(межі) та площа земельної ділянки
змінювалась з 1200 кв.м. до 1540 кв.м., про що
викладено у дослідницькій частині
висновку, а тому зазначити місце
розташування лишків та яким чином
співвласники користуються та повинні
користуватись не вбачається за
можливе. Можливі варіанти встановлення
порядку користування земельною
ділянкою загальною площею 1510.78 кв.м.
викладено в дослідницькій частині та
зазначено на схемах додатків. Надати
варіанти повного ізольованого (одне
від одного) порядку користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 з площі
0.10 га., відповідно до їх ідеальних
частин співвласників (1/3 ат 2/3), з
врахуванням вимог нормативних
документів не можливо, у зв'язку з
планувальним рішенням будинку та його
фактичним користуванням.(т. 2 а.с. 107-124,
150-154)

Відповідно до ст. 328 ЦК України, ст. 78, ч. 4
ст. 116 ЗК України, право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності на землю
набувається та реалізується на
підставі Конституції України,
Земельного Кодексу, а також інших
законів, що видаються відповідно до
них.

За положеннями ст. 119 ЗК України,
громадяни, які добросовісно, відкрито і
безперервно користуються земельною
ділянкою протягом 15 років, але не мають
документів, які б свідчили про
наявність у них прав на цю земельну
ділянку, можуть звернутися до органу
державної влади, Ради міністрів
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування з
клопотанням про передачу її у
власність або надання у користування.
Розмір цієї земельної ділянки
встановлюється у межах норм,
визначених цим Кодексом.

Передача земельної ділянки у власність
або у користування громадян на
підставі набувальної давності
здійснюється в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Відповідно до наявних у справі доказів,
зокрема на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 28
лютого 2001 року сторони отримали у
спадщину будинок АДРЕСА_1, розташований
на земельній ділянці площею 0.12 га, за
рішенням Київської міської ради за
№38/38 від 20 червня 2002 року сторонам у
спільну часткову власність надана за
вищевказаною адресою земельна ділянка
лише в розмірі 0.10 га.

Доказів того, що вказане рішення
Київської міської ради за №38/38 від 20
червня 2002 року визнано недійсним або
скасовано в частині надання сторонам у
приватну власність 0.10 га замість 0.12 га
до суду не надано і в судовому
засіданні таких не встановлено.

Тому саме в розмірі та межах,
встановлених на час її надання, суд
може встановлювати порядок
користування земельною ділянкою.

Зважаючи на те, що рішенням Київської
міської ради за №38/38 від 20 червня 2002
року про надання сторонам земельної
ділянки площею 0.10 га по АДРЕСА_1 і
складеним землевпорядником Актом були
визначені розмір та межі земельної
ділянки в натурі (на місцевості) і ці
рішення та Акт на час розгляду справи
судом не оскаржувались і не скасовані,
відсутні і підстави для задоволення
заявлених позивачкою вимог про
затвердження наданого нею варіанту
місця розташування та конфігурації
нормативної земельної ділянки, що
передається у спільну часткову
власність згідно рішення Київської
міської ради №38/38 від 20 червня 2002 року
для будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель і споруд по лініях меж,
зазначених у кресленні варіанту
розподілу №2, запропонованого та
розрахованого інженером-геодезистом
Київського державного підприємства
геодезії, картографії, кадастрових та
геоінформаційних систем
«Київгеоінформатика».

Оскільки остаточно уточнивши заявлені
вимоги позивачка вимагала встановити
порядок користування земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_1площею
саме 0.151078 га. із вирішенням
розташування надлишків земельної
ділянки та зазначенням їх площі в
користуванні кожному, проте
правовстановлюючих документів,
підтверджуючих право співвласників
будинку користуватись земельною
ділянкою саме в такому розмірі до суду
не надано і таких не встановлено, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що такі
вимоги не ґрунтуються на вимогах
чинного законодавства і підставно
відмовив у заявленому позові.(т. 3 а.с.
27-32)

Інші доводи скарги цих висновків не
спростовують, тому колегія суддів їх
відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308,
315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
міста Києва від 14 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/5121/2014

Головуючий у першій інстанції -Морозов
М.О.

Доповідач Левенець Б.Б.