РІШЕННЯ

(заочне)

Іменем України

17 березня 2014 року
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Ревуцького С.І.

при секретарі - Мазняк О.Ю.

з участю - позивача ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в
м.Бердянську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
ТОВ «КК «Коменерго-Бердянськ» про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому вказує, що з 1985 року його бабуся
ОСОБА_3, її чоловік ОСОБА_4 та батько
позивача ОСОБА_2 були наймачами
квартири АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3
Батько позивача - відповідач ОСОБА_2
більше 8 років відсутній за місцем
реєстрації свого проживання, участі у
сплаті комунальних послуг не приймає,
його особисті речі в квартирі відсутні,
де він насправді весь цей проживає
невідомо. В своєму позові позивач
просить визнати відповідача таким, що
втратив право користування вказаним
житлом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої позовні вимоги підтримав, дав
пояснення, аналогічні викладеним в
позові, своє звернення до суду пояснив
тим, що на теперішній час він проживає у
вказаній квартирі один, але
переоформити на себе особові рахунки
по сплаті комунальних послуг не може,
приватизувати житло також можливості
не має. Просив позовні вимоги
задовольнити, проти винесення заочного
рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
двічі не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

В порядку ст.224 ЦПК України суд
розглянув справу в заочному порядку.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 показали, що є сусідами
позивача, який проживає у АДРЕСА_1 з
дитинства. Його батько - відповідач
ОСОБА_2 в кінці 90-х років минулого
сторіччя почав їздити на заробітки.
Свідки останній раз бачили відповідача
в 1999 році на похованні його батька -
дідуся позивача. З того часу
відповідача не бачили, у вказаній
квартирі він не проживає.

Заслухавши пояснення позивача,
свідчення свідків, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
необхідність задоволення позову на
підставі наступного.

Згідно ордеру від 15.04.1985р., ОСОБА_3
отримала в користування квартиру
АДРЕСА_1 на сім'ю з трьох осіб - наймач
ОСОБА_3, її чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1,
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2,
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно довідки ТОВ «Керуюча компанія
Коменерго-Бердянськ», станом на 16.10.2013р.
у квартирі АДРЕСА_1 зареєстроване місце
постійного проживання позивача ОСОБА_1
та відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК УРСР, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК УРСР, визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

В даному випадку суд вважає
встановленим та доведеним, в тому числі
свідченнями вказаних свідків,
допитаних в судовому засіданні, що
відповідач ОСОБА_2 не проживає у
АДРЕСА_1 на протязі строку, що набагато
перевищую встановлений
законодавством, тому він втратив право
користування вказаним житлом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.71, 72 ЖК УРСР, ст.ст.212-218 ЦПК

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням
(квартирою) за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції протягом 10
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: С. І. Ревуцький