Справа № 369/308/14-ц
Провадження № 2/369/815/14
РІШЕННЯ

Іменем України

10.02.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі

головуючої судді
Ковальчук Л.М.

при секретарі
Рябець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О в и в:

У січні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, посилаючись на
те, що 15 жовтня 1983 року він та ОСОБА_2
уклали шлюб, зареєстрований відділом
реєстрації актів цивільного стану
Олишівською сільською радою
Чернігівського району Чернігівської
області.

Вiд шлюбу мають двоє повнолітніх дітей.

Протягом останніх п'яти років їхні
сімейні стосунки погіршилися, що
спричинило між ними припинення шлюбних
відносин. Кожен з них має різні погляди
на шлюб та сім'ю. ОСОБА_2 не бажає
підтримувати шлюбні відносини.
Спільного господарства вони не ведуть,
тривалий час спільно не проживають. Він
вважає, що подальше збереження сім'ї є
неможливим.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив
розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2,
зареєстрований 15 жовтня 1983 року
Олишівською сільською радою
Чернігівського району Чернігівської
області, актовий запис № 33.

Суд, дослідивши письмові докази,
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що з 15 жовтня 1983 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу
подружжя має двох повнолітніх дітей.

Подружнє життя між позивачем та
відповідачем не склалося, протягом
шести років вони разом не проживають,
спільного господарства не ведуть,
шлюбно-сімейні відносини не
підтримують, сім'ю зберегти не бажають.

Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу є
неможливим, а тому позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 113 Сімейного
кодексу України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач ОСОБА_2 просила залишити їй
прізвище після розірвання шлюбу
ОСОБА_2, а тому після розірвання шлюбу
суд залишає прізвище відповідачці
ОСОБА_2.

Керуючись ст. 112 Сімейного кодексу
України, ст. ст. 213, 215, 218 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
зареєстрований Олишівською сільською
радою Чернігівського району
Чернігівської області, актовий запис №
33, розірвати.

Прізвище після розірвання шлюбу
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
осіб, які брали участь у справі, під час
проголошення судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.