АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/423/2014
в І інстанції Зубов О.С.
Доповідач: Пузанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 25 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Ігнатенко П.Я. Чиркової
К.Г.При секретарі:Бараш Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_5, діючого від імені
ОСОБА_6, та приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 27
листопада 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6, приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2013 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, зазначаючи, що 08
листопада 2012 року з вини відповідача
сталася дорожньо-транспортна пригода,
в результаті якої був пошкоджений
належний йому на праві власності
автомобіль «Рено», державний номер
НОМЕР_1.

Оскільки цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_6 була
застрахована, ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» виплатила йому страхове
відшкодування в сумі 9 168 грн. 82 коп. (за
мінусом франшизи у розмірі 500 грн.).

Посилаючись на те, що фактично
відновлювальний ремонт автомобіля
здійснено за 17 050 грн. та на те, що в
результаті пошкодження транспортного
засобу він зазнав душевних страждань,
позивач просив суд на підставі
ст.ст.1187,1194 ЦК України стягнути з
відповідача 7 881,18 грн. в рахунок
відшкодування вартості
відновлювального ремонту автомобіля, 5
000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди та судові витрати.

Ухвалами від 16 липня 2013 року суд
залучив до участі в справі в якості
співвідповідача приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Провідна».

В листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду із заявою про уточнення
позовних вимог, в якій з підстав,
викладених у первісно поданій позовній
заяві, просив суд стягнути з ОСОБА_6 4
180,59 грн. в рахунок відшкодування
майнової шкоди, 10 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди та 3 464,72
грн. судових витрат, а з ПрАТ «СК
«Провідна» стягнути 3 758,48 грн.
недоплаченого страхового
відшкодування майнової шкоди, завданої
пошкодженням транспортного засобу.

Рішенням суду від 27 листопада 2013 року
постановлено стягнути на користь
ОСОБА_7 з: ОСОБА_6 - 4 180 грн. 59 коп. у
відшкодування матеріальної шкоди; 2 000
грн. у відшкодування моральної шкоди; 1
973 грн. 03 коп. у відшкодування судових
витрат; з ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» - 3 758 грн. 48 коп. страхового
відшкодування; 1 774 грн. 43 коп. у
відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, діючий від
імені ОСОБА_6, просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні заявлених до
нього позовних вимог, зазначаючи, що
висновки суду щодо обсягу
відповідальності страховика не
відповідають обставинам справи, умовам
договору страхування та положенням
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Провідна»,
оскаржуючи рішення суду в частині
стягнення з нього грошових коштів, в
апеляційній скарзі просить рішення
суду у наведеній частині скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_7 до ПрАТ «СК
«Провідна» відмовити в повному обсязі
з тих підстав, що свої зобов'язання за
укладеним із ОСОБА_6 договором
страхування товариство виконало.

У письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_6, від імені якого діє
ОСОБА_5, ПрАТ «СК «Провідна» її доводи
не визнала в частині обсягу
відповідальності страховика у спірних
правовідносинах, однак вважає, що
розмір відшкодування та розмір
понесених позивачем судових витрат,
які підлягають стягненню з відповідача
визначені судом неправильно.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено, що 08 листопада 2012
року сталася дорожньо-транспортна
пригода, в якій внаслідок взаємодії
двох джерел підвищеної небезпеки був
пошкоджений належний позивачеві
автомобіль марки «Рено», державний
номер НОМЕР_1.

Постановою Голопристанського
районного суду від 28 грудня 2012 року, яка
набрала чинності, винним у зіткненні
транспортних засобів визнаний ОСОБА_6,
який підданий адміністративному
стягненню за вчинення
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП /а.с. 10/.

Цивільна відповідальність ОСОБА_6 була
застрахована шляхом укладення ним 06
грудня 2011 року договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів із приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Провідна».

Договором визначений ліміт
відповідальності страховика (страхова
сума) за шкоду, заподіяну майну
потерпілого у розмірі 50 000 грн. та
встановлена франшиза у розмірі 500 грн.
/а.с. 47/.

Дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю належного ОСОБА_6
забезпеченого транспортного засобу
визнана ПрАТ «СК «Провідна» страховим
випадком і на користь ОСОБА_7 здійснена
виплата страхового відшкодування в
розмірі 9 168 горн. 82 коп. (за мінусом
франшизи в розмірі 500 грн.)

Фактично ОСОБА_7 витратив на
відновлювальний ремонт автомобіля 17 050
грн. /а.с. 13,14/.

Відповідно до вимог ст.1192 ЦК України,
яка регулює способи відшкодування
шкоди, завданої майну потерпілого, з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку встановленому законодавством.

Отже, враховуючи, що розмір страхової
суми в рахунок відшкодування шкоди,
пов'язаної з пошкодженням
транспортного засобу визначений
законом відповідно до реальної
вартості втраченого майна, в даному
випадку вартості відновлювального
ремонту автомобіля, розмір якої у
спірних правовідносинах значно
перевищує визначену страховиком суму
страхового відшкодування, але є меншою
від страхової суми за умовами
укладеного відповідачами договору
страхування, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що із ПрАТ «СК
«Провідна» на користь позивача
підлягає стягненню сума грошових
коштів у розмірі реально понесених ним
витрат на відновлення втраченого майна
з врахуванням зносу, визначеного
висновком судової автотехнічної
експертизи від 16.09.2013 року /а.с. 82-93/.

Решта витрат позивача на
відновлювальний ремонт автомобіля,
встановлена договором страхування
франшиза та моральне відшкодування
відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України
підлягають стягненню із ОСОБА_6, як з
особи, винної у зіткненні двох джерел
підвищеної небезпеки.

Разом з тим, правильно визначивши об'єм
відповідальності кожного з
відповідачів у спірних
правовідносинах, суд помилково розмір
відшкодування визначив не за фактично
понесеними ОСОБА_7 витратами на ремонт
транспортного засобу, а за висновком
судової автотехнічної експертизи від
14.11.2013 року, який на 58 грн. 39 коп.
перевищив реально понесені збитки.

При цьому, в порушення вимог ст. 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» суд не зменшив
страхове відшкодування на визначену
договором суму франшизи розміром 500
грн., стягнувши її із страхової
компанії, в той час, як франшиза
підлягає стягненню із ОСОБА_6

Необґрунтовано суд включив до судових
витрат, що підлягають стягненню з
відповідачів на користь позивача в
порядку, встановленому ст. 88 ЦПК
України, витрати ОСОБА_7 на дизельне
пальне, яке було використано ним при
переїзді автомобілем «Рено» з м. Москва
до м Херсона і з м. Херсона до м. Москва
для проведення судових
автотоварознавчих експертиз в сумі 2
272,72 грн., оскільки ці витрати виходять
за межі передбачених ст.ст. 86,87 ЦПК
України витрат, пов'язаних із
проведенням судових експертиз, оглядом
доказів за їх місцезнаходженням та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що на користь
позивача підлягають стягненню з
відповідачів пропорційно до розміру
задоволених щодо кожного з них вимог
документально підтверджені витрати на
сплату судового збору в сумі 229 грн. 40
коп. та оплату судових експертиз в сумі
962,60 грн. і 282,78 грн., а всього: 1 474 грн. 78
коп., із яких 883 грн. (59,9% задоволених
вимог) підлягають стягненню із ОСОБА_6,
а 581 грн. - із ПАТ «СК «Провідна» (39,4%
задоволених вимог), /а.с. 2,99,101/.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що ухвалене судом рішення
підлягає зміні із зменшенням розміру
стягнутого із ПАТ «СК «Провідна» на
користь ОСОБА_7 страхового
відшкодування із 3 758 грн. 48 коп. до 3 125
грн. 56 коп. (12 794,38-500-9 168,82), а розміру
стягнутих у відшкодування судових
витрат грошових коштів із 1 774 грн. 43 коп.
до 581 грн., а також із збільшенням
розміру стягнутих із ОСОБА_6 на користь
позивача у відшкодування матеріальної
шкоди грошових коштів з 4 180 грн. 59 коп.
до 4 755 грн. 62 коп. (17 050-9 168,82-3 125,56) та
зменшенням розміру стягнутих у
відшкодування судових витрат грошових
коштів із 1 973 грн. 03 коп. до 883 грн.

В решті частині доводи апеляційних
скарг висновки суду не спростовують і,
як такі, що не ґрунтуються на законі та
належних доказах, підлягають
відхиленню.

Так, колегія суддів не приймає до уваги
доводи ПАТ «СК «Провідна» про
необхідність врахування ПДВ при
визначенні розміру страхового
відшкодування, оскільки в спірних
правовідносинах не йдеться про виплату
страхового відшкодування
безпосередньо ОСОБА_7 на стадії
вирішення ним питання про передачу
пошкодженого транспортного засобу для
здійснення відновлювального ремонту
платником чи не платником податку на
додану вартість.

Пошкоджений з вини ОСОБА_6 автомобіль
на час вирішення судом спору
відремонтований і витребувані
позивачем грошові кошти є реально
понесеними витратами (прямими
збитками), тому положення пункту 36.2 ст.
36 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» до спірних
правовідносин, на думку колегії суддів,
застосуванню не підлягає.

Необґрунтованим є також твердження
ОСОБА_6 щодо стягнення витребуваних
позивачем грошових коштів із
страховика в повному об'ємі, так як їх
розмір не виходить за межі ліміту його
відповідальності, оскільки діючим в
Україні законодавством, що регулює
правовідносини, які виникли із
договору страхування, відшкодування
моральної шкоди страховиком
передбачено лише у випадку, коли вона
пов'язана із каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я (що в спірних
правовідносинах відсутнє), а при
визначенні розміру витрат, пов'язаних з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу підлягає
врахуванню знос, розрахований в
порядку, встановленому законом
(ст.ст.22,23,26-1,29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»).

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що в решті частині рішення
ухвалено судом з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстави для його скасування та
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позову відсутні.

На підставі викладеного, ст. 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_5, діючого від
імені ОСОБА_6, та приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» частково
задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 27 листопада 2013 року
частково змінити, збільшивши розмір
стягнутих із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 у
відшкодування матеріальної шкоди
грошових коштів з 4 180 грн. 59 коп. до 4 755
грн. 62 коп. та зменшивши розмір
стягнутих у відшкодування судових
витрат грошових коштів із 1 973 грн. 03 коп.
до 883 грн. Розмір стягнутого із
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» на
користь ОСОБА_7 страхового
відшкодування зменшити із 3 758 грн. 48
коп. до 3 125 грн. 56 коп., а розмір
стягнутих у відшкодування судових
витрат грошових коштів зменшити із 1 774
грн. 43 коп. до 581 грн.

В решті частині це ж рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з дня
його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя:
Л.В.Пузанова