Справа № 136/2685/13-ц Провадження №
22-ц/772/729/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Кривенко Д. Т.Категорія:
27Доповідач: Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Вінницької
області в складі :

головуючого: Ковальчука О.В.,

суддів : Медяного В.М.,
Нікушина В.П.

при секретарі : Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Фінансова компанія «Європейська
агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ
«ФК «Європейська агенція з повернення
боргів») до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ТОВ «ФК
«Європейська агенція з повернення
боргів» на рішення Липовецького
районного суду Вінницької області від 9
січня 2014 року у цій справі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ТОВ «ФК «Європейська
агенція з повернення боргів»
звернулось до суду із вказаним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що 08.07.2010
року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_2
було укладено кредитний договір №
594/1982SFDSP7 на суму у розмірі 5323,19 грн.,
строк дії договору сторонами узгоджено
у 36 місяців. Між ПАТ «Платинум Банк» та
ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС» було укладено
Договір про відступлення права вимоги,
за яким право вимоги по
вищезазначеному кредитному договору
було відступлене на користь ТОВ «ФК
«БІЗНЕСФІНАНС».

08.10.2012 року між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС»
та ТОВ «ФК «Європейська агенція з
повернення боргів» було укладено
Договір факторингу № 2, у відповідності
до умов якого, ТОВ «ФК" "БІЗНЕСФІНАНС»
відступило позивачу право вимоги від
відповідача коштів, включаючи
проценти, комісії, штрафні санкції та
інші платежі, сума яких, згідно виписки
з реєстру боржників від 08.10.2012 року
становить 3398,89 грн.

На виконання умов Договору факторингу
№ 2 від 08.10. 2012 року ТОВ «ФК
«БІЗНЕСФІНАНС» було направлено
відповідачу лист з повідомленням про
відступлення права вимоги до ТОВ «ФК
«Європейська агенція з повернення
боргів» по зазначеному кредитному
договору.

Згідно з умовами кредитного договору
ОСОБА_2 зобов'язався повернути кредит,
сплатити проценти за користування
кредитом, та виконати інші зобов'язання
в повному обсязі у строки і на умовах,
передбачених цим договором. Проте він
не виконав свого обов'язку та перестав
повертати наданий йому кредит в строки,
передбачені договором. У зв'язку з
істотними порушеннями відповідачем
умов кредитного договору, позивачем,
який набув права грошової вимоги, 16.10.2012
р. на адресу відповідача було
направлено повідомлення про зміну умов
кредитного договору, включення його
персональних даних до бази
персональних даних та вимогу про
погашення загальної суми боргу. Після
відступлення ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС»
позивачу права грошової вимоги до
відповідача, останній не здійснив
жодного платежу для погашення
кредитної заборгованості.

Таким чином, ОСОБА_2 має непогашену
заборгованість перед ТОВ «ФК
«Європейська агенція з повернення
боргів» за вказаним кредитним
договором в сумі 3398.89 грн., які позивач і
просив суд стягнути з відповідача на
свою користь.

Рішенням Липовецького районного суду
Вінницької області від 9 січня 2014 року у
задоволенні вказаних позовних вимог -
відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням,
позивач, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права та процесуального
права, в апеляційній скарзі просить
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове, яким позовні вимоги ТОВ
«ФК «Європейська агенція з повернення
боргів» задовольнити в повному обсязі.

Від ТОВ «ФК «Європейська агенція з
повернення боргів» надійшла заява про
розгляд справи за відсутності
представника даної юридичної особи,
зазначивши, що підтримує вимоги
апеляційної скарги.

Належним чином повідомлений про час і
місце розгляду справи ОСОБА_2 у судове
засідання в суд апеляційної інстанції
не з'явився, що відповідно до вимог ч. 2
ст. 305 ЦПК України не перешкоджає її
розгляду за його відсутності.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може буди скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено,
що за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених кредитним
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 525 ЦК одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. ст. 526, 530, 610 ЦК України
зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та цього Кодексу й у
встановлений у зобов'язанні строк.
Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. ст. 513, 514, 516, 517 ЦК
України правочин щодо заміни кредитора
у зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.
до нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Порядок заміни кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом. Первісний
кредитор у зобов'язанні повинен
передати новому кредиторові документи,
які засвідчують права, що передаються,
та інформацію, яка є важливою для їх
здійснення.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 57, 60 ЦПК України
суд вирішує цивільно-правовий спір на
засадах змагальності, кожна сторона
зобов'язана доказами довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що 08.07.2010 року між
ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № 594/1982SFDSP7,
предметом якого визначено грошові
кошти з цільовим призначенням на
поточні потреби у розмірі 5323,19 грн.,
строк дії договору сторонами узгоджено
у 36 місяців (а.с. 7-8).

Як вбачається із меморіального ордера
№39673767 від 09.07.2010 року відповідач
сплатив за товар грошові кошти у
розмірі 4230,00 грн. (а.с.9).

Згідно повідомлення, направленого на
адресу відповідача 19.06.2012 року, ПАТ
«Платинум Банк» довів його до відома
про те, що на підставі Договору про
відступлення права вимоги №20120619-Г від
19.06.2012 року, укладеного між ПАТ
«Платинум Банк» та ТОВ «ФК
«БІЗНЕСФІНАНС», право вимоги щодо
заборгованості до ОСОБА_3 відступлено
на користь ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС», а
сума заборгованості за кредитним
договором № 594/1982SFDSP7 від 08.07.2010 року на
дату переступання склала 2837,42 грн. (а.с.
18).

08.10.2012 року між ТОВ «ФК «БІЗНЕСФІНАНС»
та ТОВ «ФК «Європейська агенція з
повернення боргів» було укладено
договір факторингу №2 (а.с. 21-23).
Відповідно до якого ТОВ «ФК
«БІЗНЕСФІНАНС» відступило право
грошової вимоги щодо погашення
(стягнення) заборгованості з боржників,
зазначених у реєстрі заборгованостей
(Додаток №1 до цього договору), в
розмірі портфеля заборгованості.
Сторони погодили, що до фактора
переходять всі права правової грошової
вимоги, які належали клієнту за
кредитним договором (право вимоги), а
також права клієнту як вигодонабувача
на страхове відшкодування за договором
страхування, які є частиною кредитного
договору та відповідно до яких
застрахованою особою є боржник. При
цьому сторонами даного договору було
узгоджено ряд документів, що склали
невід'ємну частину договору
факторингу, зокрема поміж інших
документів: реєстр заборгованостей,
акти - прийому передачі документації,
реєстр заборгованостей на паперовому
та електронних носіях.

Проте такі додатки, що становили
невід'ємну частину договору
факторингу, позивачем не додано до
матеріалів позовної заяви як доказ, а
надано лише виписку з реєстру
боржників від 08.10.2012 року за підписом
представника позивача (а.с. 5).

Згідно повідомлення, направленого ТОВ
«ФК «БІЗНЕСФІНАНС» на адресу
відповідача 16 жовтня 2012 року, його було
проінформовано про відступлення права
вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція
з повернення боргів» по вказаному
кредитному договору із зазначенням
суми заборгованості, що на дату
відступлення склала 3398,89 грн. (а.с. 19).

16.10.2012 р. на адресу відповідача також
було направлено позивачем
повідомлення про зміну умов кредитного
договору, включення його персональних
даних до бази персональних даних та
вимогу про погашення загальної суми
боргу у розмірі 3398,89 грн. (а.с. 20).

Керуючись наведеними нормами
матеріального та процесуального права,
суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимого, виходив
із того, що позивач не надав суду
належних та допустимих доказів у
підтвердження його права вимоги до
відповідача за кредитним договором №
594/1982SFDSP7 від 08.07.2010 року, зокрема:
правочину щодо заміни кредитора у
зобов'язанні, вчиненого у такій самій
формі, що і правочин на підставі якого
виникло зобов'язання відповідача;
документи, які були невід'ємною
частиною договору факторингу та, які
засвідчували б права, що передаються.

Колегія суддів погоджується із такими
висновками і вважає, що вказаний позов
задоволенню не підлягає з підстав його
недоведеності, оскільки суду першої
інстанції позивачем не було надано
документи, які визначені невід'ємною
частиною вказаного договору
факторингу, зокрема належним чином
оформленого реєстру заборгованостей, а
також розрахунку суми кредитної
заборгованості саме у розмірі 3398,89 грн.

З огляду на положення ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів не приймає до уваги
подані позивачем до апеляційного суду
нові докази та обґрунтування щодо них,
оскільки не вбачає, що їх неподання до
суду першої інстанції було зумовлено
поважними причинами. Так, при розгляді
справи у суді першої інстанції позивач
не був позбавлений права надавати суду
додаткові докази, однак подав
клопотання про розгляд справи за
відсутності представника ТОВ «ФК
«Європейська агенція з повернення
боргів», зазначивши, що не заперечує
проти ухвалення судом рішення на
підставі наявних у справі доказів (а.с.
55).

Також не приймаються до уваги й доводи
апеляційної скарги щодо порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права, зокрема не
застосування судом при надходження
даної позовної заяви положень ст. 121 ЦПК
України. Даною нормою передбачено
випадки в яких суддя залишає позовну
заяву без руху за умови встановлення
недоліків щодо її форми та змісту й
сплати судового збору. З огляду на
матеріали справи й положення ст. ст. 119,
121 ЦПК України, таких недоліків судом
встановлено не було. Разом із тим,
позивач не позбавлений обов'язку
доводити ті обставини, на які він
посилається як на підставу своїх вимог,
а суд розглядає цивільну справу в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги і
зміст оскаржуваного судового рішення
не дають підстав для висновку про його
незаконність та необґрунтованість, а
тому відповідно до положень ст. 308 ЦПК
України апеляційну скаргу ТОВ «ФК
«Європейська агенція з повернення
боргів» слід відхилити, а рішення
Липовецького районного суду
Вінницької області від 9 січня 2014 року -
залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 308, 314, 315, 319, 324, 325 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська
агенція з повернення боргів» -
відхилити, рішення Липовецького
районного суду Вінницької області від 9
січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. На ухвалу може бути
подана касаційна скарга до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :
О.В. Ковальчук

Судді :
В.М. Медяний

В.П. Нікушин