Єдиний унікальний номер 269/2035/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2782/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі :

головуючого - судді Жданової В.С.

суддів
: Принцевської В.П., Канурної О.Д.

при
секретарі Забавіній М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Совєтського районного суду
м. Макіївки Донецької області від 21
лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Совєтського
Відділу державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції про виключення майна з акту
опису, звільнення його з-під арешту та
витребування майна, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Совєтського районного суду
м. Макіївки Донецької області від 21
лютого 2014 року ОСОБА_1 відмовлено у
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Совєтського Відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції про
виключення майна з акту опису,
звільнення його з-під арешту та
витребування майна.

ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким задовольнити її
позовні вимоги. В обгрунтування
доводів апеляційної скарги
посилається на те, що спірне майно
належить йому, а не ОСОБА_2, з якого
здійснюється стягнення, про що було
зазначено під час проведення опису
майна.

При розгляді справи судом першої
інстанції встановлено, що рішенням
Гірницького районного суду м. Макіївки
Донецької області від 19 квітня 2012 року
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
13240,66 грн. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди та 3000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, а також
судові витрати у розмірі 3180,97 грн. На
підставі виконавчого листа, виданого 30
липня 2012 року державним виконавцем
Совєтського ВДВС Макіївського МУЮ,
30.12.2012 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження, на
підставі якої 14 лютого 2013 року були
проведені виконавчі дії за адресою
АДРЕСА_1, де боржник здійснював
підприємницьку діяльність, а саме: опис
та арешт компресора СО-7Б,
електроболгарки Craft NWS 860,
електроболгарки Makita 9227св, мийки Powertec РТ
3965.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав доводи апеляційної скарги у
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти
задоволення апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з»явився, про розгляд справи
повідомлений належним чином, про що
свідчить його власноручна розписка (
а.с. 154)

Представник Совєтського ВДВС
Макіївського міського управління
юстиції просить апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін як законне
та обґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді
апеляційної інстанції, пояснення
сторін, дослідивши матеріали
цивільної справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав .

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції повно, всебічно і
об'єктивно розглянув заявлений позов і
на підставі наданих доказів дійшов
обгрунтованого висновку про
безпідставність вимог позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче
провадження» особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про зняття з нього
арешту.

Відповідно до положень статей 11, 25 ЗУ
«Про виконавче провадження» державний
виконавець під час відкриття або
здійснення виконавчого провадження
має право накласти арешт на майно
боржника.

Згідно п. 16 постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 26.12.2003
року «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»
вимоги інших осіб, а не учасників
виконавчого провадження, щодо
належності їм, а не боржнику майна, на
яке накладено арешт, вирішується
шляхом пред'явлення ними відповідно до
правил підвідомчості позову до
боржника та особи, в інтересах якої
накладено арешт, про визнання права
власності на майно і звільнення його
з-під арешту.

Згідно з частиною другою статті 368
Кодексу, пунктами 1, 2 частини другої
статті 17 Закону України "Про виконавче
провадження" виконавчими документами є
виконавчі листи, які видаються судами
за кожним судовим рішенням, що набрало
законної сили, та ухвали судів у
цивільних та інших справах. Відповідно
до цих положень як на виконання рішення
суду, яким закінчується розгляд справи,
відкривається виконавче провадження.
Сторонами виконавчого провадження є
стягувач і боржник.

Встановлено, що на підставі
виконавчого листа, виданого 30 липня 2012
року державним виконавцем Совєтського
ВДВС Макіївського МУЮ, 30.12.2012 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, на підставі
якої 14 лютого 2013 року були проведені
виконавчі дії за адресою АДРЕСА_1, де
боржник ОСОБА_2 здійснював
підприємницьку діяльність

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не надано доказів,
які б підтверджували право власності
на спірне майно.

Такий висновок суду першої інстанції
відповідає фактичним обставинам
справи та вимогам діючого цивільного
законодавства.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що спірне майно:
компресор СО-7Б, електроболгарка Craft NWS
860, електроболгарка Makita 9227св, мийка Powertec
РТ 3965. було описано та вилучено у
боржника ОСОБА_4 під час виконання ним
ремонтних робіт в межах
підприємницької діяльності, яку він
здійснював у АДРЕСА_1. Обставини
виявленням майна та його вилучення
було проведено у присутності понятих
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Допитаний в судовому
засідання в якості свідка ОСОБА_5
підтвердив те, що спірне майно було
виявлено на робочому місці ОСОБА_2 під
час виконання ним ремонтних робіт.

В обґрунтування своїх вимог щодо права
власності на описане та вилучене майно
ОСОБА_1, який є рідним братом боржника
ОСОБА_2, послався на товарні чеки, які
підтверджують факт придбання
компресор СО-7Б електроболгарка Makita
9227св. Суд першої інстанції
обґрунтовано не визнав вказані товарні
чеки належними доказами, оскільки ПП
ОСОБА_7 заявила, що чек від 20.12.2011 р. нею
не виписувався, електричними або
будь-якими іншими приладами вона
ніколи не торгувала. Крім того, товарні
чеки містять інформацію щодо ціни
товару і не містять інформації щодо
особи, яка цей товар придбала.

За таких обставин висновок суду першої
інстанції про те, що позивачем не
надано належних та допустимих доказів
про право власності на описане майно
компресор СО-7Б, електроболгарку Craft NWS
860, електроболгарку Makita 9227св, мийку Powertec
РТ 3965 є вірним.

Доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження суду першої
інстанції і не дають підстав для
висновку про порушення судом першої
інстанції норм матеріального або
процесуального права, що призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315 ЦПК
України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Совєтського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 21
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга на неї може бути
подана до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді :