Провадження №2/761/1653/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 квітня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді
Піхур О.В.

при секретарі
Маліченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ВРЕР №8
УДАІ в м. Києві про визнання недійсними
довіреності, договору, свідоцтва та
поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2013 року позивачка
звернулася до Оболонського районного
суду м. Києва з даним позовом.

Ухвалою Оболонського районного
суду м. Києва від 06.12.2013 року дана
цивільна справа направлена до
Шевченківського районного суду м.
Києва.

Позовні вимоги, які були уточнені
в ході розгляду справи, обґрунтовані
тим, що ОСОБА_2 (далі - відповідач 1)
перебуваючи з ОСОБА_1 (далі - позивач) у
зареєстрованому шлюбі, на власний
розсуд розпорядився автомобілем «DAEWOO
LANOS» 2010 р. вип., держ. № НОМЕР_1, який
належав на праві спільної сумісної
власності. Відповідач 1 надав
довіреність з правом передоручення
ОСОБА_4 (далі - третя особа 1), ОСОБА_5
(далі - третя особа 2) та ОСОБА_6 (далі -
третя особа 3), яким надав право
керування та розпорядження
транспортним засобом. 03.07.2012 р. спірний
автомобіль був відчужений ОСОБА_3 (далі
- відповідач 2) на підставі довідки -
рахунку. Позивач вважає вказані
правочини недійсними, оскільки, даний
автомобіль є спільною власністю
подружжя, а позивач своєї згоди на
видачу довіреності та відчуження
автомобіля не надавала. Крім
автомобіля, у користуванні відповідача
1 знаходиться холодильник «ARISTON», який
був придбай за кошти, які були
подаровані позивачу, а отже є її
особистою власністю.

Тому, позивач просила суд визнати
недійсною довіреність на право
керування та розпорядження
транспортним засобом від 12.04.2011 р.,
видану ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_4. ОСОБА_5,
ОСОБА_6, що була посвідчена приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 та
зареєстрована в реєстрі за № 330, з
моменту її вчинення та анулювати її у
Єдиному реєстрі довіреностей; визнати
недійсним договір купівлі - продажу у
вигляді довідки - рахунку від 03.07.2012 р.
виданої на автомобіль «DAEWOO LANOS» 2010 р.
вип., держ. № НОМЕР_1, укладений одним із
подружжя без згоди іншого; визнати
недійсним свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2 від 03.07.2012
р., видане ВРЕР № 8 УДАІ в м. Києві на ім'я
ОСОБА_3; визнати за позивачем право
власності на ? частину автомобіля «DAEWOO
LANOS» 2010 р. вип., держ. № НОМЕР_1; поділити
автомобіль між мною та відповідачем
таким чином: автомобіль «DAEWOO LANOS» 2010 р.
вип., держ. № НОМЕР_1 залишити
відповідачеві ОСОБА_2, стягнувши з
нього на користь позивача грошову
компенсацію ? вартості автомобіля, що
становить 27866,65 (двадцять сім тисяч
вісімсот шістдесят шість) грн. 65 коп.;
визнати холодильник «ARISTON» особистою
власністю позивача та стягнути з
відповідача на користь позивача
грошову компенсацію його вартості 3789,00
грн. та стягнути судові витрати.

Ухвалою суду від 01.04.2014 р. позовні
вимоги щодо визнання холодильника
"ARISTON" особистою власністю позивача та
стягнення з відповідача 1 грошової
компенсації були залишені без
розгляду.

У судовому засіданні позивач та
представник позивача позовні вимоги
підтримали та просили задовольнити їх
в повному обсязі.

Відповідачі, представник
відповідача 1 та третя особа 3 в
судовому засіданні заперечували проти
позову, оскільки, спірний автомобіль
був відчужений під час шлюбу, а кошти
отриманні від його продажу були
витрачені на особисті потреби
позивачем та відповідачем 1. Наявні в
матеріалах справи письмові
заперечення відповідач 1 не підтримав.

У судовому засіданні було
встановлено, що позивач та відповідач 1
перебували у зареєстрованому шлюбі у
період з 16.08.1991 р. по 05.12.2012 р., що
підтверджується рішенням
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 05.12.2012 р. (а.с.12).

12 квітня 2011 року, на імена третіх
осіб, відповідачем 1 була видана
довіреність із правом відчуження
спірного автомобіля, який належав
відповідачу 1 на підставі Свідоцтва про
реєстрацію НОМЕР_3 (а.с.53).

Як вбачається із Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_2, 03.07.2012 р. автомобіль був
зареєстрований на ім'я відповідача 2, на
підставі довідки - рахунку № ДПІ 416101
від 03.07.2012 р. та свідоцтва про
реєстрацію НОМЕР_3 (а.с.62,74).

Дружина, чоловік розпоряджаються
майном, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, за
взаємною згодою. При укладенні
договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового (ч.1,2 ст. 65 СК
України).

Представництвом є
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237
ЦК України).

Довіреністю є письмовий документ, що
видається однією особою іншій особі
для представництва перед третіми
особами. Довіреність на вчинення
правочину представником може бути
надана особою, яку представляють
(довірителем), безпосередньо третій
особі (ч. 3 ст. 244 ЦК України).

Нотаріальне посвідчення правочину
здійснюється нотаріусом або іншою
посадовою особою, яка відповідно до
закону має право на вчинення такої
нотаріальної дії, шляхом вчинення на
документі, в якому викладено текст
правочину, посвідчувального напису.
Нотаріальне посвідчення може бути
вчинене на тексті лише такого
правочину, який відповідає загальним
вимогам, встановленим статтею 203 цього
Кодексу (ч. 2,3 ст. 209 ЦК України).

Відповідно до п.7. Постанови Пленуму ВСУ
№ 9 від 06.11.2009 року правочин може бути
визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

У п. 8. даної Постанови зазначено, що
відповідно до частини першої статті
215 ЦК підставою недійсності
правочину є недодержання стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення
правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 203 ЦК України, правочин
має вчинятися у формі, встановленій
законом.

У тексті довіреності мають бути
зазначені місце і дата її складання
(підписання), прізвища, імена, по
батькові (повне найменування для
юридичної особи), місце проживання
(місцезнаходження - для юридичної
особи) представника і особи, яку
представляють, а в необхідних випадках
і посади, які вони займають. У
довіреностях, що видаються на вчинення
правочинів щодо розпорядження майном,
також зазначається реєстраційний
номер облікової картки платника
податків довірителя (податковий номер).
У довіреностях, виданих на ім'я
адвокатів, можуть зазначатися їх
статус та членство в адвокатському
об'єднанні (якщо адвокат є членом
адвокатського об'єднання) (п. 2.5 глави 4
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
як вбачається з матеріалів справи
позивачем не було надано доказів на
обґрунтування своїх позовних вимог.

Заслухавши пояснення та надані по
справі докази, враховуючи те, що
спірний автомобіль був відчужений під
час перебування у шлюбі позивача та
відповідача 1, 03.07.2012 р., а кошти отримані
від його відчуження були витрачені на
потреби подружжя та те, що при
нотаріальному посвідченні довіреності
не передбачено отримання письмової
згоди одного з подружжя, суд дійшов
висновку, що у задоволенні позовних
вимог необхідно відмовити в повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209, 212-218, 223, ЦПК
України; ст.ст. 203, 215, 237, 244 ЦК України
суд, ЗУ «Про нотаріат» Постанови ВСУ № 9
від 06.11.2009 р., Порядком вчинення
нотаріальних дій -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи : ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ВРЕР №8 УДАІ в м. Києві про
визнання недійсними довіреності,
договору, свідоцтва та поділ майна
подружжя - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя