Провадження № 2/742/434/14
Єдиний унікальний № 742/1117/14
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2014 року Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області в складі: головуючого судді
Циганка М.О., розглянувши заяву про
забезпечення позову Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційне підприємство
«Прилуки-Агропереробка» та ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором ,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-комерційне підприємство
«Прилуки-Агропереробка» та ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Ухвалою судді від 25 березня 2014
року відкрито провадження у даній
справі, яка призначена до судового
розгляду в Прилуцькому міськрайонному
суді на 10 год. 00 хв. 09 квітня 2014 року .

26 березня 2014 року через канцелярію
суду, представником позивача було
подано заяву про вжиття заходів
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на грошові кошти, що знаходяться
на поточних рахунках відповідача ТОВ
«Виробничо-комерційне підприємство
«Прилуки-Агропереробка» в межах
заявленої до стягнення суми. В
обґрунтування своєї заяви позивач
вказує на те, що невжиття заходів до
забезпечення позову може утруднити та
зробити неможливим виконання рішення
суду зважаючи на значний розмір
заявленої до стягнення суми боргу та
наявність у відповідача кредиту в
іншій банківській установі.

Суд, вивчивши матеріали справи та
дослідивши їх в частині вирішення
заяви про забезпечення позову, не
вбачає на даній стадії розгляду справи
підстав для забезпечення позову з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України,
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно ч.1,3 ст. 151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені ЦПК
України заходи забезпечення позову,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Частиною 2 ст.151 ЦПК України у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено причини, у зв»язку з
якими потрібно забезпечити позов.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК
України позов забезпечується, в тому
числі, накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Згідно з п.4 постанови Пленуму
Верховного суду України від 22 грудня 2006
року №9, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з»ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпеченення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.
Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв»язку із застосуванням відповідних
заходів.

Як вбачається з матеріалів заяви,
заявником не надано доказів того, що
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову, не
обґрунтовано доводів, у зв»язку з якими
потрібно забезпечити позов,
необґрунтовано необхідність
застосування саме такого виду
забезпечення позову. Саме накладення
арешту на грошові кошти відповідача,
може призвести до невиплати заробітної
плати працівникам даного підприємства
та взагалі зупинення його
господарської діяльності.

Крім того, в забезпечення
зобов'язань по кредитному договору
відповідач ТОВ «Виробничо-комерційне
підприємство «Прилуки-Агропереробка»
передав в іпотеку позивачеві нежитлові
будівлі, що в сумарному виразі вартості
майна повинно забезпечувати виконання
зобов'язань відповідача, і
підтверджується п.2.5.2. Договору
кредитної лінії №2 (а.с.6). Також, між
позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був
укладений договір поруки про солідарну
відповідальність в повному обсязі за
своєчасне та повне виконання ТОВ
«Виробничо-комерційне підприємство
«Прилуки-Агропереробка» своїх
зобов»язань за кредитним договором.

Заява про забезпечення позову
вмотивована лише припущеннями та
побоюваннями щодо невиконання рішення
суду в разі задоволення позову. З
урахуванням зазначеного, суд вважає, що
вимога позивача про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
грошові кошти, що знаходяться на
поточних рахунках відповідача ТОВ
«Виробничо-комерційне підприємство
«Прилуки-Агропереробка» на даний час є
необґрунтованою та відповідно не
підлягає задоволенню.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 151,153,208-210 ЦПК України,
суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви про
забезпечення позову Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" до Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційне підприємство
«Прилуки-Агропереробка» та ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити .

Ухвала суду може бути оскаржена до
апеляційного суду Чернігівської
області через Прилуцький
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
М.Циганко