Ухвала

іменем україни

26 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Парінової І.К., Фаловської
І.М.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
Бортниківської сільської ради
Фастівського району Київської області
про визнання недійсним рішення та
визнання права власності на земельну
ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_5
на рішення апеляційного суду Київської
області від 24 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, посилаючись на те, що
відповідачка перешкоджає їй
користуватися власною земельною
ділянкою, у зв'язку з чим просила
зобов'язати останню знести самовільно
збудовані споруди, частину паркану та
оформити договір сервітуту на земельну
ділянку.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_5
звернулася до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_4, Бортниківської
сільської ради Фастівського району
Київської області про визнання
недійсним рішення та визнання права
власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона
є власницею жилого будинку АДРЕСА_1,
який розташований на спірній земельній
ділянці, у наданні дозволу на
виготовлення технічної документації
на яку їй було незаконно відмовлено
рішенням сільської ради.

Рішенням Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 15 жовтня
2013 року в задоволенні первісного
позову відмовлено, зустрічні позовні
вимоги задоволено частково. Визнано
недійсним рішення сесії
Бортниківської сільської ради
Фастівського району Київської області
від 12 лютого 2013 року в частині
відмови ОСОБА_5 в наданні дозволу на
виготовлення технічної документації
на земельну ділянку, у задоволенні
решти зустрічних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 24 грудня 2013 року зазначене
рішення міськрайонного суду в частині
задоволення вимог ОСОБА_5 про
скасування рішення сільської ради
скасовано й в цій частині ухвалено нове
рішення, яким відмовлено в задоволенні
таких вимог. В іншій частині рішення
суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення апеляційного суду скасувати,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, і залишити в силі рішення суду
першої інстанції, що було помилково
скасовано.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання
про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_5, апеляційний суд
виходив з того, що спірна земельна
ділянку, вибула з комунальної
власності й згідно державного акта,
який ніким не оскаржений, перебуває у
власності ОСОБА_6 - колишнього власника
жилого будинку, що на ній розташований,
а відтак сільська рада правомірно
відмовила ОСОБА_5 у наданні дозволу на
виготовлення технічної документації
на таку земельну ділянку.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками, оскільки вони узгоджуються
з матеріалами та обставинами справи.

Суд апеляційної інстанції правильно
визначив характер спірних
правовідносин й вірно застосував
положення норм матеріального права, й
оцінивши усі забрані у справі докази,
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення первісного та зустрічних
позовів.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 на
увагу не заслуговують.

Матеріали витребуваної справи не
свідчать про те, що апеляційним судом
при розгляді даної справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, наведені у
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 24 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Савченко В.О.

Парінова І.К.

Фаловська І.М.