У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську заяву
ОСОБА_1 про скасування заходів
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська перебувала
цивільна справа за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське фінансове агентство
«Верус», ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.

05 лютого 2010 року ухвалою Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
частково задоволено заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту в межах заявлених позовних
вимог - 437198,88 грн.: на грошові кошти,
рухоме та нерухоме майно, яке належить
ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_1 (
АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1,
ІПН НОМЕР_3), шляхом заборони будь-яким
особам укладати угоди стосовно цього
майна, проводити його реєстрацію та
перереєстрацію, здійснювати його
відчуження.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 28 грудня 2010 року
позовну заяву публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості задоволено частково.

18 березня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з заявою про
скасування заходів забезпечення
позову пославшись на те, що ухвалою
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 04 жовтня 2011 року
було частково скасовано заходи
забезпечення позову, а саме знято арешт
з приватного будинку, що належить на
праві приватної власності ОСОБА_2. У
зв'язку з тим, що знято арешт з майна,
яке належить на праві приватної
власності ОСОБА_2, заявнику необхідно
також зняти арешт, який був накладений
на майно заявника, як майно поручителя.
Окрім того заявником вказано, що
відповідно додаткової угоди між ПАТ
КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 відбулася
заміна поручителя на ОСОБА_3.

У судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляд у справи повідомлені належним
чином, заявник просив розглянути
справу за його відсутності.

У відповідності до ч. З ст. 154 ЦПК
України заходи забезпечення позову
можуть бути скасовані судом, який
розглядає справу.

Дослідивши матеріали справи та заяву
ОСОБА_1, суд вважає за необхідне
відмовити заявнику в задоволенні заяви
про скасування арешту, накладеного на
майно, що належить ОСОБА_1, виходячи з
наступного.

Згідно до ч. З, 6 ст. 154 ЦПК України, п. 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», заходи
забезпечення позову мають тимчасовий
характер і діють до виконання рішення
суду, яким закінчується розгляд справи
по суті. Якщо у задоволенні позову
відмовлено, суд може одночасно з
ухваленням рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що заява про скасування заходів
забезпечення позову, вжитих відповідно
до ухвали Жовтневого районного суду
від 05 лютого 2010 року, не може бути
задоволена, оскільки заявником не
надано суду жодних доказів в
обґрунтування своєї позиції щодо
скасування заходів забезпечення
позову. Окрім того суду надано лист
ПАТ КБ «ПриватБанк» від 21 серпня 2013
року згідно якого рішення суду від 28
грудня 2010 року в повній мірі на даний
час не виконано.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали
даної цивільної справи, приходить
висновку, що в задоволенні заяви
необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
154, ст.ст. 208- 210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
скасування заходів забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення ухвали,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя
С.О. Демидова