Справа № 502/2362/14-ц
УХВАЛА

10 жовтня 2014 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Балан М.В., при секретарі Урсул Г.К., розглянувши у судовому засіданні подання Відділу Державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції про оголошення в розшук і встановлення тимчасового обмеження відносно ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязання за рішеннями суду

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції за погодженням начальника Відділу подав до суду подання про оголошення в розшук і встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання боржником грошового зобовязання за рішеннями суду про стягнення суми заборгованості. Постановою державного виконавця було відкрите виконавче провадження, але ОСОБА_1 добровільно не виконує рішення суду з моменту набранням ними законної сили.

Державний виконавець в поданій заяві просить суд розглядати справу у його відсутність, підтримує подання у повному обсязі.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає подання обґрунтованим та таким, що є заснованим на законі та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 375 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. В поданні державний виконавець вказує, що у державного виконавця відсутні відомості про фактичне проживання, перебування та місцезнаходження боржника, і встановити державним виконавцем не представляється можливим. Судом встановлено, що дійсно теперішнє місце проживання божника не є відомим, на зазначених адресах не проживає, фактичне його проживання та місцезнаходження не є відомим, що унеможливлює виконання рішення суду та є підставою для оголошення розшуку боржника.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи

або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Частиною 2 ст. 377-1 ЦПК передбачено, що суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. Керуючи даною нормою суд приймає рішення без виклику боржника у судове засідання.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси по справі № 2-2182/11, виданий судом 21.04.2011 року, стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» суму шкоди 903998,58 грн..

Відповідно до виконавчого листа Овідіопольського районного суду по справі № 509/3416/13-ц, виданий судом 12.12.2012 року, звернено стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк», а саме зобовязано боржника ОСОБА_1 передати ПАТ АБ «Укргазбанк» оригінал договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.09.2008 року № 15822 та інші правовстановлюючі документи.

Державною виконавчою службою Кілійського управління юстиції по виконанню даних виконавчих листів відкрито виконавче провадження постановами держвиконавця серія ВП № 44322221 від 08.08.2014 року та серія ВП № 44320483 від 11.08.2014 року.

Але, як вказав державний виконавець в матеріалах подання, у виконавчому провадженні було встановлено, що боржник відсутній за вказаною адресою, з моменту набрання судовими рішеннями законної сили і до сьогодення минуло більше року, але боржник добровільно не виконує рішення суду, не виконує ніяких дій щодо сплати встановленої суми заборгованості згідно з рішеннями суду.

Невиконання рішення посадової особи є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Тому державний виконавець, на виконання пункту 2 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24.03.2008 року № 261/2008, приймає відповідні заходи щодо примусового виконання рішення суду щодо стягнення кредитної заборгованості.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розвязання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України».

Положеннями статті 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках якщо діють неврегульовані договірні невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Отже, наявність в особи невиконаних грошових зобовязань, покладених на боржника рішенням суду, є підставою для оголошення його в розшук та обмеження його у праві виїзду за межі України. Суд вважає, що наявність заборгованості, невиконання в добровільному порядку рішення суду, яке набрало законної сили у встановленому законом порядку, є достатньою підставою для оголошення в розшук та обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1.

Пунктом 8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» передбачено, що на Державну прикордонну служби відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення вїзду в України або виїзду з України осіб, яким згідно з законодавством не дозволяється вїзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно дорученнями правоохоронними органами.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 14, 377-1 ЦПК, Законами України «Про виконавче провадження», «Про державну прикордонну службу України», «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів», суд

У Х В А Л И В:

Оголосити розшук боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Копію ухвали для проведення розшуку направити Кілійському РВ ГУ МВС України в Одеській області для виконання. При встановленні місця перебування ОСОБА_1 повідомити Відділ Державної виконавчої служби Кілійського РУЮ.

Тимчасово обмежити громадянку України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею зобовязання за виконавчим листом Овідіопольського районного суду № 509/3416/13-ц від 12.12.2013 року та за виконавчим листом Київського районного суду м. Одеси № 2-2182/11 від 21.04.2011 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з моменту її проголошення до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Кілійський районний суд Одеської області.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4