Справа № 755/763/14-ц
У Х В А Л А

про
повернення позовної заяви

"19" березня 2014 р. суддя Дніпровського
районного суду м. Києва Катющенко В.П.
перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120
ЦПК України за позовною заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В :

31 грудня 2013 року до Дніпровського
районного суду м. Києва надійшов позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
20 січня 2014 року вказану позовну заяву
було передано в провадження судді
Катющенко В.П. в порядку визначеному ст.
11-1, ч.1 ст. 118 ЦПК України.

Ухвалою судді Дніпровського районного
суду м. Києва від 20 січня 2014 року
позовна заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» була залишена без руху та
надано строк для усунення недоліків до
03 лютого 2014 року, але не більше ніж три
дні з дня отримання позивачем ухвали.

18 березня 2014 року представником
позивача подана до суду заява на
усунення недоліків.

Вивчивши зміст поданої заяви та
додатків до неї, суддя приходить до
наступного.

Так, звертаючись до Дніпровського
районного суду м. Києва з позовними
вимогами до ОСОБА_1, позивач відповідно
до заявлених позовних вимог просив суд:
стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» суму
заборгованості за договором № 008/1949/07/1
про кредитування поточного рахунку
(овердрафт) від 04 жовтня 2007 року у
розмірі 15072,29 гривень; стягнути з ОСОБА_1
на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
суму заборгованості за договором №
001/7334/07 про видачу та обслуговування
міжнародних кредитних пластикових
карток (приватних) від 20 квітня 2007 року
у розмірі 59 489,24 гривень; стягнути з
ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» витрати на сплату судового
збору у розмірі 745,62 гривень.

Підставами для залишення позовної
заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» без
руху, слугувало те, що позивачем не було
обґрунтовано вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості за двома
різними договорами, оскільки позовні
вимоги носять різні підстави позову, що
виникають з окремих правовідносин, так
як мали місце різні договори, що
укладалися з відповідачем, які не
можуть бути предметом одночасного
судового розгляду, оскільки порядок їх
укладання, виконання, наявність
заборгованості по них, а також підстави
набуття права у позивача вимагати
виконання зобов`язань за такими
договорами, виникло на підставі різних
договорів, у зв'язку з чим об'єднання
даних позовних вимог в одне
провадження ЦПК не передбачено.

У заяві про усунення недоліків
представником позивача зазначено, що
оскільки за своєю правовою природою
договори є кредитними договорами,
відповідно до відносин за даними
кредитними договорами застосовуються
одні і ті ж самі положення Цивільного
кодексу України, у зв`язку з чим позовні
вимоги є однорідні, і можуть бути
предметом одночасного судового
розгляду.

За вимог ч. 2 ст. 118 Цивільного
процесуального кодексу України
позивач має право об`єднати в одній
позовній заяві кілька вимог, пов`язаних
між собою.

Таким чином, в одній позовній заяві
може бути об'єднано кілька вимог,
зв'язаних між собою підставою
виникнення або поданими доказами.

Позивач має право об'єднати в одній
позовній заяві кілька вимог, пов'язаних
між собою підставою виникнення або
поданими доказами (зокрема, про
стягнення неповернутого кредиту,
відсотків за користування кредитом і
неустойки; про визнання недійсним акта
і про відшкодування заподіяної у
зв'язку з його виданням шкоди; про
стягнення вартості недостачі товару,
одержаного за кількома транспортними
документами і оформленої одним актом
приймання або коли такий товар
сплачено за одним розрахунковим
документом; про спонукання до
виконання зобов'язань за договором і
про застосування заходів майнової
відповідальності за його невиконання
тощо).

Однорідними можуть вважатися позовні
заяви, які, пов'язані з однорідними
позовними вимогами (про стягнення
боргу на підставі одного договору
(правочину) або декількох договорів
(правочинів), які взаємопов`язані між
собою) і водночас подані одним і тим же
позивачем до одного й того самого
відповідача (чи відповідачів) або хоча
й різними позивачами, але до одного й
того ж відповідача. Однорідними ж
позовними вимогами є такі, що виникають
з одних і тих самих або з аналогічних
підстав і водночас пов'язані між собою
одним і тим самим способом захисту прав
і законних інтересів.

Як вбачається з позовних вимог ТОВ «ОТП
Факторинг Україна», останнє просить
суд стягнути з відповідача
заборгованість в сумі 15 072, 29 грн., за
договором №008/1949/07/1 про кредитування
поточного рахунку (овердрафту) від 04
жовтня 2007 року укладеного між ЗАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_1, право вимоги за яким
перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» на підставі договору
факторингу №27/01/12 від 27 січня 2012 року
укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ
«ОТП Факторинг Україна», а також
заборгованість в сумі 59 489,24 грн., за
договором №001/7334/07 про видачу та
обслуговування міжнародних кредитних
пластикових карток (приватних) від 20
квітня 2007 року укладеного між ЗАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_1, право вимоги за яким
перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» на підставі договору
факторингу №01/06/11 від 25 червня 2011 року
укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ
«ОТП Факторинг Україна».

З наведеного вбачається, що заявлені
позивачем, ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
позовні вимоги про стягнення
заборгованості з відповідача, ОСОБА_1,
не є однорідними, тобто не пов`язані між
собою, оскільки виникають з різних
договорів укладених з відповідачем, а
порядок їх укладання, виконання,
наявність заборгованості по них, а
також підстави набуття права у
позивача вимагати виконання
зобов`язань за такими договорами, яке
також виникло на підставі різних
договорів факторингу є окремим
предметом доказування. Посилання
представника позивача у заяві на те, що
зазначені вимоги об`єднані позивачем в
одній позовній заяві, оскільки
регулюються одними і тими ж
положеннями Цивільного кодексу
України, не є в розумінні Цивільного
процесуального кодексу України такими,
що пов`язані між собою.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 126
Цивільного процесуального кодексу
України, залежно від обставин справи
суддя чи суд мають право постановити
ухвалу про роз`єднання кількох
поєднаних в одному провадження вимог у
самостійні провадження, якщо їх
спільний розгляд ускладнює вирішення
справи.

За вимог ст. 11 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь в справі
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

В той же час, суд на стадії відкриття
провадження у справі, з урахуванням
поданої представником позивача заяви
на усунення недоліків, позбавлений
можливості вирішити питання про
роз`єднання поєднаних в одному
провадженні вимог у самостійні
провадження.

Аналізуючи вищевикладене, суддя
приходить до висновку, що у визначений
судом строк, позивач ТОВ «ОТП Факторинг
Україна», не надало доказів, які мали б
підтвердити виконання вимог суду, які
викладені в ухвалі судді від 20 січня 2014
року, у поданій 18 березня 2014 року заяві
не навело обґрунтувань щодо належності
об`єднання в одній позовній заяві
кількох вимог, не зазначило в чому
полягає їх взаємопов`язаність, що
унеможливлює вирішити питання про
відкриття провадження у справі,
оскільки позовна заява, та відповідно
додатки до неї, не відповідають вимогам
Цивільного процесуального кодексу
України.

Відповідно до ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України, якщо
позивач відповідно до ухвали суду, у
встановлений строк, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали, не виконає вимоги
визначені ст. ст. 119, 120 Цивільного
процесуального кодексу України, заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві.

Частиною 5 ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України
встановлено, що повернення заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 119, 120, 121, 209, 210, 293, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, -

У Х В А Л И В:

Позовну Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
вважати такою, що не подана та
повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: