У Х В А Л А

01 квітня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Рівненської області в складі

головуючого: Хилевич С.В.

суддів: Демянчук С.В., Шеремет А.М.

секретар судового засідання Ковальчук
Л.В.

за участю заявника,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
судді Рівненського міського суду від 28
лютого 2014 року в справі за заявою
ОСОБА_1 про підтвердження факту
громадянських прав на присадибну
земельну ділянку,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Рівненського міського
суду від 28 лютого 2014 року заяву ОСОБА_1
про підтвердження факту громадянських
прав на земельну ділянку
реабілітованої сім'ї залишено без
розгляду та роз'яснено про його право
звернутися до суду в порядку позовного
провадження з позовом на загальних
підставах за місцем знаходження
земельної ділянки.

У поданій на ухвалу апеляційній скарзі
заявник покликався на її незаконність
через порушення судом норм
процесуального права.

Просив скасувати оскаржувану ухвалу
судді, підтвердивши факт наявності у
нього права на присадибну земельну
ділянку реабілітованої сім'ї.

Заслухавши суддю-доповідача, думку
ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів прийшла до висновку про її
задоволення, виходячи з такого.

Залишаючи заяву без розгляду, суддя
першої інстанції виходив з того, що за
викладених у заяві обставин
встановлено наявність спору про
майнове право, тому ця заява не може
бути розглянута у порядку окремого
провадження, а її належить вирішувати в
позовному провадженні за місцем
знаходження спірного об'єкта
нерухомості - земельної ділянки.

Проте з такими висновками не можна
погодитися.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою,
якою просив встановити факт
громадянських прав на присадибну
земельну ділянку. За змістом заяви,
наявність спірних відносин з приводу
права на майно він заперечував (а.с. 1-1,
зв.).

Норми ч.1 ст. 256 ЦПК України встановлюють
перелік можливих справ про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, серед яких факт, який просить
встановити ОСОБА_1, не наведено. Частина
2 цієї статті вказує, що у судовому
порядку можуть бути розглянуті інші
факти, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Згідно із ч. 1 ст. 258 ЦПК України у заяві
повинно бути зазначено:

1.) який факт заявник просить
встановити та з якою метою;

2.) причини неможливості одержання
або відновлення документів, що
посвідчують цей факт;

3.) докази, що підтверджують факт.

Таким чином судді першої інстанції
необхідно було застосувати вимоги ст.
121 ЦПК України щодо усунення недоліків
заяви і з'ясувати, чи визначено законом
інший - позасудовий спосіб
встановлення факту, що має юридичне
значення, мету встановлення факту,
якими доказами він підтверджується, а
також, хто є заінтересованою особою в
справі.

За таких обставин висновки судді про
наявність спору про право є
передчасними.

Порушення суддею порядку,
встановленого для вирішення питання,
відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України є
підставою для скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 324-325 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу судді Рівненського міського
суду від 28 лютого 2014 року скасувати, а
питання щодо відкриття провадження у
справі передати до суду першої
інстанції.

Головуючий:
С.В.Хилевич

Судді:
С.В.Демянчук

А.М.Шеремет