АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц-791/938/2014
Головуючий в І інстанції:
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року квітня місяця 02 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Полікарпової
О.М.Суддів:Лісової Г.Є. Прокопчук Л.П.При
секретарі:Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Голопристанського
районного суду Херсонської області від
09 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про стягнення
грошової компенсації та поділ
спільних коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із позовом, в якому просив визнати
за ним право власності на 1/3 частину
будинку АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_5
та виділити йому 1/3 частку в натурі.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначав, що з 2003 року перебував у
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою
ОСОБА_7, проживав у спірному будинку і з
03.09.2003 року був зареєстрований у ньому.
На протязі 10 років відкрито та
безперервно володів будинком, що
належить ОСОБА_5 За час проживання з
дружиною в будинку за свої кошти зробив
у ньому капітальний ремонт, а отже
вважає, що набув право власності на
частку в будинку. Крім того, у 2013 році
він та дружина отримали прибуток від
реалізації продукції з присадибної
ділянки у розмірі 12000 грн., які дружина
забрала собі і відмовляється поділити
прибуток порівну.

Під час розгляду справи позивач змінив
свої вимоги і просив стягнути на його
користь з відповідачів солідарно
грошову компенсацію його частки у
понесених разом з дружиною витратах на
капітальний ремонт будинку, яка
складає 68486, 50 грн.

Рішенням Голопристанського районного
суду Херсонської області від 09 грудня
2013 року позов задоволено частково.

Стягнуто ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
грошову компенсацію у рахунок
понесених витрат на ремонт будинку
АДРЕСА_1 у розмірі 68 486 грн. 50 коп., що
становить 1/2 частину загальної
вартості проведених будівельних та
ремонтних робіт.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_5 подала на нього апеляційну
скаргу. Посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просила рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

У письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_6 її доводи не визнає,
вважає рішення суду законним та
обґрунтованим.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач та
відповідач ОСОБА_7 перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 27.03.2003 року. З
пояснень сторін вбачається, що з
вересня 2003 року подружжя проживало в
будинку по АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_5

Допитані в суді першої інстанції
свідки підтвердили, що позивач та його
дружина протягом всього часу свого
проживання проводили за свої гроші
будівельні та ремонтні роботи у
спірному будинку. При цьому заперечень
з боку ОСОБА_5 не виникало. Витрати на
ремонтні роботи підтверджуються
накладними та чеками.

Задовольняючи позов про стягнення з
власника будинку ОСОБА_5 грошової
компенсації вартості будівельних та
ремонтних робіт, проведених у будинку,
суд послався на ст.156 Житлового кодексу,
яка регулює відносини членів сім'ї
власника будинку.

Колегія суддів з таким висновком
районного суду погодитись не може.

Як правильно встановив суд і цього не
заперечували сторони, власником
будинку є ОСОБА_5, яка проживає за іншою
адресою. Відповідачка ОСОБА_7 є її
донькою, а позивач - зятем, які
проживають за іншою адресою і не є
членами сім'ї власника житла у
розумінні ст. 405 ЦК України.

Між подружжям ОСОБА_7 та ОСОБА_5
фактично склались відносини щодо
безоплатного найму житла.

Відповідно до ст. 811 ЦК України договір
найму житла повинен бути укладений у
письмовій формі.

Відповідачі надали суду письмовий
договір найму від 25 червня 2005 року, який
ніким не оскаржено.

Частиною 5 ст. 778 ЦК України передбачено,
якщо наймач без згоди наймодавця
зробив поліпшення, які неможливо
відокремити без шкоди для речі, він не
має права на відшкодування їх вартості.
Дозвіл на внесення поліпшень в майно
повинен бути наданий наймодавцем у
формі, що відповідає договору найму.

Колегія суддів не може погодитись з
висновком суду про те, що поліпшення у
будинку відбувались за згодою
наймодавця, оскільки не вважає
належними доказами у цих
правовідносинах пояснення свідків.
Підтверджуючи те, що ОСОБА_5 не
заперечувала проти проведення
будівельних робіт у належному їй
будинку, свідки не пояснювали, на яких
саме умовах та виконання яких
ремонтних та будівельних робіт сторони
погодили.

За таких обставин позов про покладення
на відповідачку обов'язку відшкодувати
вартість проведених у її будинку
поліпшень не може бути задоволено.

Рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Голопристанського районного
суду Херсонської області від 09 грудня
2013 року в частині стягнення з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_6 68 486 грн. 50 коп. скасувати
і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_6
у задоволенні цих вимог.

В решті рішення суду залишити без змін

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: