Справа № 188/1304/13-ц
Провадження № 2/188/7/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2014 року
смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд,
Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

при секретарі: Лукіній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Петропавлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту
прийняття спадщини, визнання дійсним
прпаавочину та визнання права
власності

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту
прийняття спадщини, визнання дійсним
правочину та визнання права власності.

В обґрунтування позову зазначила,
що на початку 2009 року вона
домовилась із відповідачами про
придбання належного їм на праві
власності домоволодіння АДРЕСА_1

01.03.2009 року між ними було складено
письмову розписку про виконання умов
договору купівлі-продажу
домоволодіння за вищевказаною адресою
та розрахунок у повному розмірі.
Відповідно до цієї розписки позивачка
передала відповідачам грошову суму у
розмірі 24 000. 00 гривень, а відповідачі
відповідно передали їй у власність
домоволодіння за вищезгаданою адресою
та передали ключі від будинку ї всіх
господарських споруд, та де вона
відразу розпочала проводити ремонтні
роботи та вести господарство, тобто
фактично умови купівлі - продажу між
ними було виконано. Нотаріально такий
правочин між ними не було посвідчено в
зв'язку з тим, що відповідачами було
втрачено оригінал правовстановлюючого
документу на відчужуване ними майно.
Відповідачі обіцяли якнайшвидше
вирішити питання щодо отримання
дублікату правовстановлюючого
документу та подальшого оформлення
правочину належним чином між ними.

За наданими відповідачами
відомостями придбане позивачкою
домоволодіння належало їм на підставі
договору обміну зареєстрованого 19.01.2000
року на Павлоградській філії
Придніпровської товарної біржі за
реєстраційним номером 1/13-НДП та
зареєстрованого в Павлоградському
МБТІ. В подальшому таке право власності
відповідачів знайшло своє
підтвердження у довідці наданій
Павлоградським МБТІ.

Для отримання дублікату
правовстановлюючого документу
відповідачі звернулись до
Павлоградській філії Придніпровської
товарної біржі, але їм повідомили, що на
цей час такої філії не існує та
відповідно архівних даних такої філії
в головному підприємстві також не
збереглось, а отже дублікат договору
міни відповідачі належним чином не
мають змоги отримати. В свою чергу
відсутність правовстановлюючого
документу на придбане позивачкою
домоволодіння унеможливлює укладення
правочину між нею та відповідачами.

Окрім того за час доки власники
будинку займались оформленням
документів на належне їм
домоволодіння, один із них, ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер. Після його
смерті спадкоємцями першої черги є
його батьки: мати ОСОБА_2, яка є одним із
співвласників домоволодіння, та батько
- ОСОБА_5. Мати померлого фактично
прийняла спадщину після смерті сина,
адже разом із ним проживала та була
зареєстрована за місцем проживання за
одною адресою. Батько померлого не
забажав прийняти спадщину, тобто мати
залишилась єдиним спадкоємцем після
смерті сина. Вона звернулась для
оформлення спадкового майна до
нотаріуса за місцем смерті сина в м.
Горлівка Донецької області, але
нотаріус їй усно відмовив, так як
свідоцтво про смерть сина було видано
за місцем його реєстрації в м.
Першотравенськ Дніпропетровської
області. Тоді мати звернулась до
нотаріуса в смт. Петропавлівці
Дніпропетровської області за місцем
знаходження нерухомого майна, але їй
знову відмовили. Тоді вона звернулась
до нотаріуса в м. Першотравенськ
Дніпропетровської області, де їй
повідомили про неможливість видачі
свідоцтва про право на спадщину через
відсутність правовстановлюючого
документу на домоволодіння в якому
знаходиться частина спадщини. Письмову
таке роз'яснення нотаріус матері
померлого не надала, але запропонувала
для вирішення даного питання
звернутись до суду за місцем
знаходження спадкового майна, тобто до
Петропавлівського районного суду.

Виявивши вищенаведені труднощі в
оформленні як спадщини, так і правочину
між нами, відповідач ОСОБА_2 припинила
провадити будь-які дії щодо оформлення
спадщини на своє ім'я та в свою чергу
правочину належним чином між ними,
тобто вона ухиляється від
нотаріального посвідчення договору
купівлі - продажу, що і послугувало
зверненню з цим позовом до суду.

Отже на цей час позивачкою виконано
всі умови договору купівлі-продажу
домоволодіння, але вона не має
можливості розпорядитися своєю
власністю у повному об'ємі, так як
відповідач ухиляється проводити
будь-які дії по подальшому оформленню
правочину між ними та його
нотаріального посвідчення.

Окрім того відповідачами ще до
продажу на користь позивачки самочинно
збудовано на території домоволодіння
сараї визначені на технічному плані
літерами «Д» та «Е», що було виявлено
працівниками Павлоградського МБТІ при
проведенні технічної інвентаризації
такого нерухомого майна, що в свою
чергу також створює перешкоди в
належному оформленні домоволодіння на
позивачку. Але такі забудови було
проведено на території належного
відповідачам домоволодіння та на
земельній ділянці наданій для
обслуговування такого домоволодіння.

Всі умови купівлі-продажу з
відповідачами виконано.

Просить суд встановити факт
належності домоволодіння АДРЕСА_1
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3. Встановити факт
прийняття ОСОБА_2 після смерті її сина
ОСОБА_4 спадщини за законом, яка
складається із 1/3 частини
домоволодіння АДРЕСА_1

Визнати право власності на самочинно
збудовані споруди на території
домоволодінь АДРЕСА_1. визначені на
технічному плані БТІ літерами «Д» та
«Е», за відповідачами.

Визнати дійсною угоду купівлі - продажу
між ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_1
щодо домоволодіння АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1.: складається з
наступних споруд визначених в
технічному паспорті спеціальними
позначками: будинок - «А», площею 60,3
кв.м.; сіни - «а», площею 20,7 кв.м.;
ворота-«1»; хвіртка-«2»;сарай - «Д»,
площею - 107,2 кв. м.; огорожа-«З»;сарай -
«Е», площею - 34,2 кв.м.

Позивач позов підтримала в повному
обсязі.

Відповідачі позов визнали в повному
обсязі, просять розглянути справу у їх
відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає
вимоги викладенні в заяві доказаними і
такими що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що факт належності
домоволодіння відповідачам
підтверджується довідкою
Павлоградського МБТІ від 10.08.2010 р.
відповідно до якої ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
покійний ОСОБА_4 є власниками спірного
домоволодіння.

10.04.2010 року Петропавлівським бюро
технічної інвентаризації було
виготовлено технічний паспорт на
ОСОБА_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_4 на
домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається
з наступних об'єктів нерухомого майна
відповідно до технічного паспорту
визначених спеціальними позначками:
будинок - «А», площею 60,3 кв.м.; сіни - «а»,
площею 20,7 кв.м.; ворота-«1»;
хвіртка-«2»;сарай - «Д», площею - 107,2 кв.
м.; огорожа-«З»;сарай - «Е», площею - 34,2
кв.м.

Судом встановлено факт належності
домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та факт прийняття ОСОБА_2 після
смерті її сина ОСОБА_4 спадщини за
законом, яка складається із 1/3 частини
домоволодіння АДРЕСА_1

Право власності на самочинно збудовані
споруди на території домоволодінь
АДРЕСА_1. визначені на технічному плані
БТІ літерами «Д» та «Е», належить
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 10.06.2011
року підтверджується, що ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру, інформація щодо
померлого ОСОБА_4 відсутня.

Мати померлого ОСОБА_2 є такою, що
фактично прийняла після смерті сина
ОСОБА_4 спадщину.

Судом встановлено, сторони уклали
угоду купівлі продажу домоволодіння
АДРЕСА_1.: складається з наступних
споруд визначених в технічному
паспорті спеціальними позначками:
будинок - «А», площею 60,3 кв.м.; сіни - «а»,
площею 20,7 кв.м.; ворота-«1»;
хвіртка-«2»;сарай - «Д», площею - 107,2 кв.
м.; огорожа-«З»;сарай - «Е», площею - 34,2
кв.м., відповідачі отримали кошти,
позивачка домоволодіння, про всі умови
угоди домовились, позивачка отримавши
домоволодіння і користується ним з 2009
року, відповідачі отримали обумовлену
суму.

Відповідно до абз. З ч. 2 ст. 331 ЦК
України, якщо право власності на
нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч. З ст. З Закону України
від 1 липня 2004 року "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. З зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема, такими як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української PCP.
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
PCP 31 січня 1966 року і яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в
Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з
подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та Законом
України від 1 липня 2004 року "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини , вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом шестимісячного
строку, він не заявив відмову від неї.
Про таку відмову ОСОБА_2 до
нотаріальної контори не заявляла, а
отже вона є такою, що прийняла спадщину
після смерті сина в повному об'ємі.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Правовстановлюючі документи на
домоволодіння АДРЕСА_1.: складається з
наступних споруд визначених в
технічному паспорті спеціальними
позначками: будинок - «А», площею 60,3
кв.м.; сіни - «а», площею 20,7 кв.м.;
ворота-«1»; хвіртка-«2»;сарай - «Д»,
площею - 107,2 кв. м.; огорожа-«З»;сарай -
«Е», площею - 34,2 кв.м. втрачені, проте
право власності відповідачів на
житловий будинок підтверджується
технічним паспортом та довідками.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил, відповідно до ч. 5 ст. 376
ЦК України на вимогу користувача
земельної ділянки, , суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону, або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

На підставі викладеного,
керуючись, ст. 328, 331, 1216, 1217, 1218, 1261 ЦК
України, ст.ст. 212-214 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про встановлення факту
прийняття спадщини, визнання дійсним
прпаавочину та визнання права
власності задовольнити в повному
обсязі.

Визнати дійсною угоду купівлі - продажу
між ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_1
щодо домоволодіння АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1.:
складається з наступних споруд
визначених в технічному паспорті
спеціальними позначками: будинок - «А»,
площею 60,3 кв.м.; сіни - «а», площею 20,7
кв.м.; ворота-«1»; хвіртка-«2»;сарай - «Д»,
площею - 107,2 кв. м.; огорожа-«З»;сарай -
«Е», площею - 34,2 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на апеляційне
оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Петропавлівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя О. М. Курочкіна