Справа № 463/2228/13
Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/2080/14
Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів : Тропак О.В., Штефаніци Ю.Г.,

при секретарі - Івановій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 25 грудня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди -

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням відмовлено у
задоволенні зазначеного позову, яким
ОСОБА_2 просила суд стягнути із ФОП
ОСОБА_3 2310,28 грн. на відшкодування
майнової шкоди та 15000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, так як
відповідач не виконав умов договору
підряду № 144 від 27.07.2013 року про
виготовлення та передачу у власність
ПВХ конструкцій загальною площею 23,238
м.кв. на загальну суму 20753 грн.

Рішення оскаржила ОСОБА_2, просить його
скасувати і ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Посилається на
неправильне встановлення судом
фактичних обстави справи, порушення
норм матеріального і процесуального
права, зокрема: суд не взяв до уваги
факт виготовлення відповідачем виробу
неналежної якості, не в повному обсязі,
а договір укладено шляхом обману тощо.

Вирішуючи питання про можливість
розгляду справи за відсутності сторін
колегія суддів виходить із приписів ч. 2
ст. 305 ЦПК України, відповідно до яких
неявка сторін, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи, межі і доводи
апеляційної скарг колегія суддів не
знаходить законних підстав для її
задоволення з огляду на викладені
мотиви.

Встановлено, що відповідно до умов
договору №144 від 27.07.2013 року сторони
домовилися про те, що ОСОБА_2 доручає,
ФОП ОСОБА_3 зобов'язується організувати
виготовлення та передачу у власність
позивачу ПВХ конструкції загальною
площею 23,238 м.кв. на суму 20753 грн.

Крім цього, замовник зобов'язується
оплатити та прийняти готові вироби та
роботу.

Відповідач гарантує якість виробів у
відповідності до технічних умов
виконавця, нормам та якості для даного
виду виробів.

Частиною першою статті третьої
Цивільно-процесуального кодексу
України передбачено, що кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваний прав, свобод чи
інтересів.

За змістом ст. 10, 60 ЦПК України випливає,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відмовляючи у позові, суд першої
інстанції вірно застосував наведені
вище норми процесуального права, так як
позивач жодним належним доказом не
довела порушення свого права.

Із матеріалів справи убачається, що
єдиним доказом, яким позивач
обґрунтовувала свої вимоги, є договір
№144 від 27.07.20013 року. Жодного іншого
документу (доказу) на підтвердження цих
вимог позивач не надала.

При вирішенні спору суд першої
інстанції правильно виходив із вимог
Глави 61 Розділу ІІІ Книги п'ятої
Цивільного кодексу України, яка
врегульовує правовідносини сторін, що
виникають із зобов'язань підряду. У
тому числі і норми права, які
зобов'язують замовника до дій,
дотримання яких сприятиме захисту його
прав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і у разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Обов'язок замовника прийняти роботу
передбачено також п. 1.1. договору.

Як зазначалося вище, позивач не надала
суду жодного доказу, окрім голослівних
тверджень, про порушення відповідачем
умов договору та виконання замовлення
із недоліками.

Разом із цим слід зазначити, що ОСОБА_2
не надала суду навіть доказів
виконання взятих нею зобов'язань
(оплати договору).

Отже, позивач не довела факту
заподіяння їй шкоди і тому правових
підстав для її відшкодування суд
першої інстанції не мав.

Таким чином колегія суддів приходить
до переконання, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність його
висновків і тому рішення слід залишити
без змін, а апеляційну скаргу
відхилити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л
а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 25 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: