"26" березня 2014 р.
Справа № 363/814/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Скарлат
О.І.

при секретарі Грабовській
А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вишгороді
Київської області скаргу Приватного
акціонерного товариства
«Вап-Асистанс» на постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року заявник звернувся до
суду зі скаргою на постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження посилаючись на те, що 11
вересня 2013 року Вишгородським районним
судом Київської області видано два
виконавчі листи від 22 липня 2013 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК
«Магістр» заборгованості за договором
споживчого кредиту на загальну суму 8
904,28 грн. та судових витрат на суму 229,40
грн. 11 липня 2013 року між ТОВ «ФК
«Факторинг» та ПрАТ «Вап-Асистанс»
було укладено договір уступки права
вимоги № ФК11/07/13, згідно якого ТОВ «ФК
«Факторинг» відступило своє право
грошової вимоги до фізичних
осіб-позичальників, які уклали про
надання споживчих кредитів з ТОВ «ФК
«Магістр», тобто стягувачем згідно
вищезазначеного договору є нова
сторона, а саме ПрАТ «Вап-Асистанс».

14 січня 2014 року ПрАТ «Вап-Асистанс»
було направлено на адресу ВДВС
Вишгородського районного управління
юстиції заяву про відкриття
виконавчого провадження разом з обома
виконавчими листами та документами, що
підтверджують право стягнення
грошових коштів з боржника , саме на
користь ПрАТ «Вап-Асистанс».

30 січня 2014 року державним виконавцем
Гапоновою В.В. було направлено на
адресу первісного кредитора ТОВ «ФК
«Магістр», який із заявою про відкриття
виконавчого провадження не звертався,
постанову про відмову у відкритті
викового провадження від 27 січня 2014
року.

На підставі викладеного, заявник
просить скасувати постанову
державного виконавця ВДВС
Вишгородського районного управління
юстиції у Київській області, відкрити
виконавче провадження та забезпечити
виконання рішення Вишгородського
районного суду Київської області від
22.-07.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПрАТ «Вап-Асистанс» (згідно
договору уступки № ФК 11/07/13 від 11.07.2013
року) заборгованість в сумі 8 904,28 грн. та
229,40 грн. судових витрат.

Заявник у судове засідання не з»явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, надав
суду заяву в якій просить розглядати
справу без його участі, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
задовольнити.

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Вишгородського районного управління
юстиції Київської області у судове
засідання не з»явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, причини неявки суду не відомі.

Боржник у судове засідання не з»явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не відомі.

Дослідивши письмові матеріали справи
приходить до висновку про те, що скарга
підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 11
вересня 2013 року Вишгородським районним
судом Київської області видано два
виконавчі листи № 363/1391/13-ц від 22 липня
2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ТОВ «ФК «Магістр»
заборгованості за договором
споживчого кредиту на загальну суму 8
904,28 грн. та судових витрат на суму 229,40
грн.

11 липня 2013 року між ТОВ «ФК «Факторинг»
та ПрАТ «Вап-Асистанс» було укладено
договір уступки права вимоги № ФК11/07/13,
згідно якого ТОВ «ФК «Факторинг»
відступило своє право грошової вимоги
до фізичних осіб-позичальників, які
уклали про надання споживчих кредитів
з ТОВ «ФК «Магістр», тобто стягувачем
згідно вищезазначеного договору є нова
сторона, а саме ПрАТ «Вап-Асистанс».

14 січня 2014 року ПрАТ «Вап-Асистанс»
було направлено на адресу ВДВС
Вишгородського районного управління
юстиції заяву про відкриття
виконавчого провадження разом з обома
виконавчими листами та документами, що
підтверджують право стягнення
грошових коштів з боржника саме на
користь ПрАТ «Вап-Асистанс».

27 січня 2014 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Вишгородського районного управління
юстиції Гапоновою В.В., винесено
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження по виконавчих
листах № 363/1391/13-ц від 11.09.2013 року.

В обґрунтування відмови про
відкриття виконавчого провадження
державний виконавець керувався п. 8 ч. 1
ст. 26 Закону України «Про виконавче
провадження», обґрунтовуючи прийняте
рішення тим, що виконавчий документ
подано на виконання особою без належно
оформленої довіреності, зазначивши, що
копія довіреності не завірена особою
на яку не додано підтвердження
достатнього обсягу прав щодо надання
довіреностей.

Скаржник не погоджується з
винесеними державним виконавцем
постановами, у зв'язку з чим і звернувся
до суду зі скаргою на дії останнього.

Правовідносини, які виникли між
учасниками розгляду справи,
врегульовані положеннями Закону
України «Про виконавче провадження»,
наказом Міністерства юстиції України
«Про затвердження Інструкції про
проведення виконавчих дій» від 15
грудня 1999 року № 74/5,
Цивільно-процесуальним кодексом
України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Статтею 384 ЦПК України
встановлено, що скаргу може бути подано
до суду безпосередньо або після
оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби до начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби. Скарга подається до
суду, який видав виконавчий документ.

Згідно до ст. 385 ЦПК України,
скаргу може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод, або у
триденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод, у разі
оскарження постанови про відкладення
провадження виконавчих дій.

Відповідно до ст. 17 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи: виконавчі листи,
що видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом; судові накази;
виконавчі написи нотаріусів;
посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій;
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу; рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу; рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

Згідно ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону: за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення; за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді; у разі якщо
виконавчий лист надійшов від суду на
підставі ухвали про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; в інших
передбачених законом випадках.

Статтею 25 Закону України «Про
виконавче провадження» унормовано, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі:
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; якщо рішення,
на підставі якого видано виконавчий
документ, не набрало законної
(юридичної) сили, крім випадків, коли
воно у встановленому законом порядку
допущено до негайного виконання;
пред'явлення виконавчого документа до
органу державної виконавчої служби не
за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення; якщо не закінчилася
відстрочка виконання рішення, надана
судом, яким постановлено рішення;
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження. Про відмову у відкритті
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову
протягом трьох робочих днів, а за
рішенням, що підлягає негайному
виконанню, - не пізніше наступного
робочого дня з дня надходження
виконавчого документа і не пізніше
наступного дня надсилає її заявникові
разом з виконавчим документом. У разі
відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі пункту 6
частини першої цієї статті державний
виконавець роз'яснює заявникові право
на звернення до суду чи іншого органу
(посадової особи), які видали
виконавчий документ, щодо приведення
його у відповідність з вимогами статті
18 цього Закону. Постанова державного
виконавця про відмову у відкритті
виконавчого провадження може бути
оскаржена заявником у десятиденний
строк з дня її надходження у порядку,
встановленому цим Законом.

Пунктом 3.8 наказу Міністерства
юстиції України «Про затвердження
Інструкції про проведення виконавчих
дій» від 15 грудня 1999 року № 74/5
передбачено, що державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження в разі: пропуску
встановленого строку пред'явлення
документів до виконання; неподання
виконавчого документа, зазначеного в
пункті 1.1 цієї Інструкції (наприклад,
подання судового рішення без
виконавчого листа або наказу, у
випадках, коли передбачена видача
останніх); помилкового надходження
виконавчого документа (не за
територіальністю або підвідомчістю);
якщо рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної сили, крім випадків, коли воно
в установленому законом порядку
допущено до негайного виконання; якщо
не закінчилася відстрочка виконання
рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; у разі
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 19 Закону
України «Про виконавче провадження»;
наявності інших обставин, передбачених
законом, які виключають здійснення
виконавчого провадження. Про відмову у
відкритті виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову, яка затверджується
начальником відповідного органу
державної виконавчої служби, і не
пізніше наступного дня надсилає її
заявникові.

Отже, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження за наявності інших
обставин, передбачених законом, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Обставини, які викладені в
мотивувальній частині постанов
державного виконавця про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) від 27 січня 2014
року суд не вважає такими, що
виключають можливість здійснення
виконавчого провадження

З матеріалів справи з розгляду
скарги наявності жодної підстави для
відмови у відкритті виконавчого
провадження передбаченої ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»
судом не встановлено.

У зв'язку з чим суд вважає за
необхідне скаргу Приватного
акціонерного товариства
«ВАП-АСИСТАНС» про скасування
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження та
зобов'язання відкрити виконавче
провадження задовольнити.

Керуючись статтями 3,10, 11, 60, 212-215, 256 ЦПК
України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу Приватного акціонерного
товариства «Вап-Асистанс» на постанову
про відмову у відкритті виконавчого
провадження - задовольнити.

Скасувати постанову державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Вишгородського
районного управління юстиції у
Київській області про відмову у
відкритті виконавчого провадження ВП
№41684606 від 27.01.2014 року та ВП № 41684819 від 27
.01.2014 року.

Зобов'язати державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Вишгородського районного управління
юстиції у Київській області винести
постанову про відкриття виконавчого
провадження та вжити заходів по
виконанню виконавчого листа №363/1391/13 ц
від 11.09.2013 року, виданого Вишгородським
районним судом Київської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана п'яти днів з дня її
проголошення до Апеляційного суду
Київської області через Вишгородський
районний суд Київської області.

Суддя