Провадження №
У Х В А Л А

04 квітня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Маріуполя у складі головуючого
судді Турченка О.В., при секретарі
Лапоног Т.Г., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Маріуполі заяву ОСОБА_1 про ухвалення
додаткового рішення,

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2,
звернулася до суду з заявою про
ухвалення додаткового рішення у
цивільній справі № 2/263/3929/2013 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права
власності на частку квартири в порядку
спадкування за заповітом, у якому
вказати загальну (61,94 кв.м) площу
квартири АДРЕСА_1.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, їх неприбуття у судове засідання
не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву, дослідивши
матеріали цивільної справи № 2/263/3929/2013,
суд вважає за необхідне відмовити в
прийнятті додаткового рішення у справі
з наступних підстав.

Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть у справі, чи з власної
ініціативи, ухвалити додаткове
рішення, якщо стосовно якої-небудь
позовної вимоги, з приводу якої сторони
подавали докази і давали пояснення, не
ухвалено рішення; суд, вирішивши
питання про право, не зазначив точної
суми грошових коштів, які підлягають
стягненню, майно, яке підлягає
передачі, або які дії треба виконати;
суд не допустив негайного виконання
рішення у випадках, встановлених
статтею 367 цього Кодексу; судом не
вирішено питання про судові витрати.

Тобто законодавцем визначений
вичерпний перелік підстав, за якими суд
може ухвалити додаткове рішення, як то:
якщо стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ
Про судове рішення у цивільній справі
від 18.12.2009 року № 14 Відповідно до
положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
позивачем вимог та зазначених і
доведених ним обставин. Відповідно до
ст. 19 Конституції України, ст. 1 ЦПК
України та з урахуванням положення ч. 4
ст. 10 ЦПК України вийти за межі
заявлених вимог (вирішити незаявлену
вимогу, задовольнити вимогу позивача у
більшому розмірі, ніж було заявлено)
суд має право лише у випадках, прямо
передбачених законом.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 07.11.2013 року позов ОСОБА_2
задоволений повністю, за ОСОБА_2
визнане право власності на 5/12 частки
квартири АДРЕСА_1.

Зі змісту рішення суду від 07.11.2013 року
вбачається, що в ньому зазначені всі
обставини справи, положення та норми
Закону, на підставі яких воно ухвалене,
що не ускладнює можливість його
виконання, рішення є повним та
обґрунтованим, ухвалене на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні. Також,
у прохальній частині позову ОСОБА_2 не
зазначалася загальна площа спірної
квартири.

Зважаючи на вищевикладене, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення заяви ОСОБА_1
про ухвалення додаткового рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 220 ЦПК України, суд

У Х В
А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
ухвалення додаткового рішення у
цивільній справі № 2/263/3929/2013 за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права
власності на частку квартири в порядку
спадкування за заповітом відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну
скаргу до апеляційного суду Донецької
області через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя протягом п'яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя

О.В.Турченко