Провадження № 22-ц/784/1043/14
інстанції: Павлова Ж.П.
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської
області у складі:

головуючого:
Базовкіної Т.М..,

суддів:
Кушнірової Т.Б.,

Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання:
Яценко Л.В.,

за участі представника позивача -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_4

на ухвалу Заводського районного суду м.
Миколаєва від 14 лютого 2014 року,
постановлену за позовом ОСОБА_4 до
Міністерства доходів і зборів України,
Черкаського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
України, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору -
Черкаська митниця Міністерства
доходів і зборів України, про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, допомоги по тимчасовій
непрацездатності та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

18 грудня 2013 р. ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Міністерства доходів
і зборів України, Черкаського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності України, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору - Черкаська митниця
Міністерства доходів і зборів України,
про стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, допомоги по
тимчасовій непрацездатності та
моральної шкоди.

Ухвалою Заводського районного
суду м. Миколаєва від 14 лютого 2014 р.
провадження по справі закрито.

В апеляційній скарзі позивач
вказує на невідповідність висновків
суду щодо наявності підстав для
закриття провадження у справі вимогам
закону і просить ухвалу суду скасувати,
постановити рішення, яким зобов'язати
місцевий суд відновити провадження у
справі та розглянути справу в межах
повноважень.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню зі
таких підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_4 обіймав посаду начальника
Черкаської митниці і був звільнений
наказом Державної митної служби № 555-к
від 11 квітня 2013 р. за п. 1 ст. 41 КЗпП
України.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17 травня
2013 р. визнано протиправним та скасовано
зазначений наказ від 11 квітня 2013 р.,
поновлено ОСОБА_4 на роботі на посаді
начальника Черкаської митниці.

Звертаючись з даним позовом, ОСОБА_4,
посилаючись на поновлення його на
роботі постановою Миколаївського
окружного адміністративного суду від 17
травня 2013 р., скасування наказом
Державної митної служби України від 05
серпня 2013 р. наказу про його звільнення,
просив стягнути з Міністерства доходів
і зборів України середній заробіток за
час вимушеного прогулу за період з 12
квітня 2013 р. по 31 серпня 2013 р., допомогу
за п'ять перших днів по листам
непрацездатності в сумі 19150 грн. 52 коп.
та 15000 грн. у відшкодування моральної
шкоди, а з Черкаського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової страти
працездатності України - допомогу по
листам непрацездатності в сумі 34746 грн.
14 коп.

В силу ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних,
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму. Юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: 1)
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Згідно з п. 15 ст. 3 КАС України публічна
служба - це діяльність на державний
політичних посадах, професійна
діяльність суддів, прокурорів,
військова служба, альтернативна
(невійськова) служба, дипломатична
служба, інша державна служба, служба в
органах влади Автономної республіки
Крим, органах місцевого
самоврядування.

Таким чином, враховуючи, що даний спір
виник стосовно стягнення заробітної
плати за час вимішеного прогулу та
заробітної плати між позивачем та
Міністерством доходів і зборів
України, тобто з приводу проходження
позивачем публічної служби, а тому
такий спір є публічно правовим.

Крім того в абзаці 2 пункту 27 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 20 травня 2013 р. «Про окремі
питання юрисдикції адміністративних
судів» зазначено, що суди повинні мати
на увазі, що позовна вимога публічних
службовців про стягнення заробітної
плати (грошового утримання) за час
вимушеного прогулу або виконання нижче
оплачуваної роботи у зв'язку з
незаконним звільненням або
переведенням, у тому числі в разі, коли
її заявлено окремо від вимоги про
поновлення на роботі, підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, оскільки стосується
проходження особою публічної служби.

Щодо позовної вимоги про стягнення
оплати допомоги у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю, які заявлені до
Черкаського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
України, тобто цей спір виник з
суб'єктом владних повноважень у зв'язку
з виконанням останнім його функцій, а
тому теж є публічно правовим.

З урахуванням викладених обставин
справи та вимог закону суд
обґрунтовано дійшов висновку про те,
що справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства,
оскільки на спірні правовідносини
поширюється юрисдикція
адміністративних судів, а тому
правильно відповідно до положень п. 1 ч.
1 ст. 205 ЦПК України закрив провадження у
справі.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду щодо
юрисдикції даного спору та ґрунтуються
на помилковому тлумаченні норм права.

Зокрема, посилання на те, що позовні
вимоги стосуються відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями
суб'єкта владних повноважень,
суперечать змісту заявлених позовних
вимог про стягнення заробітної плати
допомоги у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю, які не є шкодою.

За такого колегія суддів не вбачає
підстав для скасування оскаржуваної
ухвали.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
ухвалу Заводського районного суду м.
Миколаєва від 14 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: