Справа № 191/5516/13-ц
Провадження № 2/191/283/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі :

головуючого -
судді Порошиної О.О.

при секретарі - Бутенко Н.О.

за участю
позивача - ОСОБА_1,

за участю
представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
права власності на ? частку житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами в порядку спадкування за
законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
зазначеним позовом, який до початку
слухання справи уточнив, посилаючись
на те, що його родичка (прабабуся)
ОСОБА_6 мала на праві приватної
власності на підставі договору
купівлі-продажу посвідченого
Роздорською селищною радою 22.10.1973 року
за реєстром №40, ? частку житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

17.12.1974 року ОСОБА_6 на випадок своєї
смерті зробила заповіт відповідно до
якого належне їй вищезазначене майно
заповідала в рівних долях ОСОБА_7
(батькові позивача) та ОСОБА_8. Заповіт
ОСОБА_6 посвідчено секретарем
Роздорської селищної ради Несправа Г.С.

ІНФОРМАЦІЯ_13 року ОСОБА_6 померла.

До нотаріальної контори обидва
спадкоємці зазначені в заповіті не
зверталися, однак після смерті ОСОБА_6
батько позивача ОСОБА_7 фактично
прийняв спадщину, зробивши після
смерті бабусі ОСОБА_6 косметичний
ремонт у будинку, засіявши огород та
розпорядився будинком дозволивши жити
в ньому позивачу.

ІНФОРМАЦІЯ_14 року батько позивача
ОСОБА_7 помер. Заповіту померлий не
залишив. До нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини ніхто не
звертався. Спадкоємцями першої черги
після смерті батька ОСОБА_7 є позивач,
(син померлого), ОСОБА_3 (дружина
померлого) та сестри позивача ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 (дочки померлого). До
нотаріальної контори ніхто зі
спадкоємців не звертався, однак у
відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК
України позивач вважає, що прийняв
спадщину, так як на день відкриття
спадщини, тобто на день смерті батька
проживав разом з ним.

Позивач зазначив, що його мати та
сестри на спадщину не претендують.

У зв»язку з тим, що
правовстановлюючі документи на
спадкове майно оформлені не на ім.»я
спадкодавця ОСОБА_7, іншого порядку
окрім судового, для визнання права
власності у порядку спадкування за
законом, позивач не вбачає, тому
змушений був звернутися з зазначеним
позовом до суду. Просить визнати за ним
право приватної власності на ? частку
жилого будинку з господарським
будівлями та спорудами який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, у
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_14 року батька ОСОБА_7.

Позивач в судовому засіданні
уточнені позовні вимоги підтримав,
просить їх задовольнити, дав суду
пояснення аналогічно обставинам
викладеним вище.

Представник позивача ОСОБА_2 вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними,
підтверджуються документально тому
повинні бути задоволені судом у
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
початку слухання справи через
канцелярію суду надали суду письмові
заяви якими просять розглядати справу
без їх участі, позовні вимоги визнають
повністю, не заперечують щодо їх
задоволення.

Вислухавши пояснення позивача
ОСОБА_1, його представника, розглянувши
матеріали справи та оцінивши їх у
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, з наступних
підстав.

Факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_13 року
ОСОБА_6 підтверджується копією
свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2,
виданого 21 травня 2004 року виконкомом
Роздорської селищної ради
Синельниківського району
Дніпропетровської області (а.с.19).

Факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_14 року
ОСОБА_7, який доводиться онуком
померлої ОСОБА_6 підтверджується
копією свідоцтва про смерть Серії
НОМЕР_3, виданого 13 липня 2004 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Енергодарського міського
управління юстиції Запорізької
області (а.с.17).

Факт родинних відносин між
спадкоємцем ОСОБА_1 та спадкодавцем
ОСОБА_7 підтверджується копією
свідоцтва Серії НОМЕР_4, про народження
ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_1 від батьків:
ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с.11).

Той факт, що відповідачі ОСОБА_5,
ОСОБА_4 рідними дітьми померлого
спадкодавця ОСОБА_7 підтверджується
копіями свідоцтв про їх народження які
містяться в матеріалах справи на
а.с.13-14.

Згідно свідоцтва про одруження
Серії НОМЕР_5 ОСОБА_5 після одруження 11
вересня 2004 року з ОСОБА_12 прийняла
прізвище «ОСОБА_5» (а.с.13).

Згідно свідоцтва про укладення
шлюбу Серії НОМЕР_6 ОСОБА_3 після
реєстрації шлюбу з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1
прийняла призвище «ОСОБА_3» (а.с.14).

У статті 1 Постанови Верховного Суду
України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову
практику у справах про спадкування»
зазначено, що відносини спадкування
регулюються правилами ЦК , якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року.У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила Цивільного кодексу
Української РСР , у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом. У разі коли спадщина, яка
відкрилася до набрання чинності ЦК
і строк на її прийняття не
закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові
відносини регулюються цим Кодексом.

Частиною 4 Прикінцевих та Перехідних
положень ЦК України в редакції 2003 року
встановлено, що Цивільний кодекс
України застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності. У частині 5 зазначено, що
правила книги Шостої Цивільного
кодексу України (Спадкове право)
застосовуються до спадщини яка
відкрилася, але не була прийнята ніким
із спадкоємців до набрання чинності
цим Кодексом.

Отже, суд при вирішенні позовних
вимог про визнання права власності за
ОСОБА_1 на спадкове майно у порядку
спадкування за законом має
застосовувати ЦК України в редакції 2003
року, так як спадщина відкрилася після
набрання ним чинності, тобто після
01.01.2004 року, а саме, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_13 року ОСОБА_6 і ІНФОРМАЦІЯ_14
року ОСОБА_7.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) та спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України
передбачено відкриття спадщини
внаслідок смерті особи та часом
відкриття спадщини є день смерті особи.
Останнє місце проживання спадкодавця є
місцем відкриття спадщини, що
передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України.

Факт належності ОСОБА_6 спадкового
майна у вигляді ? частки житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 підтверджується копією
техничного паспорту на жилий будинок,
виданого 01.02.1984 року Синельниківським
бюро технічної інвентаризації (а.с.23-26).

З повідомлення КП Синельниківське
міжміське бюро технічної
інвентаризації Дніпропетровської
області від 04.10.2013 року №268 вбачається,
що житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, розташований
за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано ?
частка за ОСОБА_6 на підставі договору
купівлі-продажу посвідченого
Роздорською селищною радою 22.10.1973 року
за реєстром № 40. Вартість ? частки
складає 35 554 грн.(а.с.20).

У відповідності до вимог ст. 1223 ЦК
України право на спадкування мають
особи визначені у заповіті.

Згідно заповіту, складеного 17
грудня 1974 року та посвідченого
секретарем Роздорської селищної ради
Несправа Г.С.,ОСОБА_6, яка мешкає в
АДРЕСА_1, на випадок своєї смерті робить
таке заповітнє розпорядження: належну
їй ? частину будинку розташованого в
АДРЕСА_1 з усіма господарчими будівлями
що до нього належать, заповідає ОСОБА_7
та ОСОБА_8 в рівних долях (а.с.57).

З довідки № 872 від 18.11.2013 року
виданої Роздорською селищною радо
Синельниківського району
Дніпропетровської області вбачається,
що житловому будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 і належить померлій
ІНФОРМАЦІЯ_13 року ОСОБА_6 присвоєно
номер АДРЕСА_1 на підставі рішення
виконкому №4 від 17.04.1993 року «Про
перереєстрацію нумерації будівель по
вулицях селища Роздори та сіл у зв»язку
з уточненям» (а.с.58).

З довідки № 212 від 28.03.2014 року
виданої Роздорською селищною радо
Синельниківського району
Дніпропетровської області вбачається,
що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1
(1/2 частина), що належав померлій ОСОБА_6
на підставі договору купівлі-продажу
від 22.10.1973 року реєстраційний номер 40 та
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 є
однім і тим же житловим будинком (а.с.66).

З довідки №207 від 24.02.2014 року виданої
Роздорською селищною радою
Синельниківського району
Дніпропетровської області вбачається,
що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_13 року проживала за адресою:
АДРЕСА_1. На день її смерті разом з нею
проживали: онук ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
правнук ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_8 та
правнучка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.60).

З довідки № 208 від 24.02.2014 року
виданої Роздорською селищною радою
Синельниківського району
Дніпропетровської області вбачається,
що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 який помер
ІНФОРМАЦІЯ_14 року проживав за адресою:
АДРЕСА_1. На день його смерті разом з ним
проживали: син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 та
дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.61).

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Як встановлено в судовому
засіданні, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_13
року ОСОБА_6, її онук ОСОБА_7 прийняв
спадщину, так як на час її відкриття
проживав разом зі спадкодавцем у
будинку по АДРЕСА_1, що підтверджується
вищезазначеною довідкою Роздорської
селищної ради за № 207

З копії домової книги для прописки
громадян у будинку АДРЕСА_1 вбачається,
що за даною адресою прописані ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8
(а.с.67-69).

Той факт, що позивач ОСОБА_1
значиться зареєстрованим за адресою
АДРЕСА_1 підтверджується копією
паспорта, виданого 26 квітня 2007 року на
ім.»я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 на а.с.16.

З відповіді завідувача Другої
синельниківської державної
нотаріальної контори Мельникова О.Ж.
наданої 25.02.2014 року на запит суду
вбачається, що після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_13 року ОСОБА_6 та після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_14 року ОСОБА_7
спадкові справи не заводилися. (а.с.44).

В матеріалах цивільної справи на
а.с.46 міститься заява від 11.03.2014 року,
посвідчена секретарем Голованівської
сільської ради Кіровоградської
області, Україна, якою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_9, яка проживає та
зареєстрована в АДРЕСА_2, відмовляється
від прийнятті спадщини після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_14 року чоловіка ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В матеріалах цивільної справи на
а.с.47 також міститься заява від 11.03.2014
року, посвідчена секретарем
Голованівської сільської ради
Кіровоградської області, Україна, якою
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11, яка проживає та
зареєстрована в АДРЕСА_2,
відмовляється від прийнятті спадщини
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_14 року батька
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.47).

У відповідності до вимог ч.1 ст. 1273 ЦК
України спадкоємець за заповітом або
за законом може відмовитися від
прийняття спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини.

Згідно до положень ч.5 ст.1273 ЦК
України відмова від прийняття спадщини
є безумовною і беззастережною.

Згідно до ч.2 ст.1275 ЦК України, якщо
від прийняття спадщини відмовився один
із спадкоємців за законом з тієї черги,
яка має право на спадкування, частка у
спадщині, яку він мав право прийняти,
переходить до інших спадкоємців за
законом тієї ж черги і розподіляється
між ними порівну.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

В судовому засіданні встановлено,
що другий спадкоємець за заповітом
ОСОБА_6 від 17 грудня 1974 року - ОСОБА_8 до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_13 року ОСОБА_6 не звертався,
на час відкриття спадщини зі
спадкодавцем разом не проживав, місце
його перебування позивачу не відоме,
тобто, є всі підстави вважати, що він
спадщину не прийняв. Залучення ОСОБА_8
до участі в справі в якості 3-ої особи не
є доцільним через неможливість
встановлення ні його даних, ні місця
його перебування. Зі слів позивача
останнй виїхав давно, у 2000 році до
Росії, де саме він знаходиться позивач
не знає. Також позивачу не відомо чи є у
ОСОБА_6 живими її діти.

Спадкоємці, які мають право на
обов'язкову частку у спадщині згідно
ст.1241 ЦК України відсутні.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами згідно ст..57 ЦПК України є
будь-які фактичні дані , на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, що мають значення для
вирішення справи.

З огляду на це, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за
ним права власності на ? частку жилого
будинку з господарськими будівлями та
спорудами який розташований за
адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_7,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_14 року необхідно
задовольнити частково, а саме, визнати
за ОСОБА_1 право власності на спадкове
майно у розмірі ? частки, оскільки є
інший спадкоємець за законом після
смерті ОСОБА_7, його дочка ОСОБА_5, яка на
час відкриття спадщини, смерті батька,
проживала разом з ним і від прийняття
спадищни не відмовилася, а тому теж має
право на ? частку спадкового майна.

Таким чином, в судовому засіданні
з"ясовані обставини на які посилається
позивач як на підставу задоволення
його вимог, які визнані відповідачами,
ніким не оспорюються, є обґрунтованими,
доведеними, повністю встановлені в
судовому засіданні та підтверджені
документально, а тому підлягають
частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст.1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України,
п.8., Постанови Пленуму Верховного суду
України "Про судову практику у справах
про спадкування"від 30.05.2008 року №7,
ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН
НОМЕР_1, право приватної власності на ?
частку житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований за адресою :АДРЕСА_1,
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_14
року.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: О. О. Порошина