№ 556/1321/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2014 дата розгляду справи

Володимирецький районний суд
Рівненської області

в складі головуючої судді Іванків О.В.,

при секретарі Подерня О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Лозківської
сільської ради - Нечипорук М.,

представника відповідача управління
Держземагенства - Моніч Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Володимирець цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Лозківської сільської ради, ОСОБА_6,
управління Держземагенства у
Володимирецькому районі,
реєстраційної служби Володимирецького
районного управління юстиції про
визнання незаконним та скасування
рішень селищної ради, державного акту
на право власності на землю,
зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_6, Лозківської сільської ради,
управління Держземагенства у
Володимирецькому районі,
реєстраційної служби Володимирецького
районного управління юстиції про
визнання незаконним та скасування
рішень селищної ради, державного акту
на право власності на землю,
зобов'язання до вчинення дій.

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені вимоги та пояснив, що в липні
1999 року Лозківською сільською радою
йому було виділено земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
житлового будинку площею 0,25 га із
земель запасу сільської ради. Він
отримав дозвіл на будівництво
житлового будинку, спорудив на
відведеній ділянці фундамент, підвів
світло. Разом з тим, звернувшись до
відповідача - Лозківської сільської
ради із заявою про надання дозволу на
складання технічної документації по
видачі державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку, отримав відмову, оскільки
раніше виділена позивачу земельна
ділянка знаходиться за межами
населеного пункту та перебуває у
власності ОСОБА_6 Вважає, що таким
рішенням сільської ради порушено його
права, у зв'язку із чим просив суд
скасувати рішення Лозківської
сільської ради №188 від 11.01.2012 року,
частково скасувати Державний акт серії
1-РВ №017390, виданий ОСОБА_6, підтвердити
законність рішення Лозківської
сільської ради про виділення йому
земельної ділянки, зобов'язати
Лозківську сільську раду надати
позивачу дозвіл на складання технічної
документації із землеустрою,
зобов'язати управління
Держземагенства скасувати державну
реєстрацію права власності на земельну
ділянку за ОСОБА_6

Представник відповідача - Лозківської
сільської ради - позовні вимоги визнав,
пояснив, що при виготовленні та видачі
Державного акту ОСОБА_6 було допущено
помилку, і йому було виділено земельну
ділянку, зайняту будовою ОСОБА_1 Разом з
тим, виділена позивачу земельна
ділянка є земельною ділянкою
сільськогосподарського призначення,
розташована за межами населеного
пункту, тому ОСОБА_1 було відмовлено у
дачі дозволу на складання технічної
документації з землеустрою по видачі
державного акту. В даний час, згідно
змін до генплану забудови територій
Лозківської сільської ради, земельна
ділянка, на яку претендує ОСОБА_1 буде
включена у межу села Лозки.

Представник відповідача - управління
Держземагенства у Володимирецькому
районі - заперечила проти позову,
пояснила, що право власності на
земельну ділянку ОСОБА_6 не
зареєстроване, у зв'язку з чим
скасування такої державної реєстрації
є неможливим. Крім того, вказувала, що
згідно земельного законодавства,
чинного на час виділення земельної
ділянки, така ділянка могла виділятись
лише у користування позивачу.

Представник відповідача -
реєстраційної служби Володимирецького
районного управління юстиції -
заперечив проти позову в частині
скасування державної реєстрації права
власності, надав письмові заперечення,
клопотав про розгляд справи у
відсутності представника.

Відповідач ОСОБА_6, будучи належним
чином повідомлений про час і місце
судового розгляду, в судове засідання
не з'явився, про причину неявки суд не
повідомив, про перенесення часу
судового засідання не клопотав.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши та
проаналізувавши письмові та інші
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновків про наявність підстав для
часткового задоволення позову.

Так, судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Лозківської
сільської ради №16 від 29.07.1999 року
позивачу ОСОБА_1 виділено земельну
ділянку для будівництва
індивідуального житлового будинку з
земель запасу Лозківської сільської
ради, площею 0,25 га.

Вказане рішення на час судового
розгляду справи не змінене, не
скасоване, тобто не втратило свого
правового значення. У зв'язку з
викладеним, підстав для додаткового
визнання вказаного рішення чинним суд
не вбачає.

Також встановлено, що 15.11.1999 року ОСОБА_1
у встановленому порядку отримав дозвіл
на виконання будівельних робіт №58 та
розпочав будівництво житлового
будинку, у відповідності до робочого
проекту та договору підключив
електроенергію. Дані обставини, крім
пояснення позивача, підтверджуються
письмовими доказами - робочим проектом,
договором, актом підключення
електропостачання, будівельним
паспортом.

У відповідності до ст.19 Земельного
Кодексу України від 18.12.1990 року №561-Х11 в
редакції, яка діяла на час прийняття
Лозківською сільською радою рішення
№16 від 29.07.1999 року, сільські, селищні
Ради народних депутатів надають
земельні ділянки у користування для
всіх потреб із земель сіл, селищ, а
також за їх межами для будівництва
шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та
інших об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням населення (сфера
послуг), сільськогосподарського
використання, ведення селянського
(фермерського) господарства,
особистого підсобного господарства,
індивідуального житлового, дачного і
гаражного будівництва,
індивідуального і колективного
садівництва, городництва, сінокосіння
і випасання худоби, традиційних
народних промислів.

Згідно ст.67 цього ж Кодексу, громадянам
за рішенням сільської, селищної,
міської Ради народних депутатів
передаються у власність або надаються
у користування земельні ділянки для
будівництва індивідуальних жилих
будинків, господарських будівель,
гаражів і дач. Розмір ділянок для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) повинен
бути не більше: у сільських населених
пунктах - 0,25 гектара.

Крім того, у відповідності до п.7
розділу Х «Перехідні положення»
Земельного Кодексу України від 25.10.2001
року №2768-111, громадяни та юридичні
особи, що одержали у власність, у
тимчасове користування, в тому числі на
умовах оренди, земельні ділянки у
розмірах, що були передбачені раніше
діючим законодавством, зберігають
права на ці ділянки.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_1 в
порядку, що діяв на час прийняття
рішення органом місцевого
самоврядування, отримав земельну
ділянку для індивідуального житлового
будівництва, у встановленому для цих
потреб розмірі, і розпочав
використання земельної ділянки згідно
отриманого дозволу на виконання
будівельних робіт.

Також встановлено, що в процесі
розпаювання земель КСГП «Полісся», на
підставі розпорядження голови
Володимирецької райдержадміністрації
№71 від 09 березня 2004 року ОСОБА_6 було
передано у приватну власність земельну
ділянку для ведення особистого
селянського господарства загальною
площею 2,77 га, в т.ч. 1,97 га ріллі та 0,80 га
кормових угідь, що підтверджується
оглянутим в судовому засіданні
Державним актом 1-РВ №017390.

У відповідності до п.1 Указу Президента
України №720/95 від 08 серпня 1995 року "Про
порядок паювання земель, переданих у
колективу власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям", паюванню підлягають
сільськогосподарські угіддя, передані
у колективну власність колективним
сільськогосподарським підприємствам,
сільськогосподарським кооперативам,
сільськогосподарським акціонерним
товариствам, у тому числі створеним на
базі радгоспів та інших державних
сільськогосподарських підприємств.

В той же час судом встановлено, що в
ході розпаювання земель КСГП «Полісся»
ОСОБА_6, в порушення вимог названого
Указу та ст.31 Земельного Кодексу
України від 18.12.1990 року, було передано у
власність земельну ділянку площею 0,25
га, яка на час розпаювання була зайнята
будівлею, а саме фундаментом житлового
будинку, який спорудив позивач ОСОБА_1

Дана обставина, крім пояснень
учасників судового розгляду,
підтверджується актом обстеження
земельних ділянок.

Як вбачається зі ст.ст.140, 141, 149
Земельного Кодексу України від 25.10.2001
року, в редакції, яка діяла на час
розпаювання земель КСГП «Полісся»,
право власності чи користування
земельними ділянками могло бути
припинено внаслідок вилучення (викупу)
земельних ділянок. Сільські, селищні,
міські ради вилучають земельні ділянки
комунальної власності відповідних
територіальних громад, які перебувають
у постійному користуванні, для всіх
потреб.

Разом з тим, вимоги закону в цій частині
не були виконані, земельна ділянка у
позивача ОСОБА_1 до її передачі у
власність ОСОБА_6 вилучена не була.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що державний акт
1У-РВ №017390 в частині передачі ОСОБА_6 у
приватну власність земельної ділянки
площею 0,25 га. є недійсним і підлягає
скасуванню. З огляду на це, позов в цій
частині підлягає задоволенню.

Оскільки державна реєстрація права
власності на земельну ділянку за
відповідачем ОСОБА_6 не проводилась,
підстав для її скасування суд не
вбачає.

З приводу скасування рішення
Лозківської сільської ради та
зобов'язання органу місцевого
самоврядування до вчинення дій, судом
встановлено наступне.

Як вже зазначалось, ОСОБА_1 отримав
земельну ділянку для будівництва
житлового будинку у встановленому
порядку, і зберігає право на цю ділянку.

При цьому суд враховує, що відповідно
до в рішенні Конституційного суду
України №7-рп/09 від 16.04.2009 року у справі
у справі за конституційним поданням
Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частин першої,
десятої статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
(справа про скасування актів органів
місцевого самоврядування),
Конституційний Суд України зазначає,
що в Конституції України закріплено
принцип, за яким права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, яка
відповідає перед людиною за свою
діяльність (стаття 3). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону).
Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до
них зміни, якщо відповідно до приписів
цих рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є гарантією
стабільності суспільних відносин
між органами місцевого самоврядування
і громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення. Ненормативні
правові акти органу місцевого
самоврядування є актами одноразового
застосування, вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, тому вони не
можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування
після їх виконання.

Разом з тим, оскільки вказана ділянка
знаходиться за межами населеного
пункту, розпорядження такими
земельними ділянками, як це вбачається
з п.12 розділу Х «Перехідні положення»
Земельного Кодексу України від 25.10.2001
року №2768-111, здійснюють органи
виконавчої влади. З урахуванням
викладеного, суд приходить до висновку,
що рішення Лозківської сільської ради
№188 від 11.01.2012 року не порушує вимог
чинного законодавства і скасуванню не
підлягає.

В той же час, це не позбавляє позивача
ОСОБА_1 права у встановленому законом
порядку звертатись до органів
місцевого самоврядування чи органів
виконавчої влади для оформлення права
власності (користування) земельною
ділянкою, в т.ч. після зміни меж с.Лозки
повторно звертатись до сільської ради.

Враховуючи викладене, керуючись ст.15, 60,
61, 209, 212 ЦПК України, -

в и р і ш и
в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати частково недійсним та
скасувати державний акт серії 1У-РВ
№017390 про право власності на земельну
ділянку на ім'я ОСОБА_6 в частині
визнання права власності на земельну
ділянку площею 0,25 га ріллі, яка
знаходиться в масиві №14 під №2.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити за їх безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Рівненської області
через Володимирецький районний суд.
Апеляційна скарга може бути подана
сторонами протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення..

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуюча:

Повний текст рішення оголошено 11.03.2014
року.