Перемишлянський районний суд
вул.Галицька, 67а м. м. Перемишляни
Перемишлянський район Львівськая
Справа № 449/1291/13-ц
У Х В А Л А

"01" квітня 2014 р.
м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд
Львівської області у складі

головуючого судді Савчак А.В.

при секретарі Подусівській Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання ПАТ" Фольксбанк"
про забезпечення позову , -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ" Фольксбанк" звернувся до суду з
позовною заявою, в якій просив суд
постановити рішення про солідарне
стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боргу за
договором кредиту в розмірі 50792 грн. 45
коп.

Крім того від позивача поступило
клопотання про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на грошові
кошти, рухоме та нерухоме майно, що
належать відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2
та обмеження права виїзду
відповідачів за межі України шляхом
тимчасової відмови їм у видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон, тимчасового
затримання або вилучення паспорта,
якщо він був виданий раніше.

Згідно заяви клопотання представника
позивача Очич Т.М. ПАТ" Фольксбанк"
змінило назву на ПАТ «ВіЕс Банк».

Дослідивши наявні в матеріалах справи
документи суд приходить до висновку,
що клопотання не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позовними
вимогами, суд приходить до висновку, що
задоволення заяви про забезпечення
позову, шляхом накладення арешту на
грошові кошти, рухоме та нерухоме
майно, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2
суперечитиме зазначеній нормі ч. 3 ст. 152
ЦПК України, оскільки представником
позивача не зазначено в яких
фінансових установах знаходяться
грошові кошти відповідачів і їх розмір.
Не вказано також, на яке саме наявне
рухоме чи нерухоме майно відповідачів
слід накласти арешт та його вартість.

Згідно зі ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлені
законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і вїзду в
Україну» громадянинові України у
випадку, якщо діють неврегульовані
договірні зобовязання, то до виконання
зобов"язань або розв"язання спору може
бути відмовлено у видачі паспорта для
виїзду за кордон.

Згідно ч.ч.2, 4 ст.6 Закону «Про порядок
виїзду з України і вїзду в Україну»
громадянинові України, який має
паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9
ч.1 цієї статті, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон або у
вказаних випадках паспорт може бути
тимчасово затримано чи вилучено. Таким
чином, за наявності підстав для
тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон, до
громадянина в залежності від наявності
чи відсутності паспорта для виїзду за
кордон застосовується: відмова у
видачі паспорта; відмова у виїзді за
кордон; тимчасове затримання чи
вилучення паспорта для виїзду за
кордон.

Статтею 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і вїзду в Україну»
передбачено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта, а громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон.

В порядку забезпечення позову суд в
праві здійснити тимчасове затримання
або вилучення паспорта, а не тимчасово
обмежити виїзд за межі України. Крім
того, ПАТ «ВіЕс Банк» (ПАТ" Фольксбанк")
звертаючись до суду з заявою щодо
встановлення тимчасового обмеження
відповідачів в праві виїзду за кордон,
всупереч вимогам ч.2 ст.151 ЦПК України не
надає відомостей, необхідних для
виконання можливого забезпечення
позову. Так заявником не надано
інформацію щодо наявного у ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 паспорту для виїзду за кордон,
який дає їм право виїзду за кордон.
Вилучення паспорта громадянина
України, який не затриманий в порядку
кримінального переслідування, є
порушенням його конституційних прав.

Тому суд не може обмежити ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 у праві пересування, вільного
вибору місця проживання, права вільно
залишати територію України, яке йому
гарантовано Конституцією України.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має право з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно з абзацом 3 п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» за змістом ст. 293
ЦПК України окремо від рішення суду в
апеляційному порядку можуть бути
оскаржені ухвали суду першої інстанції
про задоволення заяви про забезпечення
позову, а також про його скасування,
проте ухвали про відмову у
забезпеченні позову оскарженню не
підлягають.

Керуючись ст.33 Конституції України,
ч.ч.2, 4 ст.6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і вїзду в Україну», 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України і вїзду в Україну», ст.ст.151-153
ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ПАТ «ВіЕс Банк» (ПАТ"
Фольксбанк") про забезпечення позову -
залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : А. В. Савчак