№ 2/255/1134/2014
У Х В А Л А

21 березня 2014 року суддя
Ворошиловського районного суду м.
Донецька Цукуров В.П., розглянувши у
заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ворошиловського
районного суду м. Донецька знаходиться
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»
про стягнення суми гарантійного
внеску.

До суду надійшла заява позивача
ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій
він просить накласти арешт на майно та
грошові кошти, що належить відповідачу
і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вважає, що невжиття заходів
забезпечення може ускладнити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що заява
ОСОБА_1 про забезпечення позову є такою,
що не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
ускладнити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Як вбачається з положень ч. 3 ст. 152 ЦПК
України, види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року №9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Але позивачем у заяві про
забезпечення позову не доведено, що
невжиття заходів забезпечення може
ускладнити або зробити неможливим
виконання рішення суду.

Також не надано обґрунтування
необхідності забезпечення позову
шляхом накладення арешту на майно
відповідача, виходячи з суті позову та
його вартості. Крім того, матеріали
заяви не містять жодного доказу як
наявності будь-якого майна у
відповідача, так і підтвердження права
власності на будь-яке майно ТОВ
«Укрспецторг Групп», загальної
вартості майна, а також того, що
відповідач має намір здійснити
будь-які дії з приводу відчуження
майна.

Щодо вимоги позивача накласти арешт
на грошові кошти, що містяться на
рахунках ТОВ «Укрспецторг Групп», суд
зазначає наступне. Задоволення заяви
про забезпечення позову шляхом арешту
коштів на розрахунковому рахунку
фактично зупинить
фінансово-господарську діяльність
підприємства ТОВ «Укрспецторг Групп»,
що негативно вплине на права на
інтереси працівників цього
підприємства та його контрагентів, а
також унеможливить вчасну сплату
підприємством податків та зборів. За
таких обставин вказана вимога також
задоволенню не підлягає.

Таким чином, заявлений вид
забезпечення позову не є достатньо
обґрунтованим та співмірним з ціною
позову.

За таких обставин у задоволенні
заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову
слід відмовити. Правових підстав для
задоволення заяви у суду немає.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано до Апеляційного суду
Донецької області через
Ворошиловський районний суд м.Донецька
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Ухвалу надруковано в одному
примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька
В.П.
Цукуров