АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/963/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 79 Кімстачов О. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
Демченко В. А. УХВАЛА
02 квітня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Демченко В. А. суддів
Подорога В. М. , Бородійчук В. Г. при
секретаріРибасюк О.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на
ухвалу Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 17 грудня 2013
року по справі за поданням державного
виконавця Уманського міського відділу
державної виконавчої служби
Уманського міськрайонного управління
юстиції про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі
України у зв'язку з невиконанням
покладених на неї судовим рішенням
в с т а н о в и л а :
Старший державний виконавець
Уманського міського відділу державної
виконавчої служби Уманського
міськрайонного управління юстиції
Пустовойт Л.О., за погодженням з
начальником цього відділу, звернулася
до суду із поданням про тимчасове
обмеження ОСОБА_6 у праві виїзду за межі
України у зв'язку з невиконанням
покладених на неї судовим рішенням
Свої вимоги заявник обгрунтовував тим,
що на примусовому виконанні в
Уманському МВ ДВС Уманського
міськрайонного управління юстиції з
07.11.2013 року перебуває виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 705/1804/13-ц, 2/705/764/13 від 01.10.2013 року,
що виданий Уманським міськрайонним
судом Черкаської області, про
стягнення з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» заборгованості в
сумі 434 530,02 грн., яка проживає за адресою
АДРЕСА_1, і в добровільному порядку
борги не погашає, на виклики та
попередження державного виконавця не
реагує, а наявність в особи невиконаних
зобов'язань, покладених на неї судовим
рішенням, є підставою для обмеження її
у праві виїзду за межі України.

А тому, заявник просив постановити
ухвалу про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі
України у зв'язку з невиконанням ним
покладених на неї судовим рішенням
зобов'язань.

Ухвалою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 17 грудня
2013 року у задоволенні подання
державного виконавця Уманського
міського відділу державної виконавчої
служби Уманського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві
виїзду за межі України у зв'язку з
невиконанням покладених на неї судовим
рішенням зобов'язань відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої
інстанції, ТОВ «ОТП Факторинг Україна»,
як стягувач у виконавчому провадженні,
подало апеляційну скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, в якій просить
скасувати ухвалу, як незаконну та
необґрунтовану, постановивши нову
ухвалу про задоволення подання
державного виконавця .

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта,
інші сторони по справі, будучи належним
чином повідомленими про час і місце
судового розгляду в засідання не
з'явились, не повідомивши про причини
неявки, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції, судова колегія приходить до
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги по наступних
підставах.

Відповідно до ст.124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України.

Виходячи із вимог ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
поданням державного виконавця,
погодженим із начальником відділу
державної виконавчої служби.

Згідно ч.3 ст.11 ЗУ « Про виконавче
провадження» державний виконавець під
час здійснення виконавчого
провадження має право в разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
звертатися до суду із поданням щодо
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України -до виконання
зобов»язань за рішенням.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 7.
абз. 2. Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, від 30.03.2012 року № 5 "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин", питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України вирішується при виконанні
судових рішень, ухвалених зокрема, за
позовами, що випливають із кредитних
правовідносин, у порядку,
передбаченому статтею 11 Закону України
"Про виконавче провадження" та статтею
377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

Відповідно до роз'яснень Верховного
Суду України, викладених у Листі від
01.02.2013 року «Судова практика щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України», ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Відмовляючи в задоволенні подання, суд
першої інстанції виходив з того, що
державним виконавцем не надано суду
доказів на підтвердження ухилення
боржника від виконання зобов'язань зі
сплати боргу, не вказано, які перешкоди
вчинені з його боку для проведення
виконавчих дій державному виконавцеві.

Проте, погодитись із висновками суду
першої інстанції у повному обсязі
неможливо виходячи з наступного.

Процедура судового розгляду подання
ДВС аналогічна розгляду будь-якого
іншого процесуального питання,
пов'язаного з виконанням рішення суду (
розд. V1 ЦПК України ). Негайний розгляд
подання означає лише те, що таке
подання розглядається негайно, як
правило в день його отримання. Проте,
вирішення цього питання та
постановлення відповідної ухвали
залежить від того, чи оформлене воно
відповідно до загальних положень ЦПК з
урахуванням особливостей встановлених
ст. 377-1 ЦПК України. Отже, якщо подання
оформлене неналежним чином ( в.ч. не
погоджене з начальником ВДВС, тощо), суд
першої інстанції відкладає його
розгляд до усунення недоліків.

Так, за матеріалами справи встановлено,
що на примусовому виконанні в
Уманському МВ ДВС Уманського
міськрайонного управління юстиції з
07.11.2013 року перебуває виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 705/1804/13-ц, 2/705/764/13 від 01.10.2013 року,
що виданий Уманським міськрайонним
судом Черкаської області, про
стягнення з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» заборгованості в
сумі 434 530,02 грн.( а. с. 246 - 247 т.1).

Проте, у матеріалах справи відсутні
докази того, що державний виконавець
ужив усіх необхідних процесуальних дій
щодо виконання рішення суду, а саме,
з'ясування наявності у боржника коштів
на рахунках у банках в гривнях та
іноземній валюті; інших цінностей, які
підлягають вилученню, майна, на яке
може бути звернуто стягнення, хоча в
матеріалах подання є заява ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» до органів ДВС, в
якій міститься інформація про
наявність рухомого та нерухомого майна
в боржника ОСОБА_6 (а. с. 248 т.1).

Відповідно до роз'яснень Верховного
Суду України, викладених у Листі від
01.02.2013 року «Судова практика щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України», передбачено, за змістом ч. 2
ст. 3771 ЦПК вирішення питання про
тимчасове обмеження конституційного
права за поданням державного виконавця
за відсутності останнього не є
виправданим, оскільки саме він
зобов'язаний довести суду з наданням
відповідних матеріалів виконавчого
провадження необхідність обмеження
конституційного права боржника у
виконавчому провадженні.

Крім того, особа, яка має невиконані
зобов'язання, не може вважатися винною
в ухиленні, поки не буде доведено
протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 3771
зазначеного вище Кодексу, згадане
подання розглядається судом негайно,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. Тим паче, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявність факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. У зв'язку з цим, з
метою всебічного і повного з'ясування
всіх обставин справи, встановлення
дійсних прав та обов'язків учасників
спірних правовідносин, районному суду
належало б з'ясувати, чи дійсно особа
свідомо не виконувала належні до
виконання зобов'язання в повному
обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, про що
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим, про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6
ст. 12 Закону "Про виконавче
провадження", зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Крім того, при вирішенні питання про
розгляд подання суд зобовязаний
застосувати усі положення ЦПК України,
включаючи ст..ст 11,11-1 та розд. V1 ЦПК
України, зокрема вимог ч.2 ст.377-1 ЦПК
щодо вирішення питання у судовому
засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку про неповне
дослідження обставин справи судом
першої інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції
прийшов до передчасного висновку щодо
відмови у задоволенні подання
державного виконавця Уманського
міського відділу державної виконавчої
служби Уманського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_6 у праві
виїзду за межі України у зв'язку з
невиконанням покладених на неї
судовим рішенням зобов'язань.

Тому, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції повинен був повно та
об'єктивно дослідити обставини справи,
наявність чи відсутність факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язань за судовим рішенням,
витребувати матеріали виконавчого
провадження щодо вжитих заходів
органами ДВС по стягненню боргу з
боржника, і у їх сукупності розглянути
справу, а тому ухвала суду першої
інстанції, як така, що не відповідає
вимогам процесуального закону,
оскільки постановлена з порушенням
встановленого законом порядку,
залишатися в законній силі не може й
підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 303, 307, 312, 314, 315, 377- 1 ЦПК України,
судова колегія , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» задовольнити частково.

Ухвалу Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 17 грудня
2013 року по справі за поданням
державного виконавця Уманського
міського відділу державної виконавчої
служби Уманського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_6 у праві
виїзду за межі України у зв'язку з
невиконанням покладених на неї
судовим рішенням зобов'язань -
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :