Справа № 589/307/14-ц р.
Провадження № 2/589/267/14
27.03.2014 року Шосткинський міськрайонний
суд Сумської області у
складі:головуючої - судді
-Стародубцевої Л.О., з участю секретаря
судового засідання- Бойко М.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м Шостка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі законного
представника ОСОБА_3, третя особа
Шосткинська міська рада в особі Органу
опіки та піклування про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням,
27 січня 2014 року позивач звернувся в
Шосткинський міськрайонний суд з
вищевказаним позовом та посилаючись
на ч. 2 ст. 405, 406 ЦК України, 150 ЖК України
просить суд ухвалити рішення яким
визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування належним
ОСОБА_1 житловим будинком АДРЕСА_2 у
зв'язку з відсутністю в ньому понад
Позовні вимоги мотивуються тим, що
відповідно до укладеного 24 березня 2012
року між ОСОБА_1 та його матір'ю ОСОБА_4
Договору дарування житлового будинку і
земельної ділянки позивач є власником
житлового будинку та земельної ділянки
для його обслуговування за АДРЕСА_2.
На сьогоднішній день в належному
позивачу житловому будинку є
зареєстрованим ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який позивачу не доводиться ні
близьким родичем ні членом його родини.
Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3,була виселена із
спірного житлового будинку на підставі
рішення Шосткинського міськрайонного
суду від 16.10.2012 року, про що старшим
державним виконавцем ВДВС
Шосткинського міськрайуправління
юстиції Щерба Я.Г.,було складено
відповідний Акт державного виконавця
від 28.12.2012 року та винесено Постанову
про закінчення виконавчого
провадження від 22 квітня 2013 року.

Починаючи з грудня 2012 року і по
теперішній час неповнолітній ОСОБА_2
мешкає разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_3 в
належній їй квартирі АДРЕСА_1.

У зв'язку з цим, виникли підстави для
визнання його таким, що втратив право
на користування спірним житловим
будинком на підставі статті 405 ЦК
України.

Позивач зазначає, що відповідач був
зареєстрованим в спірному будинку в 2003
році, тобто в той час коли власником
будинку був не позивач, а тому своєю
реєстрацією відповідач порушує право
власності на будинок, тобто право
позивача на вільне розпорядження ним.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_6, позовні вимоги
підтримав, мотивуючи тими ж самими
обставинами, пояснив, що витрати по
розгляду справи в суді позивач бере на
себе. Не заперечує проти ухвалення
заочного рішення.

Відповідачка в особі законного
представника ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином:
25.02.2014 року та 14.03.2014 року, клопотань про
перенесення справи до суду
відповідачка не надала, тому суд вважає
можливим розглянути справу у
відсутності відповідачки та ухвалити
заочне рішення.

Представник 3-ї особи - Шосткинська
міська рада в особі Органу опіки та
піклування головний спеціаліст служби
у справах дітей Жаден В.Г., в судове
засідання не з'явилась, просить
розглянути справу без її участі, в
рішенні покладається на розсуд суду
про що надала заяву.

Допитані в судовому засіданні свідки:
ОСОБА_8, та ОСОБА_9, підтвердили факт не
проживання відповідача
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 в спірному будинку
з грудня 2012 року та при цьому пояснили,
що малолітній ОСОБА_2, разом з своєю
матір'ю ОСОБА_3, з грудня 2012 року
мешкають в належній ОСОБА_3, квартирі
АДРЕСА_1, куди вивезли всі свої речі в
т.ч. і дитячі.

Вислухавши пояснення представника
позивача, свідків та дослідивши
матеріали справи, а саме:

-копію ухвали Вищого Спеціалізованого
Суду України від 01.02.2013 року, якою
рішення Шосткинського міськрайсуду
від 16.10.2012 р., та ухвала апеляційного
суду Сумської області від 15.11.2012 року
залишені без змін, яким усунено
перешкоди у здійсненні права власності
ОСОБА_1, виселено ОСОБА_3, ОСОБА_10, з
будинку АДРЕСА_2. В іншій частині
позовних вимог відмовлено. В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3,
ОСОБА_10, про визнання права
користування житловим будинком,
проживання в ньому, та про визнання
договору дарування житлового будинку
та земельної ділянки недійсним
відмовлено;

-копію Договору дарування житлового
будинку та земельної ділянки від 24.03.2012
р., між ОСОБА_1 та його матір'ю ОСОБА_4
позивач є власником житлового будинку
та земельної ділянки для його
обслуговування за АДРЕСА_2;

-копію витягу про державну реєстрацію
прав від 26.03.2012 р., з якого вбачається, що
позивач є власником спірного
житлового будинку;

-копію Свідоцтва про народження ОСОБА_2,
з якого вбачається, що батьками
неповнолітнього є ОСОБА_10 та ОСОБА_3;

-копію Акту державного виконавця від
26.12.2012 року, з якого вбачається, що
ОСОБА_3 добровільно виселилася зі
спірного будинку;

-копію Постанови про закінчення
виконавчого провадження від 22.04.2013
року;

-довідку про зареєстрованих в
житловому будинку, з якої вбачається
реєстрація малолітнього в спірному
будинку;

-копію довідки КП ПВО «Енергія» про
зареєстрованих в житловому будинку
АДРЕСА_3 з якої вбачається право
приватної власності на ? частину від
загальної площі квартири за ОСОБА_10;

- копію довідки КП ПВО «Енергія» з якої
вбачається приватизація 3-х кімнатної
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 59,6
кв.м., в загальне сумісне користування
4-х членів осіб в тому числі й ОСОБА_3,
суд вважає, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права
або обмежений у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України,
передбачені, спеціальні підстави для
визнання особи такою, що втратила право
на користування житлом власника: у разі
відсутності без поважних причин понад
один рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним власником житла
або законом.

Таким чином, у разі виникнення спору
між власником та особами, які вселялися
в житло у якості членів сім'ї, суд
повинен врахувати, що право
користування житлом має
речово-правовий характер, у зв'язку з
чим припинення цього права повинно
відбуватися згідно з вимогами статей
405, 406 ЦК України, зокрема сервітут може
бути припинений з рішенням суду на
вимогу власника майна за наявності
обставин, які мають істотне значення
або через відсутність особи понад один
рік у спірному житловому приміщенні.

Крім цього, відповідно до статті 150 ЖК
України, громадяни, які мають у
приватній власності будинок (частину
будинку), квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Згідно ст. 7 Закону України однією з
підстав для зняття з реєстрації місця
проживання особи є судове рішення, яке
набрало законної сили, про позбавлення
права власності на житлове приміщення
або права користування житловим
приміщенням, про виселення, про
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України щодо
права батьків на визначення місця
проживання дитини,
місцепроживаннядитини, яка досягла
десяти років, визначається за спільною
згодою батьків та самої дитини.

Як встановлено в судовому засіданні
малолітній ОСОБА_2, з грудня 2012 року
проживає разом з матір'ю ОСОБА_3, за
вищевказаною адресою, за якою матері
належить право приватизації вказаної
квартири.

Таким чином, в судовому засіданні
знайшов своє підтвердження факт
відсутності ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 в
спірному будинку понад один рік, а тому
відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України
відповідач втратив право користування
житловим будинком АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212, 213, 215, 224, 226 ЦПК,
ст.ст. 319, 321, 391,ч.2 ст. 405 ЦК України ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 в
особі законного представника ОСОБА_3,
третя особа Шосткинська міська рада в
особі Органу опіки та піклування про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
задовольнити.

2.Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування належним
ОСОБА_1 житловим будинком АДРЕСА_1 у
зв`язку з відсутністю в ньому понад
один рік.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано до суду протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі неподання письмової заяви
рішення вважається таким, що набрало
законної сили.

Суддя Шосткинського
міськрайонного суду

Сумської області
Л.О.Стародубцева