Придніпровський районний суд
Справа № 711/82/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2014 року
м. Черкаси

Придніпровський районний суд м.
Черкаси в складі:

головуючого - судді
Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос
І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на бездіяльність
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Якуба В.В., -

в с т а н о в
и в :

Скаржники ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 звернулися до суду зі скаргою на
бездіяльність державного виконавця
Центрального відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції Якуба В.В.
Свої вимоги мотивують тим, що 03.09.13р.
державним виконавцем Якуба В.В. було
здійснено примусове проникнення до
квартири АДРЕСА_1 з метою виконання
рішення Придніпровського райсуду м.
Черкаси. На час примусового
вивільнення квартири ОСОБА_1 була
відсутня у м. Київ, а коли повернулась,
то цього ж дня подала до органів ДВС
заяву про зупинення виконання
виконавчий дій по примусовому
виселенню з квартири, оскільки не була
повідомлена про відкриття виконавчого
провадження та просила надати час для
самостійного вивільнення займаної
квартири. Лише 11.09.13р. їм - скаржникам
стало відомо, що 07.08.13р. видано
виконавчий лист за рішенням про їх
виселення. Про відкриття виконавчого
провадження їм повідомлено не було,
вимоги про те, що 03.09.13р. буда примусово
виконуватись судове рішення вони не
отримували; на даний час відповідь на
заяву від 03.09.13р. вони не отримали; речі
з квартири були вивезені і на даний час
не повернуті. Просять визнати
протиправною бездіяльність державного
виконавця Якуби В.В., яка проявилась у
не зупиненні примусового виконання
рішення Придніпровського райсуду м.
Черкаси по справі №2314/9050/12; зобов»язати
державного виконавця Якубу В.В.
повернути речі, що були незаконно
вилучені з квартири АДРЕСА_1, що у м.
Черкаси за актом приймання - передачі
їм без стягнення з них витрат на
зберігання речей; звільнити їх від
сплати виконавчого збору за примусове
виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник
скаржника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_5
повністю підтримала подану скаргу та
просила її задовольнити.

Скаржники ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
судове засідання не з»явились, будучи
належним чином повідомлені про час,
дату та місце розгляду скарги. Про
причини неявки не повідомили. Їхня
неявка не перешкоджає розгляду судом
скарги.

В судовому засіданні представник
ЦВ ДВС Черкаського міського управління
юстиції за довіреністю Нечипоренко
Я.В. повністю заперечувала проти скарги
та просила відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення
представників, дослідивши матеріали
скарги та докази в їх сукупності, суд
вважає, що скарга не підлягає до
задоволення за таких підстав:

статтею 383 ЦПК України передбачено, що
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду
безпосередньо або після оскарження
рішення, дії або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи ДВС до начальника
відповідного відділу ДВС. Скарга
подається до суду, який видав
виконавчий документ. Про подання
скарги суд повідомляє відповідний
відділ ДВС не пізніше наступного дня
після прийняття її судом (ст. 384ЦПК).

Скарга розглядається у 10ти денний
строк у судовому засіданні за участю
заявника і державного виконавця або
іншої посадової особи ДВС, рішення, дії
або бездіяльність якої оскаржується.
Якщо заявник, державний виконавець або
інша посадова особа ДВС не можуть
з»явитися до суду з поважних причин,
справу може бути розглянуто за участю
їх представників. Якщо суд встановить,
що особа, рішення, дія або
бездіяльність якої оскаржують ся, не
працює на попередній посаді, він
залучає до участі у справі посадову
особу, до компетенції якої належить
вирішення питання про усунення
порушення прав чи свобод заявника (ст.
386ЦПК).

Відповідно до вимог ст. 387ЦПК, за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
ДВС і права чи свободи заявника не було
порушено, суд постановляє ухвалу про
відмову у задоволенні скарги.

Під час розгляду скарги встановлено, що
12.08.2013р. на виконання до Центрального
відділу ДВС ЧМУЮ надійшов виконавчий
лист № 2/711/848/13, виданий 25.07.2013р.
Придніпровським районним судом м.
Черкаси, про усунення перешкод у
користуванні квартирою АДРЕСА_1, яка
належить на праві приватної власності
ОСОБА_7, шляхом виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 разом з їх неповнолітньою
дитиною ОСОБА_8 без надання іншого
житла.

Відповідно до вимог ч. 2 ст 20 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконання рішення, яке зобов'язує
боржника вчинити певні дії,
здійснюється державним виконавцем за
місцем проведення таких дій, тобто:
АДРЕСА_1.

12.08.2013р. державним виконавцем
Центрального відділу ДВС ЧМУЮ Клименко
В.В. відкриті виконавчі провадження №№
39333404, 39333468, 39333557 щодо виконання
вищевказаного виконавчого документу,
про що винесено відповідні постанови,
копії яких направлено скаржникам для
виконання (вих. №№ 37542, 37540, 37538 ).

Умови та порядок виконання рішення про
виселення боржника передбачено ст. 78
Закону України "Про виконавче
провадження". Відповідно до норм
вказаної статті виселення полягає у
звільненні приміщення, зазначеного у
виконавчому документі, від особи (осіб),
яка виселяється, її майна, домашніх
тварин та у забороні такій особі
користуватися цим приміщенням.
Примусовому виселенню підлягають
виключно особи, зазначені у
виконавчому документі.

Державний виконавець перевіряє стан
виконання рішення про виселення
боржника на наступний день після
закінчення строку, встановленого ч.2 ст.
25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. У разі невиконання
боржником рішення самостійно
державний виконавець виконує його
примусово (ч. 1, ч. 2 ст. 78 Закону України
"Про виконавче провадження".

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 78 Закону
України «Про виконавче провадження»
виселення здійснюється у присутності
понятих за сприянням органів
внутрішніх справ з обов'язковим описом
майна державним виконавцем. Тому, 28.08.2013
державним виконавцем винесено
постанову про залучення працівників
органів внутрішніх справ для
забезпечення порядку під час
проведення державним виконавцем 03.09.2013
виконавчих дій по виселенню Скаржників
разом з їх неповнолітньою дитиною
ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1, копію якої
направлено Придніпровському РВ УМВС
України для виконання.

28.08.2013 державним виконавцем винесено
постанову про залучення працівників
служби у справах дітей, копію якої
направлено до Служби у справах дітей
Черкаської міської ради для виконання.

Відповідно до вимог ч. З ст. 78 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
письмово повідомити боржника про день
і час примусового виселення. Боржник
вважається повідомленим про примусове
виселення, якщо повідомлення надіслано
йому за адресою, за якою має
здійснюватися виселення, чи за іншою
адресою, достовірно встановленою
державним виконавцем. Відсутність
боржника, повідомленого про день і час
виселення, під час виконання рішення не
є перешкодою для виконання рішення.

29.08.2013р. державним виконавцем на адресу
скаржників рекомендованою
кореспонденцією направлено вимоги за
№№ 40565, 40566, 40567, за якими останніх
зобов'язано виконати рішення суду та
попереджено, що в разі невиконання
рішення, його примусове виконання
відбудеться 03.09.2013р. о 10год.00хв.

03.09.2013р. державним виконавцем, з метою
виконання рішення суду, за участю
головного спеціаліста служби у справах
дітей Потапенко Д.М., дільничного
інспектора міліції Чухало С.О. в
присутності понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_13,
здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 та
проведено примусове виселення ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_8, шляхом
звільнення приміщення від особистих
речей боржників. При цьому, грошових
коштів та цінних паперів у квартирі
виявлено не було, про що складено
відповідні акти. При проведення
вказаних виконавчий дій був присутній
ОСОБА_2, який будь-яких зауважень не
надав.

04.09.2013р. державним виконавцем у
відповідності до п. 8 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження» у
зв'язку з фактичним виконанням в
повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом, винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження, копія якої направлено
сторонам виконавчого провадження до
відому.

Статтею 37 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
вичерпний перелік обставин, що
зумовлюють обов'язкове зупинення
виконавчого провадження.

Статтею 38 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено
обставини, які надають право
державному виконавцю зупинити
виконавче провадження.

Що стосується доводів скаржників про
відсутність результатів розгляду
заяви ОСОБА_1 від 03.09.13р. про зупинення
виконання судового рішення., яку вона
подавала до Центрального відділу ДВС,
то як вбачається з досліджених в
судовому засіданні доказів, така заява
була розглянута, про що заявниці надано
відповідь від 01.10.2013р. за №45747, де
зазначено, що підстав для зупинення не
має.

Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що на виконанні у
Центральному відділі ДВС ЧМУЮ
перебуває зведене виконавче
провадження № 342/29 від 05.09.2013р. щодо
стягнення з ОСОБА_1 боргів на користь
юридичних осіб, до складу якого входить
4 виконавчих проваджень на загальну
суму 45 691,64 грн. та 12 186,47 дол. США.
Постанови про відкриття таких
виконавчих проваджень від
10.04.13р.надсилались боржниці ОСОБА_1, але
в строк до 03.09.13р. добровільно виконані
нею не були.

За таких обставин, 03.09.2013р. одночасно,
при здійсненні виконавчих дій про
виселення, державним виконавцем
проведено опис та арешт майна, в т.ч.
меблів, техніки, одягу, а також жіночих
прикрас щодо виконання вище вказаних
виконавчих листів про стягнення боргу,
про що складено відповідні акти. Всі
інші особисті речі з квартири, крім
речей, що підлягали опису й арешту,
передані сину боржниці ОСОБА_2, про що
складено відповідний акт.

Як встановлено в судовому
засіданні, акти опису й арешту майна
від 03.09.13р. направлялись
рекомендованими листами ОСОБА_1 за
місцем її реєстрації, але 04.10.13р.
повернулися до органів ДВС з причин їх
неотримання.

Вимоги скаржників щодо
зобов»язання державного виконавця
повернути їм речі, які були вилучені з
квартири 03.09.13р. за актом приймання -
передачі, викладені в скарзі від
26.12.2013р., є необґрунтованими і не
доведеними.

Також, як на думку суду, є
безпідставними доводи скаржників щодо
зобов»язання державного виконавця
повернути речі без стягнення з
останніх витрат на зберігання речей та
звільнення їх від сплати виконавчого
збору за примусове виконання рішення
суду, оскільки під час розгляду справи
за скаргою встановлено, що органи
державної виконавчої служби не
визначали розмір витрат по зберіганню
та оцінці майна і такі витрати,
відповідно не стягувались з боржників,
в т.ч. ОСОБА_1, як і відсутні об»єктивні
дані, які б свідчили про прийняття
державним виконавцем рішення про
стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
виконавчого збору щодо примусового
виконання рішення суду про їх
виселення. На даний час, постановою
державного виконавця від 04.09.2013р.
закінчено виконавче провадження за
виконавчим листом №711/989/13ц, виданим
Придніпровським райсудом м. Черкаси
07.098.2013р.

Отже, аналізуючи обставини скарги,
дослідивши докази по справі, суд
вважає, що скаржниками не наведено
жодних належних, допустимих та
переконливих доказів щодо
протиправної бездіяльності державного
виконавця при проведенні виконавчих
дій, які б порушили права чи інтереси
скаржників, а тому у задоволенні
їхньої скарги необхідно відмовити.

Крім того, на думку суду, судові
витрати необхідно компенсувати за
рахунок Державного бюджету України,
оскільки незважаючи на те, що ст. 388 ЦПК
України передбачено розподіл витрат,
пов»язаних з розглядом скарги, але
Законом України «Про судовий збір» від
08.07.2011р. не визначено судовий збір за
подачу до суду скарги на дії органів
ДВС.

На підставі викладеного та,
керуючись ЗУ «Про виконавче
провадження», ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 209, 384-389, 293
ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на бездіяльність
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Якуба В.В., - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
може бути подана протягом п'яти днів з
дня її проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення ухвали, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня
отримання копії цієї ухвали.

Головуючий суддя: С. М. Позарецька