Справа № 2-175/470/14-ц
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2014 pоку Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Борисова С.А.,

при секретарі - Єльшиній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Ювілейне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розподіл майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з
вищезазначеним та просила визнати за
нею право власності та виділити у
користування автомобілі, марка: DAEWOO;
модель: SENS Т13110; номер державний
реєстраційний номер: НОМЕР_2, марка:
HYUNDAI; модель: TUCSON; державний
реєстраційний номер: НОМЕР_3 та
виділити їх їй у користування. Виділити
в користування ОСОБА_2: автомобіль,
марка: МАЗ 54323; тип вантажний; державний
реєстраційний номер: НОМЕР_5 та
автомобіль, марка: ВАЗ 2101; державний
реєстраційний номер: НОМЕР_6.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просила суд їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
не заперечувала проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов обґрунтованим та
підлягаючим задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що з 08 вересня 1990 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі
зареєстрованому виконкомом Кіровської
ради Дніпропетровського району
Дніпропетровської області про, що
свідчить (свідоцтво про одруження
серія НОМЕР_7, видане 08 вересня 1990 року).

В період шлюбу за час сумісного
проживання сторонами були придбані
транспортні засоби, а саме: автомобіль
марка: DAEWOO; модель: SENS Т13110; номер кузова:
VIN-НОМЕР_8, НОМЕР_8; рік випуску: 2007; колір:
бордовий; державний реєстраційний
номер: НОМЕР_2; автомобіль марка: HYUNDAI;
модель: TUCSON; номер кузова: НОМЕР_9,
НОМЕР_10; рік випуску: 2007; колір: чорний;
державний реєстраційний номер: НОМЕР_3;
автомобіль марка: МАЗ 54323; тип
вантажний; номер кузова: НОМЕР_11,
НОМЕР_12; рік випуску 1991; сірого кольору,
державний реєстраційний номер: НОМЕР_5;
автомобіль марка: ВАЗ 2101; державний
реєстраційний номер: НОМЕР_6.

Відповідно до ч. 1 ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.2 ст.60 СК України діє
презумпція права спільної сумісної
власності подружжя на речі, придбані
ним за час шлюбу.

Таким чином, вищевказаний будинок є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором (ч.1 ст. 70 СК України).

Згідно до вимог ч. 1 ст. 71 СК України
майно, яке являється об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться ними в натурі.

Якщо дружина і чоловік не домовились
про порядок розподілу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
приймає до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей і інші обставини, які
мають суттєве значення.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 71 СК України
неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними

Згідно із ст. 370 ЦПК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦПК України якщо
виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим (частина
друга статті 183 цього Кодексу),
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою. Право на частку у
праві спільної часткової власності у
співвласника, який отримав таку
компенсацію, припиняється з дня її
отримання.

Неподільною є річ, яку не можна
поділити без втрати її цільового
призначення (стаття 183 ЦК України).

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
р. «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» поділ
спільного майна подружжя здійснюється
за правилами, встановленими статтями
69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що
підлягає поділу, визначається за
погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.
Вирішуючи питання про поділ майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71
СК щодо обов'язкової згоди одного з
подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду. За відсутності такої згоди
присудження грошової компенсації може
мати місце з підстав, передбачених ст.
365 ЦК, за умови звернення подружжя
(одного з них) до суду з таким позовом
(ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на
депозитний рахунок суду відповідної
грошової суми. У разі коли жоден із
подружжя не вчинив таких дій, а
неподільні речі не можуть бути реально
поділені між ними відповідно до їх
часток, суд визнає ідеальні частки
подружжя в цьому майні без його
реального поділу і залишає майно у їх
спільній частковій власності.

Враховуючи вищезазначене та те, що
представник відповідача визнав позов
суд приходить до висновку про те що,
вимоги позивачки є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 26, 59, 60, 61, 212, 215, 214
ЦПК України, ст.ст.60, 61, 70, 71 Сімейного
кодексу України, ст.ст.6, 221 ЦК УРСР, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
серія НОМЕР_13, виданий 12 червня 2002 року
Дніпропетровський РВУМВС України в
Дніпропетровській області, ІПН: НОМЕР_1,
право власності на автомобіль, марка:
DAEWOO; модель: SENS Т13110; номер кузова:
VIN-НОМЕР_8, НОМЕР_8; рік випуску: 2007; колір:
бордовий; державний реєстраційний
номер: НОМЕР_2 та виділити його їй у
користування.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
серія НОМЕР_13, виданий 12 червня 2002 року
Дніпропетровський РВУМВС України в
Дніпропетровській області, ІПН: НОМЕР_1,
право власності на автомобіль, марка:
HYUNDAI; модель: TUCSON; номер кузова: НОМЕР_9,
НОМЕР_10; рік випуску: 2007; колір: чорний;
державний реєстраційний номер: НОМЕР_3
та виділити його їй у користування.

Виділити в користування ОСОБА_2:
автомобіль, марка: МАЗ 54323; тип
вантажний; номер кузова: НОМЕР_11,
НОМЕР_12; рік випуску 1991; сірого кольору,
державний реєстраційний номер: НОМЕР_5
та автомобіль, марка: ВАЗ 2101; державний
реєстраційний номер: НОМЕР_6.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя С.А. Борисов