Провадження номер 2/522/1399/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.,

при секретарі - Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одеси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Березівського РВ ГУМВС України в
Одеській області, ГУМВС України в
Одеській області, Головного Управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області, про
стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до Березівського РВ ГУМВС України в
Одеській області, ГУМВС України в
Одеській області, Головного Управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області про
стягнення моральної шкоди, в якому
просить стягнути з відповідача на її
користь завдану їй моральну шкоду,
внаслідок протиправної бездіяльності
Березівського РВ ГУМВС України в
Одеській області у розмірі 50 000 гривень.

Ухвалою суду від 19 лютого 2014 року були
об'єднані в одне провадження справи за
позовом ОСОБА_1 до Березівського РВ
ГУМВС України в Одеській області, ГУМВС
України в Одеській області, Головного
Управління Державної казначейської
служби України в Одеській області про
стягнення шкоди, спричиненої
незаконними діями та бездіяльністю,
матеріальних витрат, зі справою за
позовом ОСОБА_1 до Березівського РВ
ГУМВС України в Одеській області,
Головного Управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області про стягнення шкоди,
спричиненої незаконними діями та
бездіяльністю, матеріальних витрат.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свій позов
підтримала та просила його
задовольнити. Свій позов обґрунтовує
тим, що 04 січня 2013 року вона звернулась
до Березівського РВ ГУМВС України у
Одеській області з заявами про
притягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності, за
правопорушення передбаченого ст. 173
КпАП України. У звязку з порушенням її
прав з боку Березівського РВ ГУМВС
України у Одеській області, вона
вимушена була звернутися до
Березівського районного суду Одеської
області для захисту своїх прав.
Постановою Березівського районного
суду Одеської області від 08.04.2013 року
визнані неправомірними дії,
бездіяльність Березівського РВ ГУМВС
України в Одеській області та його
посадових осіб при розгляді її заяв про
притягнення ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності.

Представники Березівського РВ ГУМВС
України у Одеській області та ГУМВС
України в Одеській області у судове
засідання не з'явились, про час та місце
слухання справи повідомлялись
належним чином.

Представник Головного Управління
Державної казначейської служби
України в Одеській області у судове
засідання не з'явився, але надав свої
заперечення проти позову, з яких
вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнає з підстав зазначених у
запереченнях на позов, просить у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи та пояснення
позивача, заперечення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що
постановою Березівського районного
суду Одеської області від 08.04.2013 року
визнані неправомірними дії,
бездіяльність Березівського РВ ГУМВС
України в Одеській області та його
посадових осіб при розгляді заяв
ОСОБА_1 про притягнення ОСОБА_2, ОСОБА_3
до адміністративної відповідальності,
а також зобов'язаний Березівський РВ
ГУМВС України в Одеській області
провести перевірки заяв ОСОБА_1

З вказаної постанови вбачається, що 04
січня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Березівського РВ ГУМВС України у
Одеській області з заявами про
притягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності, за
дрібне хуліганство.

При розгляді справи Березівського
районного суду Одеської області дійшов
висновку, про те, що посадові особи
Березівського РВ ГУМВС України у
Одеській області, які розглядали заяв
ОСОБА_1, перевірку фактично не
проведенли. Крім того співробітником
Березівського РВ ГУМВС України у
Одеській області було складено два
висновки про закінчення перевірки за
заявами ОСОБА_1 без посилання на
законодавство України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1176 ЦК України
право на відшкодування шкоди, завданої
фізичній особі незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури або суду, виникає у
випадках, передбачених законом.

Відшкодування шкоди, завданої органами
дізнання, попереднього слідства,
прокуратури та суду, передбачено
Законом України «Про порядок
відшкодування шкоди незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду», відповідно до
положень якого така шкода
відшкодовується у випадках: 1)
постановлення виправдувального вироку
суду; 2) встановлення в обвинувальному
вироку суду чи іншому рішенні суду
(крім ухвали чи постанови суду про
повернення справи на додаткове
розслідування чи новий судовий
розгляд) факту незаконного
притягнення, незаконного взяття і
тримання під вартою, незаконного
проведення в ході розслідування чи
судового розгляду кримінальної справи
обшуку, виїмки, незаконного накладення
арешту на майно, незаконного
відсторонення від роботи (посади) та
інших процесуальних дій, що обмежують
чи порушують права та свободи громадян,
незаконного проведення
оперативно-розшукових заходів;
закриття кримінальної справи з
підстав, зазначених у п. 2 ч. 1 цієї
статті; закриття справи про
адміністративне правопорушення.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, позивач не належить до кола
осіб, які мають право на відшкодування
шкоди, передбачених зазначеним
Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України
шкода, завдана фізичній чи юридичній
особі внаслідок іншої, ніж передбачено
в частинах 1-5 цієї статті, незаконної
дії або бездіяльності чи незаконного
рішення органу дізнання, попереднього
(досудового) слідства, прокуратури або
суду, відшкодовується на загальних
підставах.

Загальні підстави відповідальності за
завдану майнову та моральну шкоду
передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК
України, відповідно до ч.1 яких шкода,
завдана фізичній або юридичні особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідальність за шкоду, завдану
фізичній чи юридичній особі рішеннями,
дією чи бездіяльністю працівника під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків згідно зі ст. 1172
ЦК України покладається на юридичну
особу, з якою цей працівник перебуває у
трудових правовідносинах.

Враховуючи ту обставину, що постановою
суду, що набула чинності, встановлено
противоправну бездіяльність посадової
особи Березівського РВ ГУМВС України в
Одеській області, то суд приходить до
висновку, що позивачка має право на
відшкодування моральної шкоди, що
виразилась у душевних стражданнях,
завданих неправомірною бездіяльністю.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 р. N 4 "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" розмір
відшкодування зазначеної шкоди суд
повинен визначати залежно від
характеру й обсягу страждань, яких
зазнав позивач, характеру немайнових
втрат і з урахуванням інших обставин;
при цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Виходячи з вищенаведеного суд
приходить до висновку про стягнення з
відповідача Березівського РВ ГУМВС
України в Одеській області на користь
позивачки моральну шкоду у розмірі 1 000
гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-66, 209, 213 - 215, 218, 222
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Березівського РВ ГУМВС
України в Одеській області шляхом
списання коштів органами Державною
казначейською службою України, на
користь ОСОБА_1 у якості відшкодування
моральної шкоди у розмірі 1000 (одна
тисяча) гривень.

В задоволенні іншої частини позову
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя

19.03.2014