Справа №406/125/14
Провадження №24062614
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2014 року
м.Алчевськ

Алчевський міський суд Луганської
області у складі:

головуючого судді Вискребенцева
Л.Б.

при секретарі Бедненко Л.О.

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Алчевську
Луганської області про встановлення
факту проживання однією сім»єю та
стягнення одноразової допомоги на
сім»ю,-

В с т а н о в и в :

ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті
групового нещасного випадку на
виробництві з працівниками ТОВ
«Спецінжиніринг-Постач» загинув
ОСОБА_4 - рідний син позивачки.

Посилаючись на те, що вони з
загиблим складали одну сім»ю оскільки
жили на спільній житловій площі, мали
загальний бюджет та спільне
господарство, позивачка звернулася до
суд з цим позовом.

У судовому засіданні позивачка,
обґрунтовуючи свої вимоги аргументами,
приведеними у позовній заяві, позов
підтримала.

Представник відповідача позов не
визнала, посилаючись на те, що
достатніх даних про те, що загиблий та
позивачка складали сім»ю у саме її
розумінні, яке міститься у Законі
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійних захворювань, які
спричинили втрату годувальника» від
23.09.1999 року за № 1105-XIV (надалі Закон).

Вислухавши доводи сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
визнає позов обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до п.7 ст.34 Закону, у
разі смерті потерпілого внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
розмір одноразової допомоги його сім»ї
повинен бути не меншим за п»ятирічну
заробітну плату потерпілого.

Задовольняючи позов, суд виходив
з того, що позивачка довела своє
проживання з загиблим від нещасного
випадку однією сім»єю та перебування
на його утриманні.

Так, позивачка і загиблий спільно
проживали за однією адресою, були
пов'язані спільним побутом, між собою є
кровне спорідненими, у зв'язку з чим
мають взаємні права та обов'язки.

Зазначені обставини підтверджені
письмовими доказами, зокрема,
свідоцтвом про народження загиблого
(а.с.16), актом обстеження квартири та
довідкою про склад сім»ї (а.с.20,26).

Крім того, свідки ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, кожна окремо, у судовому
засіданні підтвердили, що загиблий і
позивачка жили однією сім»єю,
об»єднувались спільним побутом та
коштами, які заробляв потерпілий,
оскільки позивачка через стан свого
здоров»я (майже повна втрата зору)
змушена була залишити роботу та
перебувала на повному утриманні свого
загиблого сина.

Виходячи з наведеного, суд
визнає, що проживання загиблого з
позивачкою однією сім»єю та похідне
від цього право останньої на отримання
нею одноразової допомоги,
передбаченої ч.2 ст.34 Закону, доведено.

Керуючись ст.34 п.7 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
годувальника», ст. 213-215 ЦПК України, суд,
-

В и р і ш и в :

Позов задовільнити.

Встановити факт проживання
однією сім»єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Зобов»язати Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Алчевську
Луганської області нарахувати та
сплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу
відповідно до положень п.7 ст.34 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійних захворювань, які
спричинили втрату годувальника» від
23.09.1999 року за

№ 1105-XIV.

Рішення набирає чинності після
закінчення десятиденного строку на
апеляційне оскарження і може бути
оскаржено в апеляційний суд Луганської
області через Алчевський міський суд
протягом десяти днів з дня його
оголошення.

Суддя
Л.Б.Вискребенцев.