У Х В А Л А

Іменем України

10 листопада 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого судді Мацунича М.В.

суддів : Куштана Б.П., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Савариної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від імені якої діє представник в особі адвоката ОСОБА_2 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 23 серпня 2011 року про обмеження у праві виїзду за кордон за поданням старшого державного виконавця районного відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 де заінтересованою особою є ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 23 серпня 2011 року подання старшого державного виконавця районного відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження в праві виїзду громадянина України за кордон, задоволено.

ОСОБА_1 від імені якої діє представник в особі адвоката ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду, та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання державного виконавця. Мотивує свої вимоги тим, що ухвала суду постановлена в порушення вимог норм процесуального законодавства, а тому вважає її незаконною.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 в особі адвоката ОСОБА_2 просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, а доводи викладені в апеляційній скарзі задовольнити з наведених у ній підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи яка бере участь у справі та вивчивши матеріали справи й перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що дана скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Старший державний виконавець районного відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 звернувся в суд із поданням, у якому просив тимчасово обмежити право ОСОБА_1 у виїзді за кордон.

Подання мотивовано тим, що на виконанні РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області знаходиться виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа Мукачівського міськрайонного суду № 2-498/09 від 04.02.2009 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ВАТ Банк Демарк заборгованості в сумі 12633 грн. 70 коп..

В подальшому постановою державного виконавця РВ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області від 23.05.2011 року відкрито виконавче провадження ВП № 26594184 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ВАТ Банк Демарк заборгованості в сумі 12633 грн. 70 коп. та надано строк боржнику до 30.05.2011 року, добровільно виконати рішення суду.

Позаяк боржник ухиляється від виконання судового рішення, державний виконавець звернувся до суду із зазначеним поданням.

Відповідно до ч. 2 ст. 3771 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення.

Відповідно до п. 5 ст. 6 ЗУ Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадянам України підставою для тимчасового обмеження в праві виїзду за кордон громадянина України є ухилення громадянина України від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобовязань.

З аналізу зазначеної норми слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

При цьому, під поняттям ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості, і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Державним виконавцем до суду першої інстанції не надано жодного доказу, який би підтвердив ту обставину, що боржник ухиляється від виконання зобовязань. Тобто право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон виникає лише в разі свідомого ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобовязань, тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за кордон. Факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів, які державний виконавець повинен був зазначити в поданні. Будь-які документи, які б свідчили про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань не надано суду.

Згідно положень ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, який гарантує деякі права й свободи, не передбачені в Конвенції та в Першому протоколі до неї - кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Наведених вимог, судом першої інстанції не враховано.

А звідси, колегія суддів приходить до висновку, що в суду першої інстанції не було достатніх підстав для задоволення подання державного виконавця, а це є підставою для скасування ухвали суду та постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 377-1 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені якої діє представник в особі адвоката ОСОБА_2 задоволити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 23 серпня 2011 року про обмеження у праві виїзду за кордон, скасувати та постановити нову ухвалу про відмову старшого державного виконавця районного відділу ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3В в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1 за кордон.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Головуючий : ____________________ Судді : ____________________

____________________