Справа № 152/438/14-ц
Шаргородський районний суд Вінницької
головуючого судді -
секретаря судового засідання -
позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
11 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, у якому зазначила, що вона
перебуває у зареєстрованому шлюбі із
відповідачем з 08.06.2008 року. Від
спільного шлюбу у них народилася дочка
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Просить стягувати
з відповідача на її користь аліменти на
дочку у розмірі 1/4 частки усіх видів
доходів відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму доходів
громадян, щомісяця, починаючи з дня
подачі позову до суду, посилаючись на
те, що відповідач не бере участі у
вихованні дитини та добровільно
допомоги на утримання дочки не надає,
чим ставить її у скрутне матеріальне
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, зазначила,
зокрема, що вона з відповідачем
проживає окремо, їх дочка проживає
разом з нею. З грудня 2013 року відповідач
не надає матеріальної допомоги на
дитину, хоча має таку можливість,
оскільки працює у ТОВ «Літинська
Окрім того, позивач, з огляду на неявку
відповідача, не заперечувала проти
заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи відповідач
повідомлявся належним чином, про
причини неявки суд не повідомив, заяв
про розгляд справи у його відсутність
чи про відкладення розгляду справи не
Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Ураховуючи викладене вище, суд вважає,
що оскільки відповідач не повідомив
суд про причини неявки, заяви про
розгляд справи за його відсутності не
подав, а позивач не заперечує щодо
ухвалення судом заочного рішення, слід
провести заочний розгляд справи.

Розглянувши документи та матеріали
справи, заслухавши пояснення позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються вимоги позивача,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, суд
встановив наступні обставини.

Сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 08.06.2008 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 (а.с.3).

Від шлюбу у сторін народилася донька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є
відповідач, а матір'ю позивач, що
підтверджується свідоцтвом про
народження Серія НОМЕР_2 (а.с.4).

Дочка проживає із матір'ю та
знаходиться на її утриманні, що
вбачається із довідок, виданих
виконавчим комітетом Хоменківської
сільської ради Шаргородського району
Вінницької області № 1556 та № 1557 від
13.12.2013 р. (а.с.5,6).

Як пояснила у судовому засіданні
позивач, відповідач матеріальної
допомоги на утримання доньки не надає з
грудня 2013 року.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач ухиляється від надання
добровільної матеріальної допомоги на
утримання доньки ОСОБА_3.

Встановленим судом обставинам
відповідають сімейні правовідносини,
які регулюються Конституцією України
та Сімейним кодексом України.

Так, відповідно до ст. 51 Конституції
України, батьки зобов'язані утримувати
дітей до їх повноліття.

Статтями 180-183, 191 СК України,
передбачено, що батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. У разі ухилення батьків від
утримання дитини, кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються судом у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі. При
призначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення. Аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Отже, оскільки право позивача та її
неповнолітньої дитини на матеріальне
утримання з боку батька порушено, то
воно підлягає судовому захисту.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує, що як пояснила у судовому
засіданні позивач, відповідач має
нормальний стан здоров'я, є
працездатною особою, інших осіб на
утриманні не має. Доказів, які б
свідчили про те, що за станом здоров'я
він не може працювати, відповідач суду
не надав, а тому він має усі можливості
матеріально утримувати свою дитину, що
є його обов'язком відповідно до ст. 180 СК
України.

При таких обставинах, суд вважає, що
розмір аліментів, які слід стягувати з
відповідача, повинен бути визначений у
розмірі 1/4 частини усіх видів
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
щомісячно, починаючи з 11.03.2014 року,
тобто, з часу пред'явлення позовної
заяви до суду і до досягнення донькою
повноліття.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню, оскільки
позивач просила стягувати аліменти у
розмірі 1/4 частки усіх видів доходів
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму доходів
громадян, тоді як згідно ч. 2 ст. 182 СК
України, мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Призначаючи аліменти у зазначеному
вище розмірі, суд виходить також із
захисту інтересів дитини, забезпечення
одержання нею коштів, необхідних для її
життєдіяльності, збереження того рівня
життя, який дитина мала б тоді, коли
утримувалася обома батьками.

Підлягає стягненню з відповідача в
дохід держави судовий збір в сумі 243,60
грн, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючого у АДРЕСА_1) на користь
ОСОБА_1, аліменти на доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх
видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 11.03.2014 року і до досягнення
донькою повноліття.

У іншій частині позовних вимог
відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в
межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючого у АДРЕСА_1) в дохід держави
243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.
судового збору.

Згідно ст.ст. 223, 228, 294, 296 ЦПК України,
рішення суду може бути оскаржене у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через
Шаргородський районний суд Вінницької
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя

І.Л.Строгий