УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого
Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової
Є.П., Євтушенко О.І.,

Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
кредитним договором, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного
суду Кіровоградської області від 28
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення боргу за кредитним
договором, посилаючись на те, що
відповідач належним чином не виконує
зобов'язання за кредитним договором
від 10 квітня 2008 року, у зв'язку із чим
станом на 25 грудня 2012 року виникла
заборгованість в сумі 5 190 грн, яка
складається із заборгованості за тілом
кредиту в сумі 1 200 грн та
заборгованості за комісіями в сумі 3 990
грн.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 07 серпня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 28
листопада 2013 року зазначене судове
рішення скасовано. Ухвалено нове
рішення, яким стягнуто із ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Дельта Банк» 5 190 грн
заборгованості за договором від 10
квітня 2008 року № 003-10993-1004089 на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної картки. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Наведеній нормі ухвалені у справі
судові рішення не відповідають.

Установлено, що 10 квітня 2008 року між ТОВ
«Комерційний банк «Дельта»,
правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк», та ОСОБА_3 укладено договір №
003-10993-100408 на відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки.

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору,
позивач (банк) відкриває відповідачу
(держатель) картковий рахунок НОМЕР_1 в
національній валюті України - гривні
(рахунок), випускає і надає держателю
платіжну картку (картка), а також
ПІН-код до картки; здійснює
обслуговування держателя на умовах,
викладених в тарифному пакеті Visa
класичний, що міститься в додатку № 1 до
Договору (тарифи) та умовах, викладених
в Правилах здійснення операцій за
картковими рахунками (Правила).

Відповідач надав квитанції про сплату
кредиту, останній платіж - 17 жовтня 2009
року.

З 17 жовтня 2009 року до 29 травня 2013 року
(день подачі позову до суду) банк не
пред'являв відповідачу будь-яких
претензій зі сплати заборгованості.

Станом на 25 лютого 2012 року ОСОБА_3 має
заборгованість за кредитним договором
в сумі 5 190 грн, з яких 1 200 грн - тіло
кредиту і 3 990 грн - заборгованість за
комісіями.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
позивач звернувся з позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором з пропуском позовної
давності, яка спливла у 2012 році.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та стягуючи із
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» 5 190
грн заборгованості за договором від 10
квітня 2008 року № 003-10993-1004089 на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної картки, посилався на те, що
сторонами кредитного договору не
визначалася конкретна дата повернення
отриманих відповідачем кредитних
коштів, сторони не погоджували графік
погашення кредиту, картковий рахунок з
підстав, визначених розділом 6 Правил,
не закривався і на час звернення
позивача до суду дія договору не
припинялася, та дійшов висновку, про
відсутність підстав для застосування
наслідків спливу позовної давності.

З таким висновком апеляційного суду
погодитись не можна з наступних
підстав.

З матерілав справи вбачається, що 10
квітня 2008 року між ТОВ «Комерційний
банк «Дельта», правонаступником якого
є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_3 укладено
договір № 003-10993-100408 на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної картки, згідно з умовами
якого (п. 1.4) кредитування рахунку в
межах кредитної лінії здійснюється
протягом 364 календарних днів.

До зазначеного договору позивачем
подано, зокрема, тарифи на
обслуговування (а.с. 7), анкета
позичальника (а.с. 8), анкета клієнта -
фізичної особи (а.с. 9), з яких
вбачається, що відповідачу 10 квітня 2008
року видано платіжну картку строком
дії 12 місяців з кредитним лімітом 3 тис.
грн.

Згідно з умовами Правил здійснення
операцій за картковими рахунками,
відкритими фізичним особам (а.с. 76-90).

Кредитна лінія (кредитний ліміт,
кредит) - є сумою коштів, яка надається
банком держателю транша на умовах
повернення, строковості, платності,
цільового характеру використання
протягом строку дії картки в межах
встановленої Договором суми шляхом
забезпечення можливості проведення
держателем операцій з використанням
картки понад залишок власних коштів
держателя.

Згідно з п. 4.3 зазначених правил строк
дії картки зазначений на лицьовій
стороні. Дія картки автоматично
припиняється після закінчення
останнього дня строку дії, зазначеного
на лицьовій стороні картки.

У разі наявності руху коштів по
картковому рахунку держателя протягом
останніх трьох місяців дії картки,
картка автоматично перевипускається
на той самий строк та діє на умовах,
визначених договором (п. 4.4).

Наведеному апеляційний суд оцінки не
надав, не врахував, що доказів
перевипуску платіжної картки
матеріали справи не містять та за
визначеного терміну дії картки (12
місяців) та терміну кредитного ліміту
(364 дні) висновків про відсутність
визначеного строку повернення
кредитних коштів дійшов помилково.

Разом із тим не можна погодитись і з
висновками суду першої інстанції, який
вірно визначившись із строками
виконання зобов'язань та початком
обліку позовної давності, відмовляючи
в задоволенні позову з підстав
пропуску останньої, не врахував, що
наслідки спливу позовної давності
застосовуються виключно за письмовою
заявою сторони у спорі.

Така заява в матеріалах справи
відсутня.

Оскільки допущені судами порушення
норм матеріального та процесуального
права призвели до неправильного
вирішення справи, рішення судів першої
та апеляційної інстанцій підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 28
листопада 2013 року та рішення
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 07 серпня
2013 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
Є.П. Євграфова

О.І.
Євтушенко

В.І.
Журавель

Ю.Г.
Іваненко