Справа №2-175/1441/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Шабанова А.М.,

при секретарі - Ратушній Л.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейному цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
визначення додаткового строку для
подачі заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2, про визначення додаткового
строку для подачі заяви про прийняття
спадщини.

Позивач та його представник у судовому
засіданні просили винести рішення,
яким надати ОСОБА_1 додатковий
двомісячний строк з дня набрання
рішенням законної сили для подачі
заяви про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач та його представник у
судовому засіданні просили суд у
задоволенні позову відмовити, оскільки
не має достатніх підстав для надання
ОСОБА_1 додаткового строку для подачі
заяви про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Суд, вислухавши у судовому засіданні
думку сторін, допитавши свідка,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані сторонами докази та наведені
ними доводи, вважає, що позовні вимоги
позивача законні, обґрунтовані та
підлягають задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача
та відповідача - ОСОБА_3, яка на день
своєї смерті мешкала та була
зареєстрована у АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина у вигляді 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці
за законом одержують право на
спадкування почергово. У першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК
України).

Як встановлено у судовому засіданні,
позивач після смерті матері, у жовтні
2012 року, звернувся до нотаріальної
контори з завою про прийняття спадщини,
однак йому було відмовлено у прийнятті
заяви, оскільки ОСОБА_3 перед смертю
склала заповіт на користь відповідача
ОСОБА_2, який у свою чергу звернувся з
заявою про прийняття спадщини. Також,
як пояснили позивач та його
представник у судовому засіданні,
нотаріус пояснила позивачу, що має
письмово оформити відому у вчиненні
нотаріальної дії - видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом.

У жовтні 2012 року позивач звернувся до
суду з позовом про визнання заповіту
недійсним. Про той факт, що державний
нотаріус письмово не оформив постанову
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії - відмову у видачі позивачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом, позивач дізнався лише на
судовому засіданні, коли судом було
оглянуто спадкову справу, заведену
після смерті ОСОБА_3.

На думку позивача та його представника,
такі дії нотаріуса не можуть бути
визнані правомірними, оскільки при
прийнятті заяви про прийняття спадщини
нотаріус не перевіряє наявність
спадкового майна та його належність
спадкодавцю.

Таким чином, позивач з поважних причини
пропустив строк для звернення до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті матері
ОСОБА_3.

Крім того, як пояснили позивач та його
представник у судовому засіданні, що
повністю підтверджено матеріалами
справі, останні роки перед смертю мати
позивача ОСОБА_3 тяжко хворіла, також
тяжко хворіла і дружина позивача
ОСОБА_4. Незабаром після смерті ОСОБА_3
померла і дружина позивача ОСОБА_4, що
сказалося на моральному та фізичному
стані позивача, що у своїй сукупності з
правовою необізнаністю позивача та тим
фактом, що своє право на спадщину він
змушений доказувати у судовому
порядку, унеможливило з об'єктивних
причин подання позивачем заяви про
прийняття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її (ст. 1268 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто (ст. 1269 ЦК
України). Для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Згідно зі ст. 1272 ЦК України за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Згідно п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами України прав про
спадкування» №7 від 30 травня 2008 року
особа, яка не прийняла спадщину в
установлений законом строк, може
звернутися до суду з позовною заявою
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини відповідно до
частини третьої статті 1272 ЦК України.
Суди відкривають провадження в такій
справі у разі відсутності письмової
згоди спадкоємців, які прийняли
спадщину (частина друга статті 1272 ЦК
України, а також за відсутності інших
спадкоємців, які могли б дати письмову
згоду на подання заяви до нотаріальної
контори про прийняття спадщини.
Відповідачами у такій справі є
спадкоємці, які прийняли спадщину.
Визначаючи спадкоємцеві додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини, суд не повинен вирішувати
питання про визнання за ним права на
спадщину. Спадкоємець після визначення
йому додаткового строку для прийняття
спадщини має право прийняти спадщину в
порядку, установленому статтею 1269 ЦК
України, звернувшись в нотаріальну
контору, після чого вважається таким,
що прийняв спадщину. Вирішуючи питання
про визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, у зв'язку з тим, що
позивачем з поважних причин пропущений
строк для подачі заяви про прийняття
спадщини після смерті матері ОСОБА_3,
суд вважає за необхідне позовні вимоги
позивача задовольнити надавши йому
додатковий двомісячний строк для
подачі заяви про прийняття спадщини
після смерті матері ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 60 ЦПК України Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. оказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач та його представник у
судовому засіданні не надали суду
належних доказів на підтвердження
своїх заперечень на позовну заяву, тому
суд приходить до висновку про
обґрунтованість позову та
необхідность його задоволення у
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 1217, 1221, 1258, 1261, 1268,
1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 3, 7, 10, 11, 27, 31,
57, 60, 88, 130, 173, 174, 130, 223, 257, 367 ЦПК України,
п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами України прав про спадкування»
№7 від 30 травня 2008 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
визначення додаткового строку для
подачі заяви про прийняття спадщини, -
задовольнити у повному обсязі.

Надати ОСОБА_1 додатковий двомісячний
строк з дня набрання рішенням законної
сили для подачі заяви про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
А.М. Шабанов