АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц-796899
Головуючий у 1 інстанції - Борденюк
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Охневській Т.В .

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1

на рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 11 листопада 2013 року

у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Перший
український експортний центр» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А
:

В липні 2013 року ТОВ «Перший український
експортний центр» звернувся до суду із
вищезазначеним позовом та вказував, що
він є балансоутримувачем житлового
будинку АДРЕСА_1, забезпечує управління
та здійснює його експлуатацію. ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1 вказаного
будинку, користується всіма
житлово-комунальними послугами та
послугами з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій, а
також послугами, що надаються
мешканцям зазначеного будинку, проте
рахунки за вказані послуги не сплачує,
у зв'язку з чим у неї за період з жовтня
2012 року по травень 2013 року утворилась
заборгованість у сумі 3 654,12 грн., яку
позивач і просив стягнути з
відповідача.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 11.11.2013 року позов
задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ТОВ «Перший український
експортний центр» заборгованость за
житлово - комунальні послуги у розмірі 3
654,12 грн. та судовий збір в сумі 229,40 грн.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу та
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального та
порушення процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт вказує, зокрема, що
позовні вимоги є недоведеними і суд
першої інстанції безпідставно не взяв
до уваги ухвалу Святошинського
районного суду м. Києва від 20.05.2013 року,
якою скасовано судовий наказ про
стягнення з неї заборгованості за
житлово-комунальні послуги та те, що з
1.06.2013 року будинок АДРЕСА_1 знаходиться
на балансі ОСББ «Співвласник 5-Б» і
згідно довідки, виданої зазначеним
ОСББ, вона не має заборгованості по
оплаті житлово-комунальних послуг.

Окрім того, апелянт вказує, що договір
про участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території від
23.11.2004 року вона укладала з ДП «Екос» АТ
ХК «Київміськбуд», ЖУ «Південне», а
тому, зобов'язань перед ТОВ «Перший
український експертний центр не має.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
доводи апеляційної скарги та просила
її задовольнити.

Представник ТОВ «Перший український
експортний центр» подав заперечення на
апеляційну скаргу та в судовому
засіданні підтримав їх.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В.,
пояснення осіб, які брали участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши апеляційну скаргу, в
межах її доводів, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі статтею 322 ЦК України на
власників майна покладено тягар його
утримування.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Згідно ст. 13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» залежно
від функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються на: 1)
комунальні послуги (централізоване
постачання холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо); 2) послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо); 3) послуги з управління
будинком, спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо); 4)
послуги з ремонту приміщень, будинків,
споруд (заміна та підсилення елементів
конструкцій та мереж, їх реконструкція,
відновлення несучої спроможності
несучих елементів конструкцій тощо).
Примірні переліки житлово-комунальних
послуг та їх склад залежно від
функціонального призначення
визначаються центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Статтями 20,21 цього ж Закону визначені
права та обовязки споживача та
виконавця житлово-комунальних послуг.
Зокрема, правом споживача є одержання
вчасно та відповідної якості
житлово-комунальних послуг згідно із
законодавством та умовами договору на
надання житлово-комунальних послуг, а
обовязком - оплата житлово-комунальних
послуг у строки , встановлені договором
або законом. Обовязком виконавця
надання послуг вчасно та відповідної
якості згідно із законодавством та
умовами договору, а також підготовка та
укладення із споживачем договору про
надання житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 23 листопада 2009 року
між ДП «ЕКОС» АТ ХК «Київміськбуд» та
ОСОБА_1, яка є власником квартири
АДРЕСА_1, було укладено договір про
участь у витратах на утримання
житлового будинку і прилеглої
території. Відповідно до умов договору
ТОВ «Перший український експертний
центр», яке здійснює експлуатацію
вказаного будинку, зобов'язалося
надавати ОСОБА_1 комплекс послуг з
обслуговування і поточного ремонту
житлового будинку, у якому знаходиться
її квартира. Перелік робіт за договором
сторонами погоджено і визначено у
договорі (а.с. 6).

Згідно п. 2.2.3 договору від 23.11.2009 року
власник зобов'язаний не пізніше
10-го числа наступного місяця вносити
плату на рахунок виконавця за
утримання будинку та прибудинкової
території, комунальні та інші послуги
згідно з рахунком на сплату послуг.

Наказом ТОВ Перший український
експертний центр» № 2/1 від 01.10.2012 р.
прийняло житловий будинок АДРЕСА_1 на
баланс та подальшу експлуатацію разом
з існуючою дебіторською та
кредиторською заборгованістю перед
ПАТ «Київенерго», ПАТ «АТ
«Київодоканал» і мешканцями, що
підтверджується актом
приймання-передачі від 01.10.2012р.

Відповідно до рахунку - попередження за
період з жовтня 2012 року по травень 2013
року ОСОБА_1нараховано до оплати 3 654,12
грн. (а.с. 25).

Задовольняючи позовні вимоги та
стягуючи з ОСОБА_1 заборгованість за
житлово-комунальні послуги, суд першої
інстанції, виходив з їх доведеності та
того, що відповідач не виконує умов
договору про участь у витратах на
утримання будинку та прибудинкової
території та допустила заборгованість.

Такі висновки суду зроблено щодо всіх
заявлених позивачем вимог та на
підставі поданих сторонами доказів,
яким дана правильна оцінка. У рішенні
наведені мотиви, з яких суд надає
перевагу одним доказам над іншими і
його висновки в цій частині є
обґрунтованими.

Судом повно та всебічного з'ясовані
обставини справи, перевірені доводи і
заперечення сторін та застосовані
правові норми, які регулюють дані
правовідносини, з огляду на що рішення
суду відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, є законним та
обґрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

У зв'язку з наведеним, неможливо
погодитись з доводами апеляційної
скарги про неналежну оцінку доказів та
невідповідність викладених у рішенні
суду висновків обставинам справи,ці
доводи не відносяться до тих, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість ухвалення рішення щодо
скасування або зміни судового рішення.

Доводи апелянта про те, що вона не має
зобов'язань перед ТОВ «Перший
український експертний центр» через
те, що договір про участь у витратах на
утримання будинку та прибудинкової
території з зазначеним ТОВ вона не
укладала, не заслуговують на увагу у
зв'язку з тим, що відсутність
письмового договору між сторонами не
звільняє божника, як наймача чи
власника жилого приміщення від
обов'язку щодо оплати за надані послуги
і цей факт в даній справі не має
правового значення, оскільки фактично
між сторонами існують договірні
відносини, за якими ТОВ «Перший
український експортний центр» надає
боржнику послуги, а обовязок укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг та
оплачувати надані послуги, відповідно
до ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
покладений на споживача.

Окрім того матеріали справи містять
дані про те, що у період з 01.10.2012 року по
31.05.2013 року ОСОБА_1 отримувала
житлово-комунальні послуги, від їх
отримання не відмовлялась та
отримувала рахунки на сплату
житлово-комунальних послуг, які
містили у собі суму заборгованості,
перелік послуг, їх обсяг та вартість, а
згідно рахунку-попередження №15/1 від
02.04.2013 року, оплатила частину боргу в
проміжок часу з 01.10.2012 року по 31.05.2013
року.

Посилання ОСОБА_1 на те, що згідно
довідки, яка 30.09.2013 року була їй видана
ОСББ «Співвласник-5Б», вона не має
заборгованості по оплаті
житлово-комунальних послуг, не є
обґрунтованими, оскільки будинок
АДРЕСА_1 було передано з балансу ТОВ
«Перший український експертний центр»
на баланс ОСББ «Співвласник - 5Б» 31.05.2013
року, а з ОСОБА_1 стягнуто
заборгованість по оплаті
житлово-комунальних послуг в період з
01.10.2012 року по 31.05.2013 року, тобто за
період перебування зазначеного на
балансі ТОВ «Перший український
експертний центр». Згідно Акту
приймання передачі ЖК за адресою вул.
Булаховського, 56 ТОВ «Перший
український експертний центр»
прийняло до балансу даний будинок (а. с.
12). Як вбачається з наявних в матеріалах
справи статуту ТОВ «Перший український
експертний центр» та копії довідки
ЄДРПОУ серія АА № 1011643 від 27.11.2013 р.
Товариство має право здійснювати
функції з утримання житлового фонду та
наданню житлово-комунальних послуг, що
підтверджується Довідкою ЄДРПОУ серія
АА № 765231 від 13.12.2012 р. та відповідає
вимогам п. 1.3. Порядку № 60 затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунальних послуг від
25.04.2005 р., діяльність якого направлена
на надання житлово-комунальних послуг
юридичним та фізичним особам,
експлуатація житлового фонду, об'єктів
соціально-побутового та іншого
призначення, в тому числі: технічне
обслуговування.

Доводи ОСОБА_1 про скасування судового
наказу від 11.04.2013 року не впливають на
правильність висновків суду першої
інстанції, оскільки ця обставина не
тільки не перешкоджала позивачу
зверненню до суду з даним позовом, а
стала підставою саме для такого
звернення до суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 11 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді