РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
Харцизький міський суд Донецької
області в складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.

при секретарі - Кубарєвої М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харцизьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по аліментам
та неустойки за прострочення сплати
аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

05.08.2013 року позивачка звернулась до
суду із вказаним позовом до
відповідача, який мотивує тим, що з
відповідачем перебувала в
зареєстрованому шлюбі з 12.07.1997 року по
10.08.1999 року. Від шлюбу мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з нею.
Рішенням Харцизького міського суду
Донецької області від 01.07.1999 року з
відповідача на її користь були
стягнуті аліменти на утримання сина
ОСОБА_3 в розмірі ? частини зі всіх видів
доходу відповідача щомісяця до
досягнення дитиною повнолітня.
Відповідач ухиляється від утримання
сина, свої зобов'язання за рішенням
суду не виконує, аліменти не сплачує, в
зв'язку з чим виникла заборгованість по
сплаті аліментів.

На час звернення до суду, незважаючи на
неодноразові звернення до виконавчої
служби із запитами про надання
інформації про виконання судового
рішення щодо сплати відповідачем на
користь позивача аліментів та суми
заборгованості, офіційна інформація
щодо розміру заборгованості у позивача
була відсутня, в зв'язку з чим
розрахунок заборгованості було
здійснено позивачем наближено та за
період з 01.07.1999 року по 23.07.2013р. за
розрахунками позивача становив 32
179,32грн.

Також вказує, що через несплату
аліментів відповідач повинен сплатити
їй неустойку (пеню) за період з 01.07.1999
року по 23.07.2013 року, яка за розрахунками
позивача становить 4834,83 грн., з
розрахунку 1% від основної суми боргу (32
179,32 грн.) за 5484 днів заборгованості.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги з підстав викладених в
позовній заяві підтримала та збільшила
позовні вимоги з урахуванням довідок
витребуваних від ВДВС Харцизького МУЮ
про розмір заборгованості по аліментам
від 05.02.2014р. та 28.01.2005р. Зазначила, що
погоджується з розміром
заборгованості по аліментам,
визначеним державним виконавцем.
Додатково пояснила, що відповідач має
можливість сплачувати аліменти на
утримання неповнолітнього сина, але з
невідомих їй причин ухиляється від
такого обов'язку, аліменти з жовтня 2000
року зовсім не сплачував та не сплачує.
Просила стягнути з відповідача
заборгованість по аліментам, яка
станом на 05.02.2014 року складає суму 65228,25
грн. та неустойку за несплату аліментів
за період з жовтня 2000 року по 12 березня
2014 року в сумі 9451,84 грн.

В подальшому під час судового
засідання позивачка вточнила позовні
вимоги щодо періоду заборгованості по
аліментам, а саме вказавши період
заборгованості з 24 жовтня 2000 року по 05
лютого 2014 року, а також суми неустойки
за несплату аліментів та остаточно
просила стягнути з відповідача на її
користь заборгованість по аліментам на
утримання сина ОСОБА_3 за період з 24
жовтня 2000 року по 05 лютого 2014 року в
сумі 65228,25 грн. та неустойку за несплату
аліментів за період з 24 жовтня 2000 року
по 12 березня 2014 року в сумі 9410,74 грн.
Також просила стягнути з відповідача
понесені судові витрати по сплаті
судового бору.

Представник позивачки за довіреністю -
ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні
вимоги з підстав викладених в позовній
заяві підтримав, просив задовольнити
позов з урахуванням збільшення та
уточнення позовних вимог та стягнути з
відповідача на користь позивача
заборгованість за аліментами за період
з 24 жовтня 2000 року по 05 лютого 2014 року в
сумі 65228,25 грн. та неустойку за несплату
аліментів за період з 24 жовтня 2000 року
по 12 березня 2014 року в сумі 9410,74 грн., а
також понесені судові витрати по
сплаті судового бору.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки не повідомив, заяву про
розгляд справи у його відсутність не
надавав.

Суд, враховуючи згоду позивача і
наявність достатніх даних для
вирішення спору, вважає можливим
відповідно до ст. 224 ЦПК України
провести заочний розгляд справи у
відсутність відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та
її представника, дослідивши матеріали
справи, знаходить позов таким, що
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому з 12.07.1997
року по 10.08.1999 року. Після розірвання
шлюбу позивачка набула прізвище -
ОСОБА_1 (а.с. 5,7). Від шлюбу мають сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно постанови Харцизького міського
суду Донецької області №2-2089 від 01
липня 1999 року з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивачки ОСОБА_1 були стягнуті
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини зі всіх
видів заробітку відповідача, але не
менш 1/2 частини неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян щомісяця,
починаючи з 21.06.1999 року та до досягнення
дитиною повноліття. Постанова набрала
законної сили 01.07.1999 року. (а.с.8).

Судом також встановлено, що на підставі
вищевказаного судового рішення було
видано виконавчий лист №2-2089 від 01.07.1999
року та пред'явлений позивачем для
примусового виконання. За вказаним
виконавчим листом постановою
державного виконавця відділу ДВС
Харцизького міського управляння
юстиції від 17.12.2000 року відкрито
виконавче провадження (а.с.49), а
постановою державного виконавця ДВС
Харцизького міського управляння
юстиції від 23.09.2013 року звернуто
стягнення аліментів з заробітної плати
ОСОБА_2 та направлена для виконання до
бухгалтерії ДП «ЗУ ЕТЕЦ» (а.с.91-92)

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину.

Згідно із ч. 1 ст. 187 цього Кодексу один
із батьків може подати заяву за місцем
роботи, місцем виплати пенсії,
стипендії про відрахування аліментів
на дитину з його заробітної плати,
пенсії, стипендії у розмірі та на строк,
які визначені у цій заяві.

За положеннями ст. 194 СК України
аліменти можуть бути стягнуті за
виконавчим листом за минулий час, але
не більш як за три роки, що передували
пред'явленню виконавчого листа до
виконання. Якщо за виконавчим листом,
пред'явленим до виконання, аліменти не
стягувалися у зв'язку з розшуком
платника аліментів або у зв'язку з його
перебуванням за кордоном, вони мають
бути сплачені за весь минулий час.
Заборгованість за аліментами, які
стягуються відповідно до ст. 187 цього
Кодексу, погашається за заявою
платника шляхом відрахувань з його
заробітної плати, пенсії, стипендії за
місцем їх одержання або стягується за
рішенням суду. Заборгованість за
аліментами стягується незалежно від
досягнення дитиною повноліття, а у
випадку, передбаченому статтею 199 цього
Кодексу, - до досягнення нею двадцяти
трьох років.

Вказана норма матеріального права
визначає порядок стягнення аліментів
за виконавчим листом за минулий час та
заборгованості за аліментами, що
утворилася при їх відрахуванні за
заявою платника, поданою відповідно до
ст. 187 СК України.

Порядок стягнення аліментів на
виконання рішення суду передбачений
ст. 74 Закону України "Про виконавче
провадження" і відповідно до ч. 7 цієї
статті суд вирішує питання
заборгованості лише у разі спору про її
розмір.

Згідно ст.195 СК України заборгованість
за аліментами, присудженими у частці
від заробітку (доходу), визначається
державним виконавцем виходячи з
фактичного заробітку (доходу),
одержаного боржником за час, протягом
якого стягнення не провадилося, або
одержуваного ним на момент визначення
розміру заборгованості. Якщо боржник у
цей період не працював, така
заборгованість визначається виходячи
з середньої заробітної плати для даної
місцевості. У разі спору розмір
заборгованості визначається судом.

Таким чином, при відсутності такого
спору заборгованість стягується
державним виконавцем відповідно до
положень Закону, а не на підставі
рішення суду про стягнення
заборгованості. Повторне стягнення з
боржника суми, яка має бути виплачена в
порядку виконання рішення суду про
стягнення аліментів недопустиме.

Саме така правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
08 червня 2011 року у справі №6-51298 св 10, яка
відповідно до вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК
України є обов'язковою для всіх судів
України. У вказаній постанові, зокрема,
зазначено, що заборгованість по сплаті
аліментів може бути стягнута за
рішенням суду тільки у випадку, якщо
аліменти відраховуються із заробітної
плати на підставі заяви платника
аліментів, а не за виконавчим листом.

Згідно довідок ВДВС Харцизького
міського управління юстиції від
28.01.2005р. (а.с.59), №521/04-31/3-912 від 13.01.2014р.
(а.с.201-202) та №3366/04-31/3-912 від 05.02.2014р.
(а.с.216-217) заборгованість по сплаті
аліментів у ОСОБА_2 за період з 24.10.2000
року по 05.02.2014р. складає в загальній
сумі 65 228,73 грн.

Вказаний розрахунок в суді не
оспорений, позивачка вважає розрахунок
державного виконавця вірним, при цьому,
аналіз положень ст. 195 СК України та
ст.ст. 3, 11 ЦПК України такий: спір щодо
розміру заборгованості по сплаті
аліментів може вирішуватись судом лише
в разі звернення однієї із сторін з
відповідним позовом щодо визначення
розміру заборгованості по сплаті
аліментів до суду.

Оскільки позивачка вважає розрахунок
заборгованості по аліментам, виконаний
державним виконавцем вірним, а
відповідач не надав суду ні заперечень
щодо розрахунку, ні даних про
оспорювання розрахунку заборгованості
- у суду відсутні підстави не приймати
проведений державним виконавцем
розрахунок заборгованості відповідача
по сплаті аліментів.

За таких обставин, при відсутності
такого спору, заборгованість
стягується державним виконавцем
відповідно до положень Закону України
«Про виконавче провадження», а не на
підставі рішення суду про стягнення
аліментів, з урахуванням чого позов в
частині у частині стягненні
заборгованості по аліментам
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Пленумом Верховного Суду Україні в
постанові №3 від 15 травня 2006 року «Про
застосування судом окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства,материнства та
стягнення аліментів» у п.22
роз'яснено,що передбачена ст.196 СК
України відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у
виді неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність,якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин,зокрема у зв'язку з несвоєчасною
виплатою заробітної плати,затримкою
або неправильним перерахуванням
аліментів банками. В інших випадках
стягується неустойка за весь час
прострочення сплати аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК
України, суд відповідно до вимог ст. 214
ЦПК України повинен встановити факт
заборгованості по аліментах й
наявність чи відсутність вини особи,
яка зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, у її виникненні та
залежно від цього вирішити питання про
наявність чи відсутність у одержувача
права на стягнення неустойки.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач знав про ухвалення рішення
суду про зобов'язання його сплачувати
аліменти на користь позивачки на
утримання сина ОСОБА_3, йому був відомий
як розмір аліментів, що підлягає
сплаті, так і період виконання
обов'язку по сплаті аліментів, певний
час він сплачував аліменти, які
утримувались з його заробітку,
відповідно він був обізнаний про свій
обов'язок сплачувати аліменти за
рішенням суду, в зв'язку з чим, на думку
суду, заборгованість по аліментах
виникла з вини відповідача.

Таким чином, суд встановив факт
заборгованості за аліментами, яка за
період з 24.10.2000р. по 05.02.2014р. становить в
загальній сумі 65 228,73 грн., наявність
вини відповідача ОСОБА_2 у її
виникненні, і відповідно встановив
наявність у позивачки права на
стягнення неустойки.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивач просить стягнути неустойку за
прострочення сплати аліментів за
період з 24 жовтня 2000 року по день
ухвалення рішення, тобто до 12 березня
2014 року.

Суд вважає, що, визначаючи розмір
неустойки, пеня може нараховуватись
тільки на ту суму заборгованості, яка
виникла після 1 січня 2004 р., тобто після
дати набрання чинності діючим Сімейним
кодексом України, оскільки Кодекс про
шлюб та сім'ю не передбачав можливості
стягнення такої неустойки.

Згідно із правовою позицією,
викладеною Верховним Судом України у
постанові від 11 вересня 2013 року по
справі № 6-81цс13, яка відповідно до
вимог ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх судів України,
оскільки зобов'язання зі сплати
аліментів носить періодичний характер
і повинно виконуватися щомісяця, то при
розгляді спорів про стягнення на
підставі ч.1 ст. 196 СК України пені від
суми несплачених аліментів суд повинен
з'ясувати розмір несплачених аліментів
по кожному з цих періодичних платежів,
встановити строк, до якого кожне із цих
зобов'язань мало бути виконано, та з
урахуванням встановленого обчислити
розмір пені виходячи із суми
несплачених аліментів за кожен місяць
окремо від дня порушення платником
аліментів свого обов'язку щодо їх
сплати до дня ухвалення судом рішення
про стягнення пені, підсумувавши
розміри нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів та визначивши її
загальну суму.

Виходячи з наведеного, початком
періоду несплати аліментів для
нарахування неустойки є січень 2004 року
(набрання чинності СК України),
початковою датою нарахування пені є 01
лютого 2004 року, кінцевою датою
нарахування пені є 12 березня 2014 року -
дата ухвалення рішення суду про
стягнення пені.

З урахуванням вимог ст. 196 СК України,
розміру заборгованості по аліментах,
днів прострочення сплати аліментів,
розмір нарахованої пені з 01.02.2004 року по
12.03.2014 року становить - 844 528,43 грн., з
наступного розрахунку:

Місяць,рік нарахування аліментівСума
нарахованих аліментів (грн.)Сума
оплачених аліментів у поточному
місяці(грн.)Заборгованість
(грн.)Кількість днів прострочки станом
на 12.03.2014р.Сума пені (грн.) = сума боргу
за місяць х кількість днів прострочки
: 100% х 1%01.2004166,33-166,33з 01.02.2004 - 3692
днів6140,9002.2004163,92-163,92з 01.03.2004 -
36636004,3903.2004165,44-165,44з 01.04.2004 -
36326008,7804.2004168,90-168,90з 01.05.2004 -
36026083,7805.2004170,22-170,22з 01.06.2004 -
35716078,5606.2004176,29-176,29з 01.07.2004 -
35416242,4307.2004188,53-188,53з 01.08.2004 -
35106617,4008.2004179,76-179,76з 01.09.2004 -
34796253,8509.2004180,27-180,27з 01.10.2004 -
34496217,5110.2004180,27-180,27з 01.11.2004 -
34186161,6311.2004180,27-180,27з 01.12.2004-
33886107,5512.2004180,27-180,27з 01.01.2005 -
33576051,6601.2005162,82+14,70= 177,52-177,52з 01.02.2005 -
33265904,3202.2005136,88-136,88з 01.03.2005 -
32984514,3003.2005132,91-132,91з 01.04.2005 -
32674342,1704.200578,10-78,10з 01.05.2005 -
32372528,1005.200578,10-78,10з 01.06.2005 -
32062503,8906.200539,05+109,57= 148,62-39,05+109,57= 148,62з 01.07.2005
- 31764720,1707.2005237,67-237,67з 01.08.2005 -
31457474,7208.2005253,81-253,81з 01.09.23,6409.2005234,20-234,20з 01.10.2005-
30847222,7310.2005238,42-238,42з 01.11.2005-
30537278,9611.2005239,18-239,18з 01.12.2005-
30237230,4112.2005271,36-271,36з 01.01.2006-
29928119,0901.2006225,45-225,45з 01.02.2006-
29616675,5702.2006266,27-266,27з 01.03.2006-
29337809,7003.2006256,70-256,70з 01.04.2006-
29027449,4304.2006286,00-286,00з 01.05.2006- 28728213,9205.2006
272,08-272,08з 01.06.2006 - 28417729,7906.2006 293,55-293,55з
01.07.2006- 2811 8251,6907.2006 304,12-304,12з 01.08.2006-
27808454,5408.2006 300,57-300,57з 01.09.2006- 27498262,6709.2006
295,82-295,82з 01.10.2006- 27198043,3510.2006 308,35-308,35з
01.11.2006- 26888288,4511.2006 322,65-322,65з 01.12.2006-
26588576,0412.2006 327,50-327,50з 01.01.2007- 26278603,4301.2007
308,98-308,98з 01.02.2007- 25968021,1202.2007 378,01-378,01з
01.03.2007- 25689707,3003.2007 333,05-333,05з 01.04.2007-
25378449,4804.2007 340,99-340,99з 01.05.2007- 25078548,6205.2007
357,00-357,00з 01.06.2007- 24768839,3206.2007 366,35-366,35з
01.07.2007- 24468960,9207.2007 380,75-380,75з 01.08.2007-
24159195,1108.2007 369,50-369,50з 01.09.2007-
23848808,8809.2007382,34-382,34з 01.10.2007-
23549000,2810.2007399,26-399,26з 01.11.2007-
23239274,8111.2007427,03-427,03з 01.12.2007-
22939791,8012.2007415,78-415,78з 01.01.2008-
22629404,9401.2008403,02-403,02з 01.02.2008-
22318991,3802.2008499,23-499,23з 01.03.2008-
220210993,0403.2008451,09-451,09з 01.04.2008-
21719793,1604.2008452,61-452,61з 01.05.2008-
21419690,3805.2008481,07-481,07з 01.06.2008-
211010150,5806.2008491,43-491,43з 01.07.2008-
208010221,7407.2008523,14-523,14з 01.08.2008-
204910719,1408.2008510,06-510,06з 01.09.2008-
201810293,0109.2008536,82-536,82з 01.10.2008-
198810671,9810.2008519,79-519,79з 01.11.2008-
195710172,2911.2008524,14-524,14з 01.12.2008-
192710100,1812.2008539,33-539,33з 01.01.2009-
189610225,7001.2009495,40-495,40з 01.02.2009-
18659239,2102.2009538,65-538,65з 01.03.2009-
18379895,0003.2009519,88-519,88з 01.04.2009-
18069389,0304.2009515,91-515,91з 01.05.2009-
17769162,5605.2009510,88-510,88з 01.06.2009-
17458914,8606.2009544,53-544,53з 01.07.2009-
17159338,6907.2009566,99-566,99з 01.08.2009-
16849548,1108.2009537,75-537,75з 01.09.2009-
16538889,0109.2009543,40-543,40з 01.10.2009-
16238819,3810.2009547,30-547,30з 01.11.2009-
15928713,0211.2009543,25-543,25з 01.12.2009-
15628485,5612.2009605,00-605,00з 01.01.2010-
15319262,5501.2010591,00-591,00з 01.02.2010-
15008865,0002.2010591,00-591,00з 01.03.2010-
14728699,5203.2010591,00-591,00з 01.04.2010-
14418516,3104.2010591,00-591,00з 01.05.2010-
14118339,0105.2010591,00-591,00з 01.06.2010-
13808155,8006.2010591,00-591,00з 01.07.2010-
13507978,5007.2010591,00-591,00з 01.08.2010-
13197795,2908.2010591,00-591,00з 01.09.2010-
12887612,0809.2010591,00-591,00з 01.10.2010-
12587434,7810.2010591,00-591,00з 01.11.2010-
12277251,5711.2010591,00-591,00з 01.12.2010-
11977074,2712.2010591,00-591,00з 01.01.2011-
11666891,0601.2011727,50-727,50з 01.02.2011-
11358257,1202.2011727,50-727,50з 01.03.2011-
11078053,4203.2011727,50-727,50з 01.04.2011-
10767827,9004.2011727,50-727,50з 01.05.2011-
10467609,6505.2011727,50-727,50з 01.06.2011-
10157384,1206.2011727,50-727,50з 01.07.2011-
9857165,8707.2011727,50-727,50з 01.08.2011-
9546940,3508.2011727,50-727,50з 01.09.2011-
9236714,8209.2011727,50-727,50з 01.10.2011-
8936496,5710.2011727,50-727,50з 01.11.2011-
8629271,0511.2011727,50-727,50з 01.12.2011-
8326052,8012.2011727,50-727,50з 01.01.2012-
8015827,2701.2012834,50-834,50з 01.02.2012-
7706425,6502.2012834,50-834,50з 01.03.2012-
7416183,6403.2012834,50-834,50з 01.04.2012-
7105924,9504.2012834,50-834,50з 01.05.2012-
6805674,6005.2012834,50-834,50з 01.06.2012-
6495415,9006.2012834,50-834,50з 01.07.2012-
6195165,5507.2012834,50-834,50з 01.08.2012-
5884906,8608.2012834,50-834,50з 01.09.2012-
5574648,1609.2012834,50-834,50з 01.10.2012-
5274397,8110.2012834,50-834,50з 01.11.2012-
4964139,1211.2012834,50-834,50з 01.12.2012-
4663888,7712.2012834,50-834,50з 01.01.2013-
4353630,0701.2013868,25-868,25з 01.02.2013-
4043507,7302.2013868,25-868,25з 01.03.2013-
3763264,6203.2013868,25-868,25з 01.04.2013-
3452995,4604.2013868,25-868,25з 01.05.2013-
3152734,9905.2013868,25-868,25з 01.06.2013-
2842465,8306.2013868,25-868,25з 01.07.2013-
2542205,3507.2013868,25-868,25з 01.08.2013-
2231936,2008.2013868,25-868,25з 01.09.2013-
1921667,0409.2013868,25-868,25з 01.10.2013-
1621406,5610.2013868,25-868,25з 01.11.2013-
1311137,4111.2013868,25-868,25з 01.12.2013-
101876,9312.2013868,25-868,25з 01.01.2014-
70607,7701.2014868,25-868,25з 01.02.2014-
39338,6205.02.2014155,04-155,04з 01.03.2014- 1117,05Всього:
65228,73065228,73 844528,43

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Враховуючи викладене, з урахування
заявлених, збільшених та уточнених в
ході судового розгляду позовних вимог,
після неодноразового роз'яснення
позивачу та її представнику права
протягом всього часу розгляду справи
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог, позивач та її представник
наполягали на задоволенні позовних
вимог про стягнення неустойки за
несплату аліментів саме в сумі 9410,74
грн., таким чином стягненню з
відповідача підлягає сума, яку
визначила позивач 9410,74 грн. - неустойки
(пені) за прострочення сплати аліментів
за період з 01.02.2004 року по 12.03.2014 року.

Крім того, у відповідності до вимог ст.
88 ЦПК України та пп. 1 п.1. ч.2 ст.4 ЗУ "Про
судовий збір", з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути сплачений
судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Повний текст рішення виготовлено 17
березня 2014 року.

Керуючись ст.ст.20, 180, 181, 194, 195, 196 СК
України, ЗУ «Про виконавче
провадження», постановою Пленуму
Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р.
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», ст.ст.3, 10, 11, 15, 60,
79, 88, 197, 209, 212, 214, 215, 223, 224 ЦПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по аліментам та
неустойки за прострочення сплати
аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
неустойку за прострочення сплати
аліментів на утримання сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01 лютого 2004
року по 12 березня 2014 року в сумі 9410,74
грн. (дев'ять тисяч чотириста десять
грн.74 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати пов'язані із сплатою судового
збору в сумі 243,60 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Харцизький міський суд Донецької
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання копії судового
рішення.

Суддя: