Амур-Нижньодніпровський районний суд
м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Подорець
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -
У листопаді 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
відповідача, посилаючись на те, що їй на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого 12 жовтня
2002 року Четвертою дніпропетровською
державною нотаріальною конторою
належить 49/240 частин домоволодіння
АДРЕСА_1. В даному домоволодінні
зареєстрована вона та відповідач по
справі ОСОБА_2, який є її сином.
З 07 травня 1988 року відповідач ОСОБА_2 в
домоволодінні не мешкає без поважних
причин, його речі в будинку відсутні.
Оскільки реєстрація відповідача
перешкоджає позивачу в користуванні та
розпорядженні її власністю, вона
вимушена сплачувати за останнього
комунальні послуги, просила суд
визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, а саме домоволодінням
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримала, просила його
задовольнити, надала пояснення
аналогічні викладеним у позовній
заяві. Крім іншого, зазначила, що
відповідачу ніхто не чинить перешкоди
в користуванні домоволодінням.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224
ЦПК України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про місце, дату та час
судового розгляду справи був
сповіщений належним чином, про причини
неявки суд не повідомив, не надав заяви
про розгляд справи за його відсутності,
не скористався правом надання
заперечень проти позову, у зв'язку з чим
суд за згодою позивача вирішує справу у
порядку заочного розгляду на підставі
наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши позивача, допитавши
свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали
справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 12 жовтня 2002 року, виданого
державним нотаріусом Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори Яворською Л.А. та
зареєстрований в реєстрі під номером
№2.1631 позивачу ОСОБА_1 належить 49/240
частин домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 не проживає за
адресою своєї реєстрації з травня 1988
року.

Дані обставини підтвердив допитаний в
судовому засіданні свідок ОСОБА_3, яка
показала, що є сусідкою позивача.
Відповідач не проживає у будинку десь з
травня 1988 року.

Факт не проживання відповідача ОСОБА_2
та відсутність його особистих речей в
спірному домоволодінні також
підтверджуються наданим актом голови
квартального комітету № 23 від 07
листопада 2013 року (а.с.4).

Реєстрація відповідача в спірному
будинку перешкоджає позивачу
розпоряджатися своєю власністю, у
зв'язку з чим вона звернулася до суду.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

З огляду на наведене, суд вважає, що
відповідач ОСОБА_2 не проживає у
спірному будинку більше року без
поважних причин, а тому є такими, що
втратив право користування
домоволодінням АДРЕСА_1, а тому позовні
вимоги позивача є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням результату розгляду
справи та у відповідності до вимог ст.88
ЦПК України з відповідача ОСОБА_2, на
користь держави підлягає стягненню
судові витрати у вигляді судового
збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 169, 209, 212, 214-215,
224-226, 218, 222, 88 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
невідомий, таким, що втратив право
користування житловим приміщенням -
49/240 частин житлового будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
невідомий, на користь держави судові
витрати у вигляді судового збору в
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Копію судового рішення із викладом
вступної та резолютивної частин видати
учасникам процесу негайно після його
проголошення.

Суддя
О.Б.Подорець