У х в а л а

іменем україни

13 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Гулька Б.І. Луспеника Д.Д.
Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, державного підприємства
«Укржитлосервіс» (далі - ДП
«Укржитлосервіс») про відшкодування
майнової та моральної шкоди за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_5 - ОСОБА_6, на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 1 листопада
2012 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 3 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із указаним позовом, посилаючись
на те, що вона є власником квартири
АДРЕСА_1; ОСОБА_5 проживає у квартирі
АДРЕСА_2. 6 лютого 2012 року працівниками
ДП «Укржитлосервіс» було складено акт,
яким встановлено, що 4 лютого 2012 року
сталося залиття належної їй квартири
внаслідок розриву радіатора опалення в
належній ОСОБА_5 квартирі, також
зазначено, що радіатори були
встановлені ним самостійно при
здійсненні капітального ремонту
квартири; акт складений в його
присутності та містить його підпис.
Унаслідок залиття їй було завдано
майнової шкоди; згідно із висновком
експертного будівельно-технічного
дослідження від 21 червня 2012 року
вартість відновлювальних робіт
становила 229 428 грн 72 коп. Звітом від
2 липня 2012 року встановлено, що
розмір майнової шкоди, завданої
унаслідок залиття меблів та інших
речей, складає 185 992 грн.
Вищезазначеними діями ОСОБА_5 та
бездіяльністю ДП «Укржитлосервіс», яке
зобов'язано здійснювати контроль за
технічним станом інженерного
обладнання квартир та здійснювати їх
технічне обслуговування, їй було
завдано майнової та моральної шкоди на
вказану суму.

У зв'язку з цим позивачка просила суд
стягнути солідарно з відповідачів 415 420
грн 72 коп. на відшкодування майнової
шкоди, 8 тис. грн витрат на проведення
експертного будівельно-технічного
дослідження та 100 тис. грн на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 1 листопада

2012 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від

3 грудня 2013 року, позов ОСОБА_4
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_4 423 350 грн 72 коп. на
відшкодування майнової шкоди, 2 тис. грн
на відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат. У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5
- ОСОБА_6, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог

ОСОБА_4 до ОСОБА_5 відмовити, стягнути з
ДП «Укржитлосервіс» на користь ОСОБА_4
423 350 грн 72 коп. на відшкодування
майнової шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суди, на
підставі доказів, поданих сторонами, що
належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що залиття квартири
позивача відбулось з вини відповідача
ОСОБА_5, який, зокрема самостійно при
капітальному ремонті квартири
здійснював заміну радіаторів опалення,
що ним не заперечується. Розмір шкоди
позивачем доведено, судом подані
докази перевірені. Відповідач не довів
відсутність своєї вини у завданні
шкоди, що в силу презумпції завдавача
шкоди є його обов'язком (ст. ст. 1166, 1167 ЦК
України, ст. ст. 10, 60 ЦПК України), не
просив при призначенні експертизи на
предмет вартості ремонту, не
спростував розмір шкоди.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи касаційної скарги цих
висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 -
ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 1 листопада 2012 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 3 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта