АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/826/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30,34 Ребрина К. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
Дмитренко М. І. УХВАЛА
20 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Дмитренко М. І. суддів
Бондаренко С. І. , Храпко В. Д. при
секретаріЯремич В.І. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_6 та
представника ТДВ «Страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» - Шаркаді І.І. на рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 30 січня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6,
співвідповідача ТДВ «Страхове
Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» про
відшкодування матеріальної та
моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,-
в с т а н о в и л а :
У жовтні 2013 року ОСОБА_8 звернулася з
вказаним позовом до ОСОБА_6,
обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 19
січня 2013 року близько 13 години вони з
чоловіком заїхали на територію
міжрайбази в м. Умань по вул. Дерев`янка,
7. Вони під`їхали до складу №4,
зупинились і вона вийшла з машини. В цей
момент автомобіль БМВ-523 державний
номерний знак НОМЕР_3 здійснив наїзд на
її стоячий автомобіль Fiat Doblo Cargo 2007 року
випуску, реєстраційний номерний знак
НОМЕР_4, ударивши в ліву частину
практично під прямим кутом. В
результаті її автомобіль внаслідок
удару наїхав на стоячий поруч
автомобіль Мерседес д.н.з. НОМЕР_2. І її
автомобіль і автомобіль Мерседес
отримали механічні пошкодження. По
факту ДТП стосовно ОСОБА_6 працівниками
міліції складено протоколи про скоєння
адміністративних правопорушень за ст.
124 КУпАП та за ст.130 КУпАП і визнано, що
ці порушення правил дорожнього руху
України знаходяться в причинному
звязку з цією ДТП та пошкодженнями її
автомобіля. 04 лютого 2013 року Уманським
міськрайонним судом Черкаської
області ОСОБА_6 було притягнуто до
адміністративної відповідальності по
ст.124 КУпАП за скоєння даної ДТП. Також
постановою суду він притягнутий до
відповідальності за ст. 130 КУпАП.
Зазначала, що одразу після ДТП до місця
події підходив ОСОБА_9, який на підставі
доручення керує автомобілем БМВ- 523
державний номерний знак НОМЕР_3.
Нею було написано заяву до страхової
компанії «Глобус», в якій ОСОБА_9
застрахував цивільно-правову
відповідальність строком на один рік
до 17.04.2013 року. Проте, після спливу трьох
місяців з дня ДТП та передачі всіх
затребуваних страховою компанією
документів, вона отримала листа від ТДВ
«Страхове Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» з відмовою в
проведенні виплат за ремонт автомобіля
через те, що ОСОБА_6 не має водійського
посвідчення, а тому не мав права їхати
До того ж вказувала, що ДТП їй було
завдано моральну шкоду, яку вона
обгрунтовує тим, що вимушена була нести
додаткові матеріальні затрати, тратити
свій час на оформлення документів ДТП,
відшукувати експерта-товарознавця,
тратити свій час та нерви на ремонт
автомобіля. Взагалі ДТП погано
вплинула на її здоровя, від нервового
стресу вона стала себе погано почувати.
Під час провадження справи у суді ТДВ
«Страхове Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» було
залучено в якості співвідповідача.
Враховуючи викладене, позивач
остаточно визначившись з вимогами
просила суд стягнути з ТДВ «Страхове
Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» - 37 223 грн. 22
коп. прямого матеріального збитку, з
ОСОБА_6 - 7942 грн. 38 коп. матеріальної
шкоди, до якої входять: величина втрати
товарної вартості - 3752грн. 40 коп.,
проведення оцінки автомобіля - 650 грн.,
витрати на пальне - 1039 грн. 98 коп.,
витрати на оплату правової допомоги -
1500 грн. та франшиза - 1000 грн., яка
страховою компанією не
відшкодовується, 2000 моральної шкоди та
судові витрати в розмірі 462 грн.
Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 30 січня 2014
року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_6 та представник ТДВ «Страхове
Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» - Шаркаді
І.І. подали апеляційні скарги, в яких,
посилаючись на невідповідність
постановленого рішення вимогам закону,
неповне та необ`єктивне дослідження
обставин справи, неправильне
затосування та порушення норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити ОСОБА_8 у задоволенні
позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися у судове засідання,
вивчивши та обговоривши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги підлягають до відхилення.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 30 січня 2014
року повністю відповідає вказаним
вимогам.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що відмова страхової
компанії у виплаті страхового
відшкодування є необґрунтованою, тому
з неї на користь потерпілої необхідно
стягнути 37 223 грн. 22 коп. прямого
матеріального збитку, а з ОСОБА_6, як
особи винної у скоєнні ДТП 7942 грн. 38 коп.
матеріальної шкоди, 2000 моральної шкоди
та судові витрати.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, та
вважає, що суд повно та всебічно
дослідив матеріали справи, надав
належну оцінку зібраним доказам,
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права,
і в результаті ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 19 січня 2013 року
близько 13 години в м. Умань по вул.
Дерев`янка, 7 ОСОБА_6, керуючи
автомобілем БМВ-523 державний номерний
знак НОМЕР_3, не вибрав безпечної
швидкості руху, не врахував дорожніх
умов, не впорався з керуванням, в
результаті чого здійснив наїзд на
автомобіль Fiat Doblo Cargo 2007 року випуску,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_4.
Внаслідок удару Fiat Doblo наїхав на
стоячий поруч автомобіль Мерседес
д.н.з. НОМЕР_2. В результаті ДТП
автомобіль позивачки отримав
механічні пошкодження.

Згідно звіту №19/01-47 від 25 січня 2013 року
про оцінку автомобіля Fiat Doblo Cargo 2007 року
випуску, реєстраційний номерний знак
НОМЕР_4 вартість відновлювального
ремонту з урахуванням значення
коефіцента фізичного зносу складників,
що підлягають заміні складає 37223,22 грн.

Постановою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 04 лютого 2013
року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП. Постановою
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 01 лютого 2013 року
ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
особи, а також шкода, завдана майну
фізичної особи, відшкодовується
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання тощо, що створює підвищену
небезпеку для особи, яка цю діяльність
здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

З матеріалів справи вбачається, що саме
ОСОБА_6 є винною особою в скоєнні ДТП.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 вищевказаного закону, у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

З матеріалів справи вбачається, що
автомобіль БМВ-523 державний номерний
знак НОМЕР_3 забезпечений страховим
полісом №АВ/3066505 в «Страхове
Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» зі строком
дії до 17.04.2013 року. Отже, на момент
скоєння ДТП за участю ОСОБА_6 поліс
обовязкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів був чинним.

Позивачка одразу після ДТП зверталася
із заявою про виплату страхового
відшкодування, проте листом №1448-ВРСВ
від 15 квітня 2013 року ТДВ «Страхове
Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» повідомило
її про відмову в проведенні виплат за
ремонт автомобіля, через те, що ОСОБА_6
керував транспортним засобом без
законних на це підстав, а тому відсутні
правові підстави для визнання події
страховим випадком та виплати
страхового відшкодування.

У п. 19 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» роз'яснено, що з
урахуванням змісту ст. 979 ЦК та ст. 16
Закону України «Про страхування» у
разі настання страхового випадку
страховик зобов'язаний виплатити
страхове відшкодування, а інші умови
договору страхування є підставою для
відмови у виплаті лише в тому разі, якщо
таке порушення положень договору
страхувальником перешкодило
страховику переконатись, що ця подія є
страховим випадком, і має оцінюватись
судом у кожному конкретному випадку.

Отже, закон пов'язує обов'язок
страховика здійснити відшкодування
саме зі страховим випадком, а не з
наданням певних доказів
страхувальником.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено вичерпний перелік
підстав для відмови у здійсненні
страхового відшкодування. До таких
підстав не належить керування
забезпеченим транспортним засобом
особою без відповідного права
керування.

Колегія суддів відхиляє як
безпідставні доводи апелянта, щодо
відсутності правових підстав для
визнання події ДТП за участю ОСОБА_6
страховим випадком та виплати
страхового відшкодування.

Страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Пункт 1.4. зазначеного закону визначає,
що особи, відповідальність яких
застрахована, - страхувальник та інші
особи, які правомірно володіють
забезпеченим транспортним засобом.
Володіння забезпеченим транспортним
засобом вважається правомірним, якщо
інше не встановлено законом або
рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що
відсутні докази неправомірності
володіння ОСОБА_6 на момент скоєння ДТП
забезпеченим транспортним засобом,
отже, володіння вважається правомірним
і дана подія ДТП підпадає під
визначення страхового випадку в
розумінні Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Враховуючи викладене, ТДВ «Страхове
Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» повинна у
межах страхової суми, визначеної у
полісі, відшкодувати оцінену шкоду,
внаслідок ДТП.

Одночасно з викладеним, колегія суддів
зазначає, що відповідно до п.32.7 ст. 32
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страховик не
відшкодовує втрату товарної вартості
пошкодженого майна, отже володілець
джерела підвищеної небезпеки має
відшкодувати потерпілому суму втрати
товарної вартості автомобіля, яка
згідно звіту №19/01-47 від 25 січня 2013 року
про оцінку автомобіля Fiat Doblo Cargo 2007 року
випуску складає 3752 грн. 40 коп.

Відповідна правова позиція викладена
і в листі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, від 01.02.2012,
"Узагальнення судової практики
розгляду судами цивільних справ про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки у 2010 - 2011 роках».

До того ж з особи, винної в ДТП
підлягають до стягнення на користь
потерпілої витрати за проведення
оцінки автомобіля в розмірі 650 грн., що
підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордера №19/01-47
від 19 січня 2013 року (а.с.104).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

З ОСОБА_6 на користь потерпілої
підлягають до стягнення витрати на
пальне, яке було затрачене на виклики
до суду та надання правової допомоги,
які підтверджені відповідними
доказами (а.с.139, 158).

Що стосується відшкодування моральної
шкоди, то ст. 1167 ЦК України передбачає,
що моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, яка також
підлягає стягненню.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 4 від 31 березня 1995 року
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» (із змінами і доповненнями), а
саме п.3, під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Колегія суддів приходить до висновку,
що сума моральної шкоди в розмірі 2000
грн. відповідає глибоким психічним та
фізичним стражданням потерпілої.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення є законним та обґрунтованим,
прийнятим з повним з'ясуванням
обставин справи, тому апеляційні
скарги ОСОБА_6 та представника ТДВ
«Страхове Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» - Шаркаді
І.І. підлягають до відхилення, а рішення
суду першої інстанції - залишенню без
змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та
представника ТДВ «Страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» - Шаркаді І.І. на рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 30 січня 2014 року -
відхилити.

Рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 30 січня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6,
співвідповідача ТДВ «Страхове
Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус», про
відшкодування матеріальної та
моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі 20 днів з дня її
проголошення.

Головуючий :

Судді :