Торезький міський суд Донецької
Справа № 247/6322/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"11" березня 2014 р. Торезький міський суд
Донецької області у складі:

головуючої судді
Фролової Л.Д.

при секретарі
Ковальовій К.О.,

за участі:

прокурора
Симоненко І.О.,

позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

представника органу опіки та
піклування

Торезької міської ради Донецької
області Голяєвої У.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Торезі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 за участю третьої особи органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Торезької міської ради
Донецької області про позбавлення
батьківських прав, встановлення опіки
та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
відповідним позовом. Свої вимоги
мотивує тим, що відповідач по справі є
її дочкою. Під час перебування
відповідачки у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4 у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася
дочка - ОСОБА_5, яка після народження
постійно проживає з позивачкою.
ІНФОРМАЦІЯ_2 батько дитини ОСОБА_4
помер. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 ніде
не працює, дитину не утримує, її
вихованням та розвитком не займається,
зловживає спиртними напоями, постійно
вчиняє сварки. Просить суд:

- позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у
відношенні ОСОБА_5;

- стягнути з ОСОБА_2 на свою користь
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини
заробітку /доходу/ останньої щомісячно,
але не менше 30% прожиткового мінімум
для дитини відповідного віку;

- призначити позивачку опікуном
неповнолітньої ОСОБА_5

Позивач у судовому засіданні позов та
його підстави підтримала, додатково
пояснила наступне. Поведінка
відповідача спричиняє суттєву шкода
інтересам дитини. Знаходячись у стані
алкогольного сп'яніння відповідачка
поводить себе неадекватно, що вимусило
направити її на примусове лікування у
2014 році, але результатів не дало.
Місяцями відповідачка відсутня вдома
і піклування за дитиною здійснює вона.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнала у повному
обсязі, підтвердила, що не працює,
дитину не утримує, її вихованням та
розвитком не займається, зловживає
спиртними напоями, тривалий час
відсутня вдома, при цьому знаходиться в
інших містах області. Неодноразове
лікування їй не допомагає. Вважає, що
позов обґрунтований та підлягає
задоволенню.

Представник позивача органу опіки та
піклування Торезької міської ради в
судовому засіданні підтримала позовні
вимоги в повному обсязі. Зазначила, що
відповідач ухиляється від виконання
своїх обов'язків, що виражається в тому,
що вона не піклується про фізичний стан
і духовний розвиток дитини, не
забезпечує необхідного харчування,
медичний огляд, лікування дітей, що
негативно впливає на її фізичний
розвиток як складову виховання, не
спілкується з дочкою в обсязі
необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню
нею загальновизнаних норм моралі, не
виявляє інтересу до її внутрішнього
світу.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому
засіданні підтвердили, що відповідач
зловживає спиртними напоями, місяцями
відсутня вдома, не працює. Матеріальне
утримання, виховання дівчинки
здійснює позивач. Вона контролює стан
навчання дитини, відвідує батьківські
збори у школі.

Прокурор в судовому засіданні
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі, пояснила, що позбавлення
відповідача батьківських прав
відповідає інтересам неповнолітньої
дитини.

Дослідивши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив такі фактичні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження
батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_5.
ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько дитини ОСОБА_4
помер, про що свідчить відповідне
свідоцтво(а.с.6).

Згідно акту обстеження
матеріально-побутових умов позивач
має будинок та всі необхідні умови для
проживання дитини (а.с.9). Будинок
належить позивачу на підставі договору
купівлі-продажу(а.с.14-20). За даними
характеристики, позивач
характеризується позитивно,
займається вихованням і утриманням
дитини, співпрацює зі школою (а.с.10,13).

В той же час, згідно характеристики
виконавчого комітету Пелагіївської
селищної ради відповідач не працює,
зарекомендувала себе з негативної
сторони, дитиною не займається,
зловживає спиртними напоями(а.с.11).

Позивач на обліку в міському
психоневрологічному диспансері не
перебуває(а.с.21-22), отримує пенсію в
управлінні Пенсійного фонду України у
Донецькій області(а.с.23).

Органом опіки та піклування Торезької
міської ради Донецької області 04
березня 2014 року складено висновок про
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2 відносно дитини - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.45-46).

Згідно листа Торезького міського
центру соціальних служб для сім*ї,
дітей та молоді відповідач по справі не
виконує належним чином батьківські
обов'язки (а.с.67).

Обласною психіатричною лікарнею
підтверджено залежність відповідача
від алкоголю (а.с.68).

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про
охорону дитинства» кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

Відповідно до пункту 2,3 статті 150
Сімейного Кодексу України батьки
зобов'язані піклуватися про стан
здоров*я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, а також
забезпечити здобуття дитиною повної
середньої освіти.

Згідно зі ст. 164 СК України підставами
для позбавлення батьківських прав
батьків є: якщо мати, батько не забрали
дитину з полового будинку або з іншого
закладу охорони здоров'я без поважної
причини і протягом шести місяців не
виявляли щодо неї батьківського
піклування; ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини;
жорстоко поводяться з дитиною; є
хронічними алкоголіками або
наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини; засуджені
за вчинення умисного злочину щодо
дитини.

Відповідно до Конвенції про права
дитини, яка ратифікована постановою
Верховної Ради № 789 від 27.02.91р., в усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпе-чення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини. У
відповідності до вимог ст.ст.7,155
Сімейного Кодексу України, дитина має
бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, які встановлені
Конституцією України та Конвенцією про
права дитини, а батьківські права не
можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15,
16 постанови від 30 березня 2007 року № 3
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно їх
утримують та інше), що надані батькам
до досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнадцяти років, і тільки
з підстав, передбачених ст. 164 СК
України.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Враховуючи викладене, суд вважає
встановленим, що відповідач неналежним
чином виконувала свої батьківські
обов'язки стосовно дитини, не займалиая
на належному рівні її вихованням.
Відповідач злісно ухиляється від своїх
батьківських обов'язків по
матеріальному утриманню дочки, не
забезпечує законних прав дитини на
нормальні умови життя. Відповідач
працездатна, має реальну можливість
виконувати батьківські обов"язки. З
урахуванням висновків органу опіки та
піклування Торезької міської ради, суд
вважає за необхідне позбавити
відповідача батьківських прав.

Відповідно до ст. 243 Сімейного Кодексу
України опіка, піклування
встановлюється над дітьми-сиротами і
дітьми, позбавленими батьківського
піклування. Опіка встановлюється над
дитиною, яка не досягла чотирнадцяти
років, а піклування - над дитиною у віці
від чотирнадцяти до вісімнадцяти
років. Опіка, піклування над дитиною
встановлюється органом опіки та
піклування, а також судом у випадках,
передбачених ЦК України.

Згідно з правилами ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України
суд встановлює опіку над малолітньою
особою (піклування над неповнолітньою
особою), якщо при розгляді справи буде
встановлено, що вона позбавлена
батьківського піклування, і призначає
опікуна (піклувальника) за поданням
органу опіки та піклування.

Оскільки вищезгадане подання відсутнє,
в цій частині позовних вимог слід
відмовити.

Згідно із ст. 166 Сімейного кодексу
України особа, позбавлена батьківських
прав, не звільняється від обов'язку
щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст. 184 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу
України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Враховуючи викладене, суд вважає,
позовні вимоги про стягнення аліментів
слід задовольнити.

При подачі заяви позивач сплатила
судовий збір у загальній сумі 229,40 грн.
(а.с.1).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, судові витрати необхідно
покласти на відповідачку, стягнувши з
неї на користь ОСОБА_1 суму сплаченого
судового збору.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 367 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю
третьої особи органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Торезької міської ради Донецької
області про позбавлення батьківських
прав, встановлення опіки та стягнення
аліментів, - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2
відносно дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, - передати
органу опіки та піклування для
подальшого влаштування..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь органу
опіки та піклування аліменти на
утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини
всіх видів заробітку (доходу)
відповідача щомісяця, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісяця,
починаючи з 30 грудня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.

В інший частині позовних вимог
відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає обов'язковому негайному
виконанню в межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 229 (двісті
двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 11 березня 2014 року.

Повний текст рішення виготовлений 14
березня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його оголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Л. Д. Фролова