№2/255/278/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2014 року Ворошиловський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді - Цукурова В.П.,

при секретарі - Губаль В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача Міміношвілі
Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП
«ДВЕК», третя особа - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Кіровському районі м.
Донецька, про визнання акту проведення
розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 від 16 серпня 2013 року, який не
пов'язаний з виробництвом, недійсним,
зобов'язання скласти акт проведення
розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 і акт Н-1 як такого, що
пов'язаний з виробництвом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ДП «ДВЕК», третя особа -
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Кіровському районі м.
Донецька, про визнання акту проведення
розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 від 16 серпня 2013 року, який не
пов'язаний з виробництвом, недійсним,
зобов'язання скласти акт проведення
розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 і акт Н-1 як такого, що
пов'язаний з виробництвом, посилаючись
на наступне.

Як вбачається з оскаржуваного акту
проведення спеціального розслідування
нещасного випадку, що стався 24 квітня
2013 року о 06 годині 35 хвилин, складеного
за формою Н-5 і затвердженого 16 серпня
2013 року, тобто такого, що не пов'язаний з
виробництвом, 24 квітня 2013 року,
починаючи з 06 години 20 хвилин,
начальник дільниці шахтного
транспорту ОСОБА_1 проводив наряд
робітникам дільниці шахтного
транспорту, які мали приступити до
роботи у першу зміну. О 06 годині 35
хвилин, під час телефонної розмови з
гірничим майстром дільниці шахтного
транспорту, який інформував про
виконання робіт у шахті у четверту
зміну, у тому числі про те, що вийшли з
робочого стану три шахтних
електровози, позивач відчув різке
погіршення здоров'я. Подальше
завершення наряду він доручив
виконуючому обов'язки заступника
начальника дільниці шахтного
транспорту. о 06 годині 45 хвилин позивач
доповів про різке погіршення здоров'я
керівництву шахти. 0 07 годині 25 хвилин
позивач звернувся у поверхневий пункт
шахти зі скаргами на головний біль,
почуття оніміння язика, губ і верхньої
кінцівки зліва. Медична сестра
поверхневого медпункту зробила огляд,
виміряла артеріальний тиск, показники
якого складали 170/120, пульс 86 ударів у
хвилину. 0 07 годині 30 хвилин медична
сестра за телефоном доповіла про те, що
трапилось гірничому диспетчеру, який
відразу доповів про звернення позивача
до медпункту керівництву шахти. 0 07
годині 35 хвилин медична сестра
викликала за телефоном бригаду швидкої
допомоги, яка прибула на шахту о 07
годині 50 хвилин, і після додаткового
огляду доставила позивача у міську
лікарню №25 м. Донецька.

Під час розслідування випадку різкого
погіршення здоров'я позивача комісією
встановлено, що він у міській лікарні
№25 на диспансерному обліку з приводу
серцево-судинних захворювань
перебував ще з 03.01.2012 року з діагнозом:
гіпертонічна хвороба 2 ступеню.

При цьому, технічних і організаційних
причин настання різкого погіршення
здоров'я позивача комісія не
встановила.

Таким чином, комісія встановила, що
захворювання позивача наступило в
результаті раптового погіршення стану
здоров'я, яке сталося у виді хр. ДЕП ІІ
ст. з багато вогнищевим ураженням
головного мозку (по даним МРТ від 25.04.2013
року), з вазомоторною цефалгією,
вестибулярною дисфункцією, лівобічною
рефлекторно-пірамідною недостатністю
при ГХ ІІІ ст., ХСМН ІІ ст., інфаркт
головного мозку у БВПСМА від 24.04.2013 року
з легким парезом мімічних м'язів зліва,
легким лівобічним гемипарезом,
вестибулоатактичним синдромом при ГХ
ІІІ ХСМН ІІ ст., церебросклероз ІІ ст.,
хр. ДЕП ІІ ст. з багатовогнищевим
ураженням головного мозку (по даним МРТ
від 25.04.2013 року), ІХС: атеросклеротичний
кардіосклероз. Комісія прийшла до
висновку, що нещасний випадок, який
трапився з позивачем, не пов'язаний з
виробництвом.

Позивач не погоджується з висновками
комісії і складеним актом за формою Н-5
від 16 серпня 2013 року з наступних
підстав.

Як вбачається з акту і трудової книжки
позивача, його загальний стаж роботи
(підземний стаж) складає 32 роки, у тому
числі на підприємстві 10 років, з яких за
професією 2 роки.

Загальний стаж роботи на вугільному
підприємстві залишив свої незворотні
наслідки на стані здоров'я позивача і
його самопочутті.

Відповідно до індивідуальної програми
реабілітації інваліда №1260/1323 від 22.08.2013
року та довідки до акту МСЕК позивачу,
внаслідок нещасного випадку, що
трапився, було призначено 3 групу
інвалідності.

На думку позивача, різке погіршення
його здоров'я сталося внаслідок впливу
факторів важкості і напруженості
трудового процесу, яке, в даному
випадку, було пов'язане з його
психоемоційним напруженням через
неможливість належним чином виконати
свої трудові обов'язки внаслідок
несправності шахтного обладнання.

Крім того, попередній медичний огляд
позивач пройшов 28.10.2002 року,
періодичний - 26.09.2012 року. У міській
лікарні №25 м. Донецька на
диспансерному обліку з приводу
серцево-судинних захворювань він
перебував з 03.01.2012 року.

Вважає, що періодичний медичний огляд
був проведений з суттєвими порушеннями
і неналежним чином, оскільки на момент
його проходження останній вже був на
обліку у медичному закладі з приводу
серцево-судинних захворювань. Як
наслідок, він не повинен бути допущений
до виконання своїх трудових обов'язків
внаслідок хвороби, за станом здоров'я.
Роботодавець, в свою чергу, не створив
належні умови для проходження
медичного огляду працівників, а
медичний заклад, який здійснював такий
огляд, не проконтролював можливість
позивача здійснювати свою роботу на
вугільному підприємстві.

Як вбачається з трудової книжки
позивача, він був звільнений 06.09.2013 року
внаслідок виявлення невідповідності
посаді, яку він займає, внаслідок
погіршення стану здоров'я, яке
перешкоджає продовженню даної роботи.

Позивач вважає, що нещасний випадок, що
стався з ним 24 квітня 2013 року,
пов'язаний з виробництвом, а дії
комісії і оскаржуваний акт є
незаконними.

Просив визнати недійсним акт
проведення розслідування
(спеціального розслідування) нещасного
випадку (аварії), що стався (сталася) 24
квітня 2013 року о 06 годині 35 хвилин,
складений за формою Н-5 і затверджений 16
серпня 2013 року; зобов'язати відповідача
скласти акт проведення розслідування
(спеціального розслідування) нещасного
випадку (аварії), що стався (сталася) 24
квітня 2013 року о 06 годині 35 хвилин, за
формою Н-5 і акт за формою Н-1, що
пов'язані з виробництвом.

В судовому засіданні 17.03.2014 року
позивач та його представник позовні
вимоги підтримали у повному обсязі. В
судовому засіданні 14.01.2014 року позивач,
зокрема, пояснив, що в день, коли з ним
стався нещасний випадок, зламались три
електровози, була напружена виробнича
ситуація. Зазначив, що аналогічні
випадки на підприємстві періодично
відбуваються, приблизно один раз на
тиждень. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала.
Просила у задоволенні позову відмовити
у повному обсязі.

В судовому засіданні 14.01.2014 року свідок
ОСОБА_4, механік дільниці шахтного
транспорту ВП «Шахта ім. Скочинського»
ДП «ДВЕК», пояснив наступне. 24.04.2013 року
проводився наряд, в шахті була аварійна
ситуація. Позивч спілкувався з
майстром ОСОБА_5 на підвищених тонах.
Він побачив, що позивачу стало погано,
що відобразилось на його обличчі.
Позивач пішов, а потім його супроводили
до медичного пункту, де викликали
швидку допомогу та відвезли його у
лікарню. Зазначив, що робота у позивача
нервова, на нього покладену велику
відповідальність. В день нещасного
випадку вийшли з ладу три електровози,
однак, такі ситуації трапляються
постійно, і за таких обставин на
позивача може бути покладено
дисциплінарне покарання.

В судовому засіданні 14.01.2014 року свідок
ОСОБА_5, помічник начальника дільниці
шахти ВП «Шахта ім. Скочинського» ДП
«ДВЕК», станом на 24.04.2013 року працював
гірничим майстром. Пояснив, що 24.04,2013
року приблизно о 06 годині він доповідав
позивачу про те, як бригада
відпрацювала нічну зміну. Він
повідомив, що три електровози вийшли з
ладу та знаходяться на стадії ремонту,
вугілля з вантажного пункту шахти на
центральну яму не вивезено. Позивач
розмовляв на підвищених тонах,
нервував. Після цього, виїжджаючи з
шахти свідок побачив швидку допомогу
біля медичного пункту. Також зазначив,
що робота позивача була дуже нервовою,
відповідальною.

В судовому засіданні 18.03.2014 року свідок
ОСОБА_6, машиніст електровозу, пояснив,
що 24.04.2013 року позивач приймав по
телефону звіт про роботу четвертої
зміни, а він був при цьому присутній.
Після напруженої бесіди з ОСОБА_5
позивач сказав, що в нього оніміла ліва
сторона обличчя та рука. Була викликана
швидка допомога, його відвезли до
лікарні №25.

В судовому засіданні 18.03.2013 року свідок
ОСОБА_7, гірничий майстер ВП «Шахта ім.
О.О. Скочинського» ДП «ДВЕК», пояснив,
що був присутній при розмові позивача з
ОСОБА_5 щодо аварії на ділянці. Позивач
нервував, після розмови йому стало
погано та його забрала швидка.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8,
гірничий майстер ВП «Шахта ім. О.О.
Скочинського» ДП «ДВЕК», пояснив, що
24.04.2013 року був в наряді разом із
позивачем. Коли позивачу стало погано,
він доручив йому закінчити наряд,
оскільки на той час він був виконуючим
обов'язки заступника начальника
дільниці. Зазначив, що позивачу стало
погано через аварію на шахті, про що яку
йому повідомив по телефону ОСОБА_5.
Робота у позивачу була дуже емоційною.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9,
заступник директора з охорони праці та
техніки безпеки та голова комісії з
розслідування випадку, що стався із
позивачем, зазначив, що на його думку,
випадок, який стався з позивачем,
пов'язаний із загальним захворюванням
останнього та немає підстав для
складання акту за формою Н-1. На момент
розслідування нещасного випадку,
комісії було відомо, що позивач
перебував на диспансерному обліку з
приводу серцево-судинних захворювань.
Комісія прийшла до висновку, що ніяких
факторів, що вплинули на стан позивача,
не було. За його думкою, робота позивача
не є емоційною.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши докази у справі в
їх сукупності, прийшов до висновку про
те, що у задоволенні позовних вимог
необхідно відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Згідно акту проведення розслідування
(спеціального розслідування) нещасного
випадку (аварії), що стався (сталася) 24
квітня 2013 року о 06 годині 35 хвилин,
складеного за формою Н-5 і
затвердженого 16 серпня 2013 року, тобто
такого, що не пов'язаний з виробництвом,
24 квітня 2013 року, починаючи з 06 години 20
хвилин, начальник дільниці шахтного
транспорту ОСОБА_1 проводив наряд
робітникам дільниці шахтного
транспорту, які мали приступити до
роботи у першу зміну. О 06 годині 35
хвилин, під час телефонної розмови з
гірничим майстром дільниці шахтного
транспорту, який інформував про
виконання робіт у шахті у четверту
зміну, у тому числі про те, що вийшли з
робочого стану три шахтних
електровози, позивач відчув різке
погіршення здоров'я. Подальше
завершення наряду він доручив
виконуючому обов'язки заступника
начальника дільниці шахтного
транспорту. О 06 годині 45 хвилин позивач
доповів про різке погіршення здоров'я
керівництву шахти. О 07 годині 25 хвилин
позивач звернувся у поверхневий пункт
шахти зі скаргами на головну біль,
почуття оніміння язика, губ і верхньої
кінцівки зліва. Медична сестра
поверхневого медпункту зробила огляд,
виміряла артеріальний тиск, показники
якого складали 170/120, пульс 86 ударів у
хвилину. О 07 годині 30 хвилин медична
сестра за телефоном доповіла про те, що
трапилось гірничому диспетчеру, який
відразу доповів про звернення позивача
до медпункту керівництву шахти. 0 07
годині 35 хвилин медична сестра
викликала за телефоном бригаду швидкої
допомоги, яка прибула на шахту о 07
годині 50 хвилин, і після додаткового
огляду доставила позивача у міську
лікарню №25 м. Донецька (а.с. 9-11).

Під час розслідування випадку різкого
погіршення здоров'я позивача комісією
встановлено, що ОСОБА_1 у міській
лікарні №25 на диспансерному обліку з
приводу серцево-судинних захворювань
перебував ще з 03.01.2012 року з діагнозом:
гіпертонічна хвороба 2 ступеню.

При цьому, технічних і організаційних
причин настання різкого погіршення
здоров'я позивача комісія не
встановила.

Комісія прийшла до висновку, що
захворювання позивача настало в
результаті раптового погіршення стану
здоров'я, яке сталося у виді хр. ДЕП ІІ
ст. з багатовогнищевим ураженням
головного мозку (по даним МРТ від 25.04.2013
року), з вазомоторною цефалгією,
вестибулярною дисфункцією, лівобічною
рефлекторно-пірамідною недостатністю
при ГХ ІІІ ст., ХСМН ІІ ст., інфаркт
головного мозку у БВПСМА від 24.04.2013 року
з легким парезом мімічних м'язів зліва,
легким лівобічним гемипарезом,
вестибулоатактичним синдромом при ГХ
ІІІ ХСМН ІІ ст., церебросклероз ІІ ст.,
хр. ДЕП ІІ ст. з багатовогнищевим
ураженням головного мозку (по даним МРТ
від 25.04.2013 року), ІХС: атеросклеротичний
кардіосклероз (а.с. 9-11).

Таким чином, нещасний випадок, який
трапився з позивачем 24.04.2013 року,
визнано таким, що не пов'язаний з
виробництвом.

Позивач посилається на те, що різке
погіршення здоров'я сталося з ним
внаслідок впливу факторів важкості і
напруженості трудового процесу, що, на
його думку, відповідно до п. 15 Постанови
Кабінету Міністрів України №1232
повинно бути віднесено до обставин, за
яких нещасний випадок визнається
таким, що пов'язаний з виробництвом.

У той же час, з усних та письмових
пояснень представника відповідача
вбачається, що відповідно до Постанови
КМУ від 01.08.1992 року №442 «Про Порядок
проведення атестації робочих міст за
умовами праці», на підставі наказу від
24.04.2012 року №495-к, на ВП «Шахта ім. О.О.
Скочинського» ДП «ДВЕК» було проведено
атестацію підземних та поверхневих
робочих місць за умовами праці у 2012
році з метою встановлення факторів і
причин виникнення несприятливих умов
праці, санітарно-гігієнічного
дослідження факторів виробничого
середовища, важкості і напруженості
трудового процесу на робочому місці
тощо.

За результатами атестації був
складений протокол засідання
атестаційної комісії від 22.06.2012 року,
яким був затверджений перелік професій
та посад, яким за результатами
атестації робочих міст за умовами
праці підтверджено право на пільгову
пенсію, та складені відповідні карти
умов праці (а.с. 82-83). Зокрема, відповідно
до п. 83 додатку до протоколу
атестаційної комісії, атестація
робочого місця по дільниці шахтного
транспорту була проведена майстру
гірничому (начальнику дільниці,
заступнику начальника дільниці,
помічнику начальника дільниці,
механіку дільниці). Відповідно до карти
умов праці майстра гірничого дільниці
шахтного транспорту за такими
факторами виробничого середовища і
трудового процесу як «важкість праці»
та «напруженість праці» відсутні
шкідливі і небезпечні умови і характер
праці (а.с. 84-87).

Крім того, судом встановлено, що
позивач перебував у міській лікарні №25
м. Донецька на диспансерному обліку з
приводу серцево-судинних захворювань з
03.01.2012 року.

Згідно виписки з історії хвороби №11741
КЛПУ «Донецьке обласне клінічне
територіальне медичне об'єднання»,
позивачу було встановлено діагноз:
ішемічний інсульт в бас. ПСМА (від 24.04.2013
року) у вигляді легкого парезу лицевої
мускулатури, легкого лівостороннього
геміпарезу, переважно в дистальних
відділах пірамідної недостатності в
кінцівках, вестибуло-атактичного
синдрому як наслідок церебрального
атеросклерозу. Дисциркуляторна
(атеросклеротична, гіпертонічна)
енцефалопатія ІІ ст. з кількісними
враженнями речовини головного мозку (
за даними МРТ) (а.с. 19).

Таким чином, з матеріалів справи та
історії хвороби позивача вбачається,
що нещасний випадок, що стався з ним
24.04.2013 року, може бути наслідком
захворювання - церебрального
атеросклерозу, яке позивач вже мав на
час нещасного випадку.

Прямого причинно-наслідкового зв'язку
між аварійною ситуацією, що трапилась
на підприємстві відповідача, та
погіршенням здоров'я позивача, із
матеріалів справи не вбачається.

Крім того, для визнання нещасного
випадку таким, що пов'язаний з
виробництвом необхідно встановлити
вплив на працівника під час виконання
трудових (посадових) обов'язків
небезпечних чи шкідливих виробничих
факторів та/або факторів важкості чи
напруженості трудового процесу, що би
був підтверджений медичним висновком.

Таким висновком, згідно Порядку
проведення розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві, є
медичний висновком, який видається
лікувально-профілактичним закладом за
місцем лікування або обстеження
потерпілого у формі рішення
лікарсько-експертної комісії на запит
роботодавця та/або голови комісії. У
такому запиті та доданих до нього
матеріалах повинні міститися
необхідні відомості про обставини
нещасного випадку, результати
дослідження умов праці і виробничого
середовища, зокрема кількісні і якісні
характеристики небезпечних, шкідливих
виробничих факторів та/або факторів
важкості чи напруженості трудового
процесу, які передували настанню
нещасного випадку.

Проте, з пояснень сторін вбачається, що
такий медичний висновок на запит
роботодавця, не надавався. Таким чином,
наявність небезпечних виробничих
факторів або середовища на
підприємстві відповідача не
підтверджена належними та допустимими
доказами.

Крім того, частиною 1 ст. 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Статтею 57 ЦПК України визначено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Згідно
зі ст. 58 ЦПК України належними є докази,
які містять інформацію щодо предмета
доказування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України
під час прийняття рішення суд, зокрема,
вирішує чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються.

Однак, позивачем не надано суду
належних та допустимих доказів на
підтвердження недійсності акту
проведення розслідування нещасного
випадку за формою Н-5 від 16 серпня 2013
року.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
ОСОБА_1 про визнання акту проведення
розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 від 16 серпня 2013 року, який не
пов'язаний з виробництвом, недійсним є
безпідставними та необґрунтованими.
Правових підстав для їх задоволення у
суду немає.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
скласти акт проведення розслідування
нещасного випадку за формою Н-5 і акт Н-1
як такого, що пов'язаний з виробництвом,
то суд зазначає наступне.

У зв'язку з визнанням судом акту
проведення розслідування нещасного
випадку за формою Н-5 від 16 серпня 2013
року таким, що складений відповідно до
норм чинного законодавства та відмовою
у задоволенні вимог про визнання
недійсним даного акту, вимоги щодо
зобов'язання скласти акт проведення
розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 і акт Н-1 як такого, що
пов'язаний з виробництвом, також не
підлягають задоволенню. Правових
підстав для їх задоволення у суду також
немає.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ДП «ДВЕК», третя особа - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Кіровському районі м.
Донецька, про визнання акту проведення
розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 від 16 серпня 2013 року, який не
пов'язаний з виробництвом, недійсним,
зобов'язання скласти акт проведення
розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 і акт Н-1 як такого, що
пов'язаний з виробництвом - відмовити
повністю.

Справу розглянуто в межах заявлених
позовних вимог з урахуванням обраного
позивачем способу захисту права.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 11, 58-60 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ДП «ДВЕК», третя особа - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Кіровському районі м.
Донецька, про визнання акту проведення
розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 від 16 серпня 2013 року, який не
пов'язаний з виробництвом, недійсним,
зобов'язання скласти акт проведення
розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 і акт Н-1 як такого, що
пов'язаний з виробництвом - відмовити
повністю.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано через Ворошиловський
районний суд м.Донецька до
Апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Рішення надруковано у нарадчій кімнаті
у одному примірнику.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька

В.П. Цукуров