Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2014 р.
м. Одеса.

Суворовський районний суд м.
Одеси у складі:

Головуючого судді - Погрібного М.О.

При секретарі - Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні, в залі судових засідань №14,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, за участю відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби у Приморському
районі Одеського міського управління
юстиції про усунення від спадкування
за законом, -

В С Т А Н
О В И В

ОСОБА_1 подала до суду позовну
заяву, в якій просила відсторонити свою
сестру ОСОБА_2 від спадкування за
законом, спадщини, яка відкрилася після
смерті їхнього брата ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4, у вигляді двохкімнатної
квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування свого позову, вона
посилалася на те, що в 2003 році їхній
брат захворів атеросклерозом нижніх
кінцівок і стало питання про
проведення операції з ампутацією
частини лівої ноги. На прохання брата,
вона звернулася до відповідачки та
інших родичів про допомогу зібрати
гроші на операцію та на ліки. Усі родичі
зібрали необхідні кошти на лікування, а
відповідачка відмовилася. В жовтні 2003
року брату ОСОБА_3 зробили операцію,
ампутували частину лівої ноги, після
чого він вже не міг без сторонньої
допомоги обходити себе. Знаючи, що
їхній брат потребував допомоги,
відповідачка до дня його смерті нічим
не допомагала. А вона переїхала в
зазначену вище квартиру брата, де
проживала з ним до дня його смерті,
здійснюючи за ним догляд і проживає
там по теперішній час. Усі турботи за
хворим братом лягли на неї та
працівників соціальної служби
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради, де брат та вона
знаходилися на обліку, як одинокі люди
похилого віку, які потребують допомоги.

В судовому засіданні, представник
позивача підтримав, вказані вище
позовні вимоги і просив їх
задовольнити на підставі ст. 1224 ч.5 ЦК
України.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
посилаючись на те, що доводи позивачки
надумані та не відповідають дійсності.
Протягом всього життя, вона, чим могла
тим і допомагала, як брату ОСОБА_3 так і
сестрі ОСОБА_1, позивачці по справі. А
саме, вона періодично надавала їм і
гроші і продукти в межах своїх
можливостей, оскільки з 1996 року вона
знаходиться на пенсії, хоча ще і
працювала, щоб прокормити свою сім'ю.
Коли брат ОСОБА_3 захворів, позивачка
продала свою квартиру і переїхала
проживати до нього, де вони разом
постійно проживали до дня його смерті.
А в теперішній час, позивачка проживає
в квартирі брата одна. Після проведеної
брату операції, з 2003 року і до його
смерті, за ним постійно доглядали і
надавали державну допомогу працівники
соціальної служби Малиновського
району м. Одеси. Також, в цей час, на
підставі укладеного братом ОСОБА_3
договору довічного утримання, йому
надавала допомогу стороння громадянка,
з якою в подальшому він договір
розірвав в судовому порядку. Брат
ніколи не звертався до неї з вимогою чи
проханням надавати йому допомогу та
доглядати його. Вона сама тривалий час
являється людиною похилого віку, але
завжди допомагала брату та сестрі, чим
могла, коли мала можливість. Після
смерті брата, вона до останнього часу
періодично приїжджала до сестри ОСОБА_1
і завжди що не будь їй привозила. Але,
коли стало питання про прийняття
спадкового майна брата, сестра затіяла
даний судовий процес, через який
намагається позбавити її права на
спадкування частини майна брата.

Представник відповідачки в
судовому засіданні просила в
задоволені позову відмовити, як такі,
що не відповідають дійсності.

Вислухав сторони, пояснення
свідків, вивчив матеріали справи, суд
вважає, що на підставі встановлених
фактів та досліджених в судовому
засіданні доказів, позов задоволенню
не підлягає із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 і її брат ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, проживали однією сім'єю в
квартирі АДРЕСА_1, протягом останніх
десяти років, яка на праві власності
належала останньому, на підставі
Свідоцтва про право власності на житло,
виданого Управлінням
житлово-комунального господарства
Одеської міської ради від 04 жовтня 2004
року за №3-21514, а з 09 грудня 2010 року, на
підставі рішення Малиновського
районного суду м. Одеси про розірвання
договору довічного утримання від 07
квітня 2005 року, що підтверджується
довідкою №491 від 04 квітня 2013 року,
виданої Комунальним підприємством
«ЖКС «Черемушки», вказаним рішенням
суду та витягом про державну
реєстрацію прав за №30121103 від 30 травня
2011 року (л.с. №10, 11, 85-87).

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в
1958 році була усиновлена батьками
позивачки і її брата, про що свідчить
повний витяг з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян щодо
актового запису про народження за
№7, виданого 06 грудня 2013 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Головного управління юстиції в
Одеській області (л.с. №47-48), яка з липня
1981 року проживає в квартирі АДРЕСА_2,
про що свідчить ордер на вказану
квартиру, відмітка в паспорті
громадянки України про її реєстрацію
місця проживання та довідкою №33 від 21
січня 2014 року житлово-будівельного
кооперативу «Іллічівський-22» (л.с.
№№45-48, 89, 93, 94)

В 2003 року ОСОБА_3 захворів і 17 листопада
2003 року, йому в 3-му хірургічному
відділені Одеської міської клінічній
лікарні швидкої медичної допомоги було
зроблено операцію - ампутацію лівої
нижньої кінцівки, про що свідчить
довідка №12168 від 19 січня 2004 року (л.с.
№13).

30 серпня 2005 року, згідно витягу із
акту огляду медико-соціальної
експертної комісії, ОСОБА_3 була
присвоєна перша група інвалідності
безстроково у зв'язку з загальним
захворюванням та було зазначено, що він
потребує стороннього догляду (л.с. №14).

Оскільки, після проведеної
операції в 2003 році, ОСОБА_3 був без лівої
нижньої кінцівки, похилого віку,
потребував сторонньої допомоги, він
був взятий на облік соціальної
державної служби Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради, яка за рахунок держави
надавала йому грошову та побутову
допомогу за допомогою соціальних
працівників, які двічі на неділю
відвідували його та сестру, позивачку
по справі, яким купували продукти
харчування, ліки та проводили інші
побутові послуги по квартирі до дня
смерті ОСОБА_3 і продовжують виконувати
ці функції відносно позивачки по даній
справі, що в судовому засіданні
підтвердили сторони по справі, свідки
ОСОБА_4, яка працює в соціальній службі
Малиновської районної адміністрації м.
Одеси, сусіди ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
двоюрідна сестра позивачки ОСОБА_8,
родичі сторін по справі, ОСОБА_9, ОСОБА_10
і ОСОБА_11 (л.с. №№100-108).

Крім того, 07 квітня 2005 року, ОСОБА_3
уклав з громадянкою ОСОБА_12 договір
довічного утримання, згідно якого, він
передав останній у власність належну
йому на праві власності вказану вище
квартиру, а вона зобов'язалася його
довічно матеріально утримувати та
допомагати. І тільки 09 грудня 2010 року
із-за недобросовісного виконання
обов'язків ОСОБА_12, вказаний договір,
рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси був розірваний і квартира
АДРЕСА_1 була повернута ОСОБА_3 у
власність (л.с. №85-87).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується Свідоцтвом про його
смерть (л.с. №9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на вказану вище квартиру.
Спадкоємцями першої черги за законом,
щодо його майна, являються позивачка і
відповідачка, як сестри, які в строки,
встановлені Законом подали заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини. Однак, із-за виниклого даного
спору, свідоцтво про право на спадщину
сторонам по справі не було видано (л.с.
№17).

Згідно ч.5 ст. 1224 ЦК України - за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Ні в позовній заяві, ні в судовому
засіданні, позивачка і її представник
не надали суду жодного належного та
допустимого доказу того, що
відповідачка, яка з 1996 року знаходиться
на пенсії, являється не працездатною,
особою похилого віку, навмисно
ухилялася від надання допомоги своєму
брату ОСОБА_3, який за станом свого
здоров'я потребував допомоги і що він
потребував допомоги саме від
відповідачки ОСОБА_2, коли в цей період,
з 2003 року і до дня смерті він постійно
отримував безкоштовну допомогу від
інших осіб, в тому числі і від держави в
особі соціальної служби Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради, що в судовому засіданні
підтвердили сторони по справі та
допитані в судовому засіданні свідки,
зазначені вище.

Згідно ст. 10 ч.ч. 1, 2, 3 ЦПК України -
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України -
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Суд не може прийняти до уваги
показання свідків ОСОБА_8 ОСОБА_5
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині того, що
відповідачка ніби то ухилялася від
надання допомоги ОСОБА_3, яку він
потребував, оскільки їхні свідчення
нічим не підтверджені, являються
суб'єктивними думками, які виникли у
зв'язку з їх неприязним відношенням до
відповідачки. Крім того, вони
спростовуються свідченнями інших
свідків ОСОБА_10 ОСОБА_13, ОСОБА_11 та
ОСОБА_9, які пояснили, що відповідачка
весь час допомагала і брату ОСОБА_3 і
сестрі ОСОБА_1 усім чим могла, як
грошима так і харчами.

На думку суду, ухилення особи від
надання допомоги спадкодавцеві, який
її потребував, полягає в умисних діях
чи бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю.
Тобто ухилення пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій.

Такі обставини, ні позивачкою, ні
її представником в судовому засіданні
не доведені.

Ті обставини, що сторони не
спілкувалися між собою протягом
тривалого часу і мали неприязні
стосунки, про що заявила в позові
позивачка ОСОБА_1, не свідчить про факт
умисного ухилення ОСОБА_2. від надання
допомоги.

Таким чином позов задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209 ч.3, 212-215
ЦПК України, ст. 1224 ч.5 ЦК України, суд, -

В И Р І
Ш И В

В задоволені позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, за участю відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби у Приморському
районі Одеського міського управління
юстиції, про усунення від спадкування
за законом - відмовити.

Копію рішення направити третій
особі.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
протягом 10 днів.

Суддя: