Справа №705/6894/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року Уманський
міськрайонний суд Черкаської області,
в складі:

головуючого - судді Коваля А.Б.

при секретарі Безвенюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Умані
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Уманської міської ради
Черкаської області про встановлення
факту прийняття спадщини та скасування
свідоцтва про право на спадщину за
законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про те, що 05 жовтня 2004 року
Уманською міською державною
нотаріальною конторою відповідачу
ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право
на спадщину за законом після смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказане
свідоцтво про право на спадщину, видане
Копиловим В.І. є незаконним.

Про вказану обставину йому стало
відомо після звернення суду із
позовною заявою до відповідача ОСОБА_5
у зв'язку із спором щодо права
власності на частину квартири АДРЕСА_1,
справа №705/3256/13-ц.

ОСОБА_3 будучи зареєстрованою
проживала з 1995 року до дня своєї смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 у квартирі АДРЕСА_2,
померла у віці 88 років, разом із нею у
цій квартирі, будучи зареєстрованим
проживав, доглядав за своєю бабусею
впродовж тривалого часу до дня її
смерті він.

Згідно договору купівлі-продажу від
27.05.2005 року вказану квартиру АДРЕСА_2
він продав ОСОБА_6

Крім нього та ОСОБА_3 у цій квартирі
ніхто більше не проживав і він нікого
там не реєстрував (не прописував).

Після смерті бабусі ОСОБА_3 залишилася
спадщина в виді особистих речей,
предметів домашньої обстановки, одягу,
які залишились у його квартирі АДРЕСА_2,
які він успадкував та фактично вступив
у спадщину, також залишилась 1/2 частина
квартири АДРЕСА_1. Єдиним спадкоємцем
ОСОБА_3, який прийняв спадщину мав бути
її син, а його батько ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Та, оскільки його батько
помер раніше, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3, та він
проживав із бабусею на день її смерті і
після того у квартирі АДРЕСА_2 - є таким,
що спадщину прийняв.

Спадкова справа після смерті бабусі
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрита
на підставі заяви про прийняття
спадщини відповідача ОСОБА_2, поданої
із пропуском строку на прийняття
спадщини вже 05 жовтня 2004 року.

Свідоцтво про право на спадщину, видане
Уманською міською державною
нотаріальною конторою 05 жовтня 2004 року
на ім'я ОСОБА_2 є незаконним з наступних
підстав: на момент подання заяви про
прийняття спадщини ОСОБА_2 не проживав
у квартирі АДРЕСА_2, власником якої був
лише він і відповідач ОСОБА_2 за цим
місцем проживання він не реєстрував,
тим більше, що нотаріус у свідоцтві про
право на спадщину сам зазначає дійсне
місце проживання ОСОБА_2 - це АДРЕСА_3, де
він проживає до цього часу. На момент
звернення із заявою про прийняття
спадщини ОСОБА_2 пропустив строк для
прийняття спадщини,

визначений ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) -
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини. Свідоцтво про право на
спадщину видане нотаріусом Копиловим
В.І. на підставі довідки № 171 від 2004
року, виданої на прізвище ОСОБА_2, а
насправді прізвище відповідача ОСОБА_2,
тобто РЕУ-2 видало незаконну довідку.
Свідоцтво про право на спадщину видане
особі, прізвище якої відрізняється від
прізвища спадкодавця, а саме
спадкодавець - ОСОБА_3, а відповідач -
ОСОБА_2, при цьому жодного рішення суду
про встановлення родинних відносин у
спадковій справі немає, навіть при
звернення до нотаріальної контори із
заяви про прийняття спадщини прізвище
відповідача зазначено ОСОБА_2. Нотаріус
не залучив до спадщини іншого
спадкоємця за законом першої черги,
яким мав бути його батько та, оскільки
він помер, нотаріус мав залучити його,
як сина померлого спадкоємця.

Про всі ці обставини, в тому числі про
те, що відповідач ОСОБА_2 якимось чином
таємно від нього отримав довідку про
своє нібито проживання у його власній
квартирі та без його відома отримав у
незаконний спосіб свідоцтво про право
на спадщину прямо вплинуло на пропуск
строку позовної давності, він навіть не
знав про ці обставини і не знав про
видане на ім'я відповідача ОСОБА_2
вищевказаного свідоцтва, а тому строк
на звернення до суду щодо оскарження
свідоцтва про право на спадщину за
законом пропущений із поважних причин
та підлягає поновленню.

Просить встановити факт прийняття
спадщини ним ОСОБА_1 після смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати поважною причину пропуску
строку позовної давності та поновити
строку позовної давності.

Визнати недійсним та скасувати
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_3 видане 05
жовтня 2004 року завідувачем Уманської
міської державної нотаріальної
контори Копиловим В.І. на ім'я ОСОБА_2,
зареєстрованого в реєстрі за № 1-3176,
спадкова справа № 532 за 2004 рік.

Представник позивача ОСОБА_9 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному об'ємі та пояснив, що позивач
проживав в квартирі АДРЕСА_2 та був її
власником. Разом з ним у цій же квартирі
проживала його бабка, за якою він
здійснював догляд. Після її смерті
відкрилася спадщина на рухоме та
нерухоме майно, в тому числі 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1. Вказану спадщину
позивач фактично прийняв, що
підтверджується тим, що спадкові речі
знаходилися у нього в квартирі. Із
заявою до нотаріальної контори не
звертався, оскільки вважав, що у
відповідності до чинного
законодавства, як єдиний спадкоємець,
на день відкриття спадщини проживаючий
разом зі спадкодавцем, вважався таким,
що спадщину прийняв. А відповідач
ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса, при
цьому пропустивши встановлений строк,
та надавши незаконну довідку, видану
РЕУ-2, на підставі якої і отримав
свідоцтво про право на спадщину.
Позивач, вважаючи вказане свідоцтво
незаконним, вимушений був звертатися
до суду з вказаним позовом. На його
думку позов є обґрунтованим, тому
просить суд позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала та пояснила, що відповідач
звернувся до нотаріуса із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
в виді грошових вкладів, а на інше
спадкове майно не претендував. Не знає
чи було відомо відповідачу про
наявність спадкової квартири.
Підтвердила, що дійсно довідка РЕУ-2
містить неточності у написанні
прізвища відповідача, але оскільки
вона видавалася спеціалістами
паспортного відділу, сумніватися у її
достовірності відповідач не міг.
Вважає, що згідно спадкової справи,
підстав для скасування отриманого
свідоцтва про право на спадщину на ім'я
відповідача відсутні будь-які
підстави, тому просить суд відмовити у
задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
причини неявки суд не відомі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
пояснила, що з 1987 року проживає в
квартирі АДРЕСА_4, тому саме з того часу
знайома із мешканцями квартири
АДРЕСА_2. Спочатку у квартирі проживала
ОСОБА_3, до якої часто приходив її син
ОСОБА_1 з дружиною, а потім в квартирі
почав проживати її онук, позивач по
справі. Вони жили мирно і ОСОБА_3 ніколи
на нього не скаржилася. Позивач,
разом з матір'ю, доглядав за бабусею.
За весь час вона у цій

квартирі бачила тільки позивача та
його батьків. Після смерті спадкодавця
у квартирі тривалий час ніхто не
проживав, а потім почав проживати
позивач, який через певний час квартиру
продав.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснила, що є матір'ю позивача по
справі, а померла спадкодавець була її
свекрухою. На момент смерті остання
проживала у квартирі АДРЕСА_2, в цій же
квартирі залишилися усі її речі (меблі,
одяг тощо). Разом з нею проживав її син -
позивач по справі. Син після поховання
бабусі отримав свідоцтво про право на
житло та через певний час цю квартиру
продав. Відповідач постійно проживав в
м. Києві і ніколи не проживав у
вищевказаній квартирі. В Києві він має
свою сім'ю, житло та роботу.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь
у розгляді справи, допитавши свідків та
вивчивши письмові матеріали справи,
вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Судом достовірно встановлено, що
позивач ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_3 та був
власником квартири АДРЕСА_2, в якій
ОСОБА_3 будучи зареєстрованою
проживала з 1995 року до дня своєї смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 Після смерті ОСОБА_3
залишились її особисті речі, предмети
домашньої обстановки, одяг, які
фактично успадкував позивач ОСОБА_1,
тобто своїми фактичними діями вступив
в управління та володіння спадковим
майном померлої ОСОБА_3.

Суд вважає, що Копилов В.І. завідувач
Уманською міською державної
нотаріальною конторою, не мав права
видавати ОСОБА_2 свідоцтво про право на
спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки
відповідач ОСОБА_2 до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини у строк, визначений законом
ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) не звернувся,
фактично заяву про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_3 подав ОСОБА_2, тобто
прізвище спадкодавця і спадкоємця
різняться, рішення суду про
встановлення факту родинних відносин
між ними не має. Разом з тим згідно
заяви про прийняття спадщини поданої
ОСОБА_2 він проживав у м. Києві, а наявна
у матеріалах спадкової після смерті
ОСОБА_3 справи довідка про склад сім'ї з
місця проживання за №171 видана на ім'я
ОСОБА_2, при тому, що одночасно прізвище
спадкоємця нотаріусом зазначено як
ОСОБА_2, тобто довідка № 171 видана
безпідставно і до відповідача ОСОБА_2
не має відношення, але він нею
скористався і Копилов В.І. прийняв, до
того ж свідоцтво про право на спадщину
за законом від 05.10.2004 року щодо грошових
вкладів, що зберігаються в Уманському
відділенні №225 Ощадного банку України
з належними процентами та
компенсаціями видані виключно на ім'я
відповідача ОСОБА_2, чим порушено право
на спадкування позивача. У судовому
засіданні відповідач не спростував
зазначеного і не надав суду жодного
доказу про те, що він проживав із
спадкодавцем на момент смерті та після
смерті у квартирі АДРЕСА_2 і був
зареєстрований за цією адресою, так
само відповідач ОСОБА_2 не довів, що він
заволодів книжками на грошові вклади
отримані відповідачем згідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом 05.10.2004 р., реєстровий № 1-3176, які
були видані на ім'я спадкодавця ОСОБА_3
саме у строк, визначений для прийняття
спадщини, тим більше ОСОБА_2 будучи
належним чином повідомлений про час та
дату розгляду справи не заявившись до
суду взагалі не заперечував щодо
задоволення позовних вимог.

Клопотання позивача щодо поновлення
строку позовної давності на звернення
до суду із цим позовом підлягає
поновленню, оскільки окрім зазначеного
позивач фактично прийняв спадщину
вступивши в управління та володіння
спадковим майном, за свідоцтвом про
прийняття спадщини не звертався і таке
його звернення законом не обмежене у
часі, про наявність свідоцтва про право
на спадщину за законом, виданого
виключно на ім'я відповідача ОСОБА_2
щодо грошових вкладів з належними
процентами та компенсаціями позивач не
знав, завідувач Копилов В.І. про
відкриття спадщини позивача, як
спадкоємця після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомляв.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу

Згідно ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) перша черга
спадкоємців за законом Онуки і
правнуки спадкодавця є спадкоємцями за
законом, якщо на час відкриття
спадщини немає в живих того з їх
батьків, хто був би спадкоємцем; вони
успадковують порівну в тій частці,
яка належала б при спадкоємстві за
законом їх померлому родителю.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР (10963 р.) дії, що
свідчать про прийняття спадщини
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: 1) якщо він фактично вступив
в управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 р.) часом
відкриття спадщини визнається день
смерті спадкодавця.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.
4, 6, 71, 80, 525, 527, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 4, 11, 16,
256, 257, 267, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Поновити строк позовної давності.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати недійсним та скасувати
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_3, видане 05
жовтня 2004 року завідувачем Уманської
міської державної нотаріальної
контори Копиловим В.І. на ім'я ОСОБА_2,
зареєстрованого в реєстрі за № 1-3176,
спадкова справа № 532 за 2004 рік.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутніми в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10-ти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
А. Б. Коваль