Номер провадження 22-ц/775/2517/2014
Головуючий у 1 інстанції: Ларіонова Н.М.
Доповідач: Тимченко О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді:
Жданової В.С.,

суддів:
Принцевської В.П., Тимченко О.О.,

при секретарі
Баранчикові Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 05 лютого
2014 року по цивільній справі за заявою
ОСОБА_1 про перегляд рішення
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 07 червня 2010 року за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про визнання
права власності, розподіл
домоволодіння та земельної ділянки,
виділ в натурі частини домоволодіння
та земельної ділянки, за
нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 05 лютого 2014 року
залишено без задоволення заяву ОСОБА_1
про перегляд рішення Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 07 червня
2010 року за нововиявленими обставинами
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1, про визнання права
власності, розподіл домоволодіння та
земельної ділянки, виділ в натурі
частини домоволодіння та земельної
ділянки.

З зазначеною ухвалою не погодився
ОСОБА_1, приніс апеляційну скаргу в якій
ставить питання про скасування ухвали
суду та постановлення нової ухвали про
задоволення його заяви, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги
зазначає, що судом першої інстанції
було порушено порядок його
повідомлення про час та місце розгляду
заяви. Також невірним є висновок суду
про те, що раніше судом вже
розглядалась його заява, в якій він
посилався на таки ж саме обставини.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явися, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином (
а.с.131).

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні
заперечувала проти доводів
апеляційної скарги та просила її
відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, позивачку
ОСОБА_2, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається із матеріалів справи, що
рішенням Куйбишевського районного
суду м. Донецька від 07 червня 2010 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені у
повному обсязі. В порядку розподілу
сумісного майна подружжя визнано за
ОСОБА_2 право власності на ? частину
домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2 виділено в
натурі частину домоволодіння, яке
складається із житлового будинку літ.
Б-1, вбиральні літ. Г, сараю літ. Е, ?
частини замощення і ?? частини
огородження, а усього на загальну суму
13 191 грн., що складає 51/100 частини
домоволодіння. ОСОБА_1 виділено в
натурі частину домоволодіння, яке
складається із житлового будинку літ.
А-1, тамбур літ. а-1, сіней літ. а-2, ганку
літ. а-3, погреб п/д, зливної ями літ. Д, ?
частину замощення, 3/4 частини
огородження, водопроводу, а усього на
загальну суму 12 543 грн., що складає 49/100
частини домоволодіння. В порядку
розподілу сумісного майна подружжя
визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину земельної ділянки, загальною
площею 0,0846 га, яка складається з двох
земельних ділянок, площею 0,0424 га,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1.
Розділено земельну ділянку між ОСОБА_2
та ОСОБА_1, виділивши ОСОБА_2 в натурі
частину земельної ділянки,
розташованої зліва від фасадної межі
ділянки поодаль домоволодіння АДРЕСА_2,
загальною площею 0,422 кв.м. Виділено в
натурі ОСОБА_1 частину земельної
ділянки, розташовану справа від
фасадної межі ділянки поодаль
домоволодіння АДРЕСА_3 площею 0,422 кв.м.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 23 березня 2011 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено,
рішення Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 07 червня 2010 року
залишити без змін.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1
про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 07 червня
2010 року суд першої інстанції виходив з
того, що обставини на які посилається
заявник не є нововиявленими
обставинами в розумінні п.1 ч.2 ст.361 ЦПК
України і не можуть бути підставою для
перегляду рішення суду від 07 червня 2010
року.

Проте колегія суддів апеляційної суду
у повній мірі не може погодитись з
таким висновком суду першої інстанції,
оскільки суд дійшов до нього з
порушенням норм процесуального права.

Вимогами ч.1 ст. 365 ЦК України
передбачено, що заява про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами
розглядається у судовому засіданні.
Заявник та інші особи, які беруть
участь у справі, повідомляються про час
і місце засідання. Неявка цих осіб не є
перешкодою для розгляду заяви.

Згідно з правилами ст. 74 ЦПК
України судові виклики здійснюються
судовими повістками про виклик, які
разом із розпискою надсилаються поштою
рекомендованим листом із
повідомленням або через кур'єрів за
адресою, зазначеною стороною. Особи,
які беруть участь у справі, можуть бути
повідомлені або викликані в суд
телеграмою, факсом чи за допомогою
інших засобів зв'язку, які забезпечують
фіксацію повідомлення або виклику.
Судова повістка про виклик повинна
бути вручена з таким розрахунком, щоб
особи, які викликаються, мали достатньо
часу для явки в суд і підготовки до
участі в судовому розгляді справи, але
не пізніше ніж за три дні до судового
засідання.

З матеріалів справи вбачається,
що на судове засідання, призначене 05
лютого 2014 року, судову повістку ОСОБА_1
не отримав.

Згідно зі ст. 129 Конституції України
однією з основних засад судочинства є
забезпечення апеляційного оскарження
рішення суду, а відповідно ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод таке
конституційне право повинно бути
забезпечене судовими процедурами, які
повинні бути справедливими.

У зв'язку із цим, розгляд справи за
відсутності учасника процесу, щодо
якого немає відомостей про вручення
йому судової повістки є порушенням ст.
129 Конституції України та ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод.

Враховуючи викладене, наявна в
матеріалах справи телефонограма про
виклик ОСОБА_1 до суду за відсутності
відповідної фіксації телефонограми,
відсутності даних про її отримання
саме ОСОБА_1, не можна визнати
підтвердженням належного повідомлення
останньої про час і місце розгляду
справи (т.5 а.с.111).

Отже, встановлений ст. ст. 74 - 76 ЦПК
України порядок повідомлення осіб, які
беруть участь у справі, судом першої
інстанції не дотриманий.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК
України апеляційний суд скасовує
ухвалу і передає питання на новий
розгляд до суду першої інстанції, якщо
останній порушив порядок, встановлений
для його вирішення.

З урахуванням наведеного колегія
суддів апеляційного суд вважає, що
ухвала суду постановлена з порушенням
встановленого законом порядку, тому
вона підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Ухвалу Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 05 лютого 2014 року
скасувати, передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: