Справа № 495/711/14-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
26 березня 2014 року
Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області
у складі: головуючого - судді Заверюха
при секретарі - Червинській І.В.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Білгород-Дністровському
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання особи такою, що втратила
право на користування житловим
03 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовом, в якому просить визнати ОСОБА_3
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням, а саме будинком
АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що на підставі
договору дарування від 05.08.2003 року її
неповнолітній син ОСОБА_2 є власником
житлового будинку АДРЕСА_1 У вказаному
будинку проживають та зареєстровані
позивач ОСОБА_1, чоловік ОСОБА_4, син
ОСОБА_2, донька ОСОБА_5, донька ОСОБА_6,
онук ОСОБА_7 Також позивач зазначає, що
відповідач ОСОБА_3 є колишнім чоловіком
доньки ОСОБА_6, з яким вона розірвала
шлюб у 2011 році, за вказаною адресою не
проживає понад п'ять років, добровільно
знятись з місця реєстрації
відмовляється, що порушує права її
неповнолітнього сина як власника
вказаного вище нерухомого майна. На
підставі наведеного ОСОБА_1 просить
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та наполягала на їх задоволенні.
Відповідач належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, про що в матеріалах справи
свідчать розписки про отримання ним
судових повісток, не з'явився у судове
засідання, про причини неявки суд не
повідомив, заперечень не надав, заяв
про відкладення розгляду справи від
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Враховуючи зазначене, а також те, що
позивач не заперечує проти ухвалення
заочного рішення, суд вважає можливим у
даній цивільній справі ухвалити заочне
рішення.

В судовому засіданні встановлено,
що неповнолітній ОСОБА_2 є власником
житлового будинку АДРЕСА_1, що
підтверджується копією договору
дарування житлового будинку від 05.08.2003
року (а.с. 9), витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно (а.с. 10).

Як вбачається з довідки №2009 від 03.12.2013
року, виданої Старокозацькою сільською
радою Білгород-Дністровського району
Одеської області, в зазначеному
будинку зареєстрований ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично за вказаною
адресою не проживає на протязі 5 років.

Згідно ст. 71 ЖК України - при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК України - визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Згідно п. 11 Пленуму Верховного Суду
України № 2 «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України»від 12 квітня
1985 року вказано, що суд може визнати
особу такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, лише з
однієї зазначеної позивачем підстави,
передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК України.

Згідно ст. 150 ЖК України - громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України,
власникові належить права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Враховуючи вищевикладене, та те, що
відповідач ОСОБА_3 фактично не мешкає в
будинку АДРЕСА_1 на протязі п'яти років,
власником якого є неповнолітній син
позивача, яка у даній справі діє у його
інтересах та заперечує про реєстрацію
відповідача в своєму нерухомому майні,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, ст. 209, 212, 218, 224-226 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання особи такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, таким, що втратив право
на користування житловим приміщенням,
а саме: житловим будинком АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем до апеляційного суду
Одеської області протягом десяти днів
з дня його проголошення та переглянуто
судом за заявою відповідача в порядку
передбаченому ст. 228 ЦПК України.

Суддя