У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Панько В.Ф.

суддів - Мацунича М.В., Ігнатюк Б.Ю.

при секретарі - Саварина Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою міського відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції на ухвалу
Мукачівського міськрайонного суду від
26 листопада 2013 року по справі за
скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення
головного державного виконавця
Грицищук М.П. міського відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Мукачівського міськрайонного
суду від 26 листопада 2013 року скаргу
ОСОБА_1 задоволено, визнано
неправомірними дії головного
державного виконавця міського відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Грицищук М.П. щодо
складання акта державного виконавця
від 26.09.2013 року щодо перешкоджання
стягувачем провадженню виконавчих дій
у виконавчому провадженні № 33346713;
визнано неправомірними та скасувано
постанову головного державного
виконавця міського відділу державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Грицищук М.П. від 26.09.2013 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві у виконавчому провадженні
№ 33346713.

З цією ухвалою головний державний
виконавць Грицищук М.П. не погодився,
порушили питання про її скасування та
прийняття нової ухвали про відмову в
задоволенні скарги.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1 в судове засідання не явився,
про причину неявки не повідомив, хоча
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи, що підтверджено
відповідниою розпискою. Тому суд
вважав за можливе розглянути справу у
його відсутності відповідно до ч.2 ст.305
ЦПК України.

Представник ДВС вважав, що підстав для
задоволення скарги немає.

Заслухавши доповідача, осіб, які
приймали участь у судовому засіданні
та дослідивши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволенню з наступних
підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив з того, що
заявлені обставини скаржника не були
спростовані відповідачем.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що 26.09.2013 року
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві,
яку 12.11.2013 року начальником відділу
ДВС Ужгородського МРУЮ скасовано та
винесено постанову про відновлення
виконавчого провадження, тобто на
момент винесення оскаржуваної ухвали
щодо визнання неправомірної та
скасування постанови головного
державного виконавця МВ ДВС
Ужгородського МРУЮ від 26.09.2013 року про
повернення виконавчого документа
стягувачеві у виконавчому провадженні
№33346713, така вже була скасована.

Однак зазначені доводи не можуть бути
прийняті до уваги на підставі
наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи,
10.09.2013 року головним державним
виконавцем Грицищук М.П. надіслав
ОСОБА_1 лист, в якому відділ ДВС просить
повідомити чи сплачувалися боржником
кошти в рахунок погашення боргу за
виконавчим листом №2-85, виданим 18.06.2012
року Мукачівським міськрайонним судом.
В п.2 даного листа зазначено, що
відповідно до п.5 ст.12 ЗУ «Про виконавче
провадження» сторони виконавчого
провадження зобов'язані протягом трьох
робочих днів письмово повідомити
державного виконавця про часткове чи
повне самостійне виконання рішення
боржником. У випадку такого
неповідомлення виконавчий документ
буде повернуто на підставі п.4 ст.47 ЗУ
«Про виконавче провадження».

Постановою МВ ДВС Ужгородського МРУЮ
від 21.11.2013 року закінчено виконавче
провадження у зв'язку з фактично повним
виконанням рішення згідно з виконавчим
документом, тобто стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 17263
грн.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що не
було жодних підстав для винесення
постанови головного державного
виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ
від 26.09.2013 року про повернення
виконавчого документа стягувачеві у
виконавчому провадженні №33346713, а тому
така підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України,
судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу головного
державного виконавця Грицищук М.П.
міського відділу державної виконавчої
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції відхилити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного
суду від 26 листопада 2013 року по даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :