АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/287/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 46, 48 Дудніченко В.
М. Доповідач в апеляційній інстанції
Карпенко О. В. УХВАЛА
11 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Карпенко О. В. суддів
Пальонний В. С. , Бабенко В. М. при
секретаріПосипайко А.І. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Черкаси апеляційну скаргу
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 10 грудня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6
про стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників ОСОБА_8 -
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які просили
апеляційну скаргу відхилити, колегія
суддів ,-
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_8 в жовтні 2013 року звернулась до
Звенигородського районного суду
Черкаської області із позовом до
ОСОБА_6 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, яка
Свої вимоги позивачка обґрунтовувала
тим, що навчається на денній формі
навчання в Національному університеті
біоресурсів і природокористування
України національно-наукового
інституту земельних ресурсів та
правознавства на платній основі.
Термін навчання, вказує ОСОБА_8,
становить з 1вересня 2013 року по 1 червня
2017 року. Плата за рік навчання складає
ОСОБА_8 вказує, що ніде не працює і у
зв»язку із навчанням потребує
матеріальної допомоги.
Оскільки відповідач ОСОБА_6, який є
батьком позивачки, після досягнення
нею повноліття, припинив надання
будь-якої матеріальної допомоги на її
користь, а допомоги матері недостатьно,
у зв»язку із необхідністю оплати
навчання, придбання необхідного одягу,
взуття, оплати винайманої квартири,
вказує ОСОБА_8, вона змушена звертатися
із даним позовом до суду.
ОСОБА_8 просила Звенигородський
районний суд Черкаської області
постановити судове рішення, яким
стягнути із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_8 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в
розмірі 1/4 частини заробітку (доходу)
відповідача щомісячно, починаючи з
часу подачі заяви до суду і до
досягнення позивачкою 23 - річного віку
або до закінчення нею навчання, а також
стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8
судові витрати за надану правову
Рішенням Звенигородського районного
суду Черкаської області від 10 грудня 2013
року позов ОСОБА_8 - задоволено
частково.

Стягнуто із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в
розмірі 1/5 частини заробітку (доходу)
відповідача щомісячно, починаючи з 15
жовтня 2013 року з часу подачі заяви до
суду, до досягнення ОСОБА_8 23 - річного
віку або до закінчення нею навчання, та
150,00 грн. судових витрат за надану
правову допомогу.

Стягнуто із ОСОБА_6 229,40 грн. судового
збору за розгляд справи в суді.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_7, вважаючи рішення суду
першої інстанції незаконним,
необґрунтованим, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, неповне
з»ясування обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору по суті, просить рішення
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 10 грудня 2013 року
скасувати, ухваливши при цьому нове
рішення, яким повністю відмовити
ОСОБА_8 в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши думку учасників процесу,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
поданої апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 підлягає відхиленню,
виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд
правильно встановив факти, відповідні
їм правовідносини, постановив рішення,
яке відповідає вимогам матеріального і
процесуального права, ґрунтується на
зібраних по справі доказах, оцінивши
які в сукупності, суд першої інстанції
прийшов до аргументованого висновку
про наявність правових підстав для
часткового задоволення позову ОСОБА_8

Згідно вимог ст.199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв»язку із цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов»язані утримувати їх до
досягнення 23 років за умови, що вони
можуть надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається із наявних матеріалів
справи, позивачка ОСОБА_8 , яка є дочкою
відповідача ОСОБА_6, дійсно навчається
на платній основі на 1 курсі денної
форми навчання за спеціальністю
«правознавство» юридичного факультету
Національного університету
біоресурсів і природокористування
України в м. Київ. Позивачка ніде не
працює, у зв»язку із навчанням в іншому
місті потребує надання матеріальної
допомоги на оплату навчання, придбання
необхідного одягу, взуття, оплати
квартири, яку винаймає, тощо.

Сукупність отриманих по справі доказів
свідчить про те, що відповідач ОСОБА_6 є
дорослою, працездатною особою, має
можливість працювати за професією
будівельника, мав певний дохід і
сплачував на користь дочки аліменти до
досягнення нею повноліття, в судовому
засіданні ОСОБА_6 визнав наявність в
нього транспортних засобів, інших
джерел доходів, тобто має можливість
надавати позивачці матеріальну
допомогу на період її навчання, якої
потребує ОСОБА_8

Посилання представника ОСОБА_6 в
апеляційній скарзі на неможливість
надання відповідачем матеріальної
допомоги на утримання дочки є
неаргументованими і спростовуються
наявними матеріалами справи.

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України, яка
зобов'язує кожну сторону довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, з
боку ОСОБА_6 на адресу суду не було
надано об'єктивних, переконливих
доказів його неспроможності надання
матеріальної допомоги на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання.

Інші доводи, наведені представником
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 в апеляційній скарзі,
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про
неправильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Підстав для зміни або скасування
постановленого судом першої інстанції
рішення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_7 на рішення Звенигородського
районного суду Черкаської області від
10 грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання -
відхилити, зазначене рішення суду
першої інстанції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :