інстанції: Івасюта Л.В. Провадження №
22-ц/773/131/14 Категорія: 25 Доповідач:
Лівандовська-Кочура Т.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого-судді -
Лівандовської-Кочури Т.В.

суддів -Веремчук Л.М., Овсієнка А.А.

при секретарі -Черняк О.В.

з участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи
Плеханова О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інгосстрах», третя особа, Публічне
акціонерне товариство Комерційний
Банк «ПриватБанк» про стягнення
страхового відшкодування, за
апеляційними скаргами відповідача
Приватного акціонерного товариства
(далі по тексту ПрАТ) «Страхова
компанія «Інгосстрах», третьої особи
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк (далі по тексту ПАТ КБ)
«ПриватБанк» на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 19 листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А:

19 листопада 2013 року рішенням Луцького
міськрайонного суду позов ОСОБА_3
задоволено в повному об'ємі.

Постановлено стягнути з ЗАТ «Страхова
компанія «Інгосстрах» в користь ОСОБА_3
101 912 грн. 05 коп. страхового
відшкодування.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

На вищезгадане рішення суду першої
інстанції відповідачем ПрАТ «Страхова
компанія «Інгосстрах» та третьою
особою ПАТ КБ «ПриватБанк» подано
апеляційні скарги, в яких покликаючись
на незаконність рішення із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
недоведеності обставин, які суд вважав
встановленими, просили його скасувати
та ухвалити нове рішення, яким в позові
по суті заявлених вимог відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг та вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційні
скарги підлягають відхиленню, а
рішення суду першої інстанції -
залишенню без змін з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Оскаржуване рішення, у повній мірі,
відповідає зазначеним вимогам закону.

Так, задовольняючи позов в повному
об'ємі, суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки вигодонабувач за
договором страхування - ПАТ КБ
«ПриватБанк» право на страхове
відшкодування не використав, то таким
правом вправі скористатись позивач
ОСОБА_3, із якою укладено договір
страхування. Водночас, умови
страхування, які остання підписувала
не виключали страхового відшкодування
у разі згорання будівлі від замикання
електроприладу чи проводки, тоді як
підпис на зворотній стороні договору,
де зазначені умови, які практично
виключають будь-яке страхове
відшкодування у разі пошкодження
будівлі, їй не належить, у зв'язку із
чим, ухвалив про стягнення із страхової
компанії на користь ОСОБА_3 страхового
відшкодування за мінусом 3% франшизи.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк встановлений
договором.

За змістом наведених норм
матеріального закону випливає, що
договір страхування надає право
страхувальнику вимагати від
страховика здійснити страхову виплату
на свою користь.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, і це узгоджується із
матеріалами справи, що 17 серпня 2005 року
між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «ПриватБанк»
укладено кредитний договір № VOH0GL00000452
(а.с. 8-11).

Цього ж дня, в забезпечення виконання
ОСОБА_3 своїх зобов'язань за
вищевказаним кредитним договором,
позивач уклала з ЗАТ КБ «ПриватБанк»
договір іпотеки, передавши в іпотеку
придбаний за кредитні кошти житловий
будинок, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 113-119).

На виконання умов вищезгаданих
договорів, позивач також уклала 17
серпня 2006 року з ЗАТ «СК «Інгосстрах»,
згодом перейменований у ПрАТ «СК
«Інгосстрах», договір страхування
майна, згідно з п. 6.1 якого ОСОБА_3
застрахувала на суму 126250 грн. належний
їй на праві власності вищевказаний
житловий будинок.

В ніч з 23 на 24 березня 2011 року сталася
пожежа, унаслідок якої було пошкоджено
дах застрахованого житлового будинку
(предмет іпотеки), що стверджується
актом про пожежу № 8 від 23.03.2011 року (а.с.
17-18).

Дана подія є страховим випадком,
відповідно до умов згаданого договору
страхування та в розумінні ч. 2 ст. 8
Закону України «Про страхування».
Незважаючи на це, страхова компанія у
виплаті страхової суми їй відмовила.

Відповідно до пункту 3 договору
страхування від 17 серпня 2006 року
вигодонабувачем за цим договором є ПАТ
КБ «ПриватБанк», який залучений до
участі у справі як третя особа.

Тоді, як п. 4.2 визначено, що Страховик
зобов'язується у разі настання
страхового випадку здійснити страхове
відшкодування Страхувальнику або
іншій особі, визначеній у цьому
Договорі Страхувальником, на користь
якої укладено цей Договір, а
Страхувальник зобов'язується
своєчасно оплачувати страхові платежі
та виконувати інші умови Договору.

Отже, суд першої інстанції, на підставі
поданих сторонами доводів, дійшов
правильного висновку про те, що позивач
є страхувальником за договором
страхування майна, а тому як власник
застрахованого майна, має право на
отримання страхового відшкодування
майнової шкоди, завданої внаслідок
настання страхового випадку.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 в повному
об'ємі, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
остання не підписувала зворотню
сторону договору страхування від 17
серпня 2006 року (стор. 2), яка є
невід'ємною частиною цього договору, де
викладені його умови, зокрема ті, які не
відносять до страхових випадків
коротке замикання електромережі, яка
сталася внаслідок порушення правил та
норм монтажу і експлуатації
електромережі, що об'єктивно
підтверджується висновком експерта №
751 від 01.11.2013 року (а.с. 197-199).

Доводи апеляційних скарг про
порушенням експертом
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
УМВС України у Волинській області
науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень, затверджених Наказом МЮ
України № 53/5 від 08.10.1998 року, зокрема
подання недостатньої кількості
зразків підписів ОСОБА_3 не є підставою
не брати до уваги вищезгаданий
висновок, оскільки подана кількість
зразків підписів ОСОБА_3 була
достатньою для експерта, щоб дати
відповіді на питання, поставлені судом
в ухвалі суду від 20.06.2013 року про
призначення судово-почеркознавчої
експертизи.

Не спростовують правильних висновків
суду покликання у апеляційних скаргах
і на порушення позивачем ОСОБА_3 Правил
пожежної безпеки, затверджених наказом
МНС України від 19.10.2004 року № 126 та
зареєстрованого у МЮ України 04.11.2004
року за № 1410/1009, Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів № 1357 від 26.07.1999 року з огляду
на те, що електропроводка та
електроустановка у житловому будинку
ОСОБА_3 монтувались власними силами, як
такі, що не підтверджені належними та
допустимими доказами.

Таким чином, відповідачем не доведено
неналежного виконання позивачем умов
договору страхування, які були б
причиною відмови у виплаті страхового
відшкодування, тому суд обґрунтовано
задовольнив позов, в межах уточнених
позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Рішення суду першої інстанції ухвалено
з дотриманням вимог матеріального та
процесуального права.

Висновок суду ґрунтується на повно і
всебічно з'ясованих обставинах справи,
перевірених належними доказами, на які
є покликання в рішенні суду і яким суд
дав правильну юридичну оцінку, а тому
апеляційну скаргу відповідно до вимог
ст. 308 ЦПК України слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги відповідача
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інгосстрах»,
третьої особи Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 19 листопада 2013
року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді