АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц-791/618/2014
р Головуючий в І
інстанції: Марківський О.В.
Доповідач: Полікарпова О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 05 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Полікарпової
О.М.Суддів:Базіль Л.В. Лісової Г.Є.При
секретарі:Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє
від імені ОСОБА_6 на рішення
Новотроїцького районного суду
Херсонської області від 10 грудня 2013
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа:
Новотроїцька державна нотаріальна
контора Херсонської області про
визнання свідоцтва про право на
спадщину частково недійсним, визнання
права власності на спадкове майно та за
зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6
про усунення від права на спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_5, який діє від
імені ОСОБА_6 звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_7 про визнання
свідоцтва про право на спадщину
частково недійсним, визнання права
власності на спадкове майно,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 після
смерті його матері ОСОБА_8 відкрилась
спадщина на земельну ділянку
сільськогосподарського призначення на
території Сиваської селищної ради
Новотроїцького району, що їй належала.
ОСОБА_8 склала заповіт, за яким передала
все майно на користь ОСОБА_7 Позивач
просить визнати за ним право власності
на 1/2 частину спадщини, оскільки на
момент смерті матері йому виповнилось
60 років і вже на той час він був
непрацездатною особою, а тому має право
на обов'язкову частку у спадщині
відповідно до ст.1241 ЦК України.

Просив визнати свідоцтво про право на
спадщину від 31.05.2013 року частково
недійсним. Як додаткову підставу для
визнання свідоцтва недійсним, позивач
зазначає те, що нотаріусом при його
видачі було порушено законодавство, а
саме: йому було відмовлено у вчинені
нотаріальних дій по оформленню на
нього спадщини, оскільки ним не надано
правовстановлюючий документ на
земельну ділянку. Таким чином,
державному нотаріусу було відомо про
наявність спадкоємця за законом, однак
нею видано свідоцтво про право на
спадщину лише на ОСОБА_7

ОСОБА_7 звернулась до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_6 про усунення його від
права на спадкування, посилаючись на
те, що мати відповідача ОСОБА_8 на
протязі останніх 30 років проживала
сама, через похилий вік її стан здоров'я
постійно погіршувався. З 1992 року вона
перебувала на обліку у Новотроїцькому
районному територіальному центрі
соціального обслуговування, як особа,
що потребує допомоги. З 2008 року стан
здоров'я її дуже погіршився, вона не
могла самостійно забезпечувати умови
свого життя, потребувала стороннього
догляду, в зв'язку з чим ОСОБА_7 забрала
її до себе та доглядала за нею. ОСОБА_6
жодного разу не приїжджав до неї, не
піклувався її станом здоров'я, умовами
життя та не допомагав їй матеріально.
ОСОБА_8 навіть не знала адреси
проживання її сина.

Рішенням Новотроїцького районного
суду Херсонської області від 10 грудня
2013 року у задоволені позову ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про визнання свідоцтва про
право на спадщину частково недійсним,
визнання права власності на спадкове
майно відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
усунення від права на спадкування
задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6 подав
на нього апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального та матеріального права,
просив рішення суду скасувати і
ухвалити нове, яким задовольнити його
позовні вимоги, а у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів вважає, що скарга
не підлягає задоволенню.

Суд, відмовляючи у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_6, виходив з
наявності підстав для усунення його
від спадкування, оскільки встановлено,
що він довгий час безпідставно
ухилявся від утримання спадкодавця,
яка була у безпорадному стані через
похилий вік і потребувала допомоги
саме від нього, як від свого єдиного
сина.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
ґрунтується на вимогах закону та
обставинах справи.

Свідоцтво про право на спадщину на
підставі ст.1301 ЦК України визнається
недійсним за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що особа, якій воно було
видане, не мала права на спадкування, а
також в інших випадках, встановлених
законом.

У відповідності до вимог ст. 1223 ЦК
України право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті.

Частиною 5 статті 1224 ЦК України
передбачено, що за рішенням суду особа
може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Судом встановлено, що 21 грудня 2006 року
ОСОБА_8 все належне їй майно заповіла
ОСОБА_7

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 ОСОБА_8 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з довідкою Новотроїцького
районного територіального центру
соціального обслуговування від 08.08.2013
року №01/37-147 , ОСОБА_8 перебувала на
соціальному обслуговуванні з 03.04.1992
року по 26.12.2009 року, як одинока людина
(а.с.36).

Як вбачається з пояснень свідків
доглядом за ОСОБА_8 займалась ОСОБА_7
ОСОБА_6 ухилявся від виконання
обов'язку щодо утримання своєї матері,
яка через похилий вік була у
безпорадному стані. Протягом 27 років
він до неї не навідувався, матеріальної
допомоги не надавав. Останні 10 років
ОСОБА_8 вважала, що її сина вже немає в
живих, ні його адреси, ні номера
телефону вона не знала. За 6 років до
смерті ОСОБА_8 дуже хворіла і за нею
доглядала ОСОБА_7 А останні 1,5 року
ОСОБА_8 зовсім не змогла себе
обслуговувати і ОСОБА_7 забрала її
проживати до себе. Це об'єктивно
підтверджується віком спадкодавця,
яка померла на 85 році життя, тією
обставиною, що вона з 03.04.1992 року
перебувала на соціальному
обслуговуванні як людина, що
потребувала догляду. За таких
обставин колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про те, що спадкодавець
потребувала допомоги, перш за все, від
свого сина, як єдиної рідної людини.
ОСОБА_6 доказів про те, що він надавав
будь-яку допомогу своїй матері, або про
те, що не міг її надавати в силу
об'єктивних причин суду не надав.

Відповідно до довідки, наданої
Сиваською селищною радою від 29.07.2013
року похованням ОСОБА_8 займалась
ОСОБА_7 (а.с.27).

Доводи апеляційної скарги щодо
неправомірних дій нотаріуса, які
полягають у відмові йому у вчиненні
нотаріальних дій, спрямованих на
прийняття спадщини колегією суддів до
уваги не приймаються як такі, що
правового значення не мають.

До такого висновку колегія суддів
приходить виходячи з того, що разом із
вимогою про визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину розглядалась зустрічна
вимога про усунення позивача від права
на спадкування, яка судом задоволена.
Отже посилання апелянта на порушення,
допущені нотаріусом при прийнятті від
нього заяви на прийняття спадщини не
можуть вплинути на правильність
рішення суду, оскільки задоволення
позову ОСОБА_7 виключає задоволення
первісного позову ОСОБА_6

З огляду на викладене підстав для
задоволення скарги і скасування
рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє від
імені ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Новотроїцького районного суду
Херсонської області від 10 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення,
однак може бути оскарження до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий:

Судді: