Придніпровський районний суд
номер справи 711/9420/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 березня 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді
Демчика Р.В.

при секретарі
Гладун В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення від права на
спадкування,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про усунення від права на
спадкування.

Свій позов обґрунтовує тим, що її
батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які
перебували в зареєстрованому шлюбі з 1
квітня 1989 року.

Починаючи з 17 травня 1989 року її мати
ОСОБА_3 була зареєстрована спочатку
сама, а потім разом з нею в квартирі
АДРЕСА_1. З 20 грудня 2006 року квартира
належить їм на праві спільної
часткової власності, з визначенням
рівних часток - по ? за кожною.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Після її смерті відкрилась спадщина на
? частину квартири АДРЕСА_1.

Вона та відповідач в шестимісячний
термін звернулися до нотаріуса з
заявами про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_3, а тому вони є такими, що
прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3

Мати ОСОБА_3- ОСОБА_4 відмовилась від
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1

Вважає, що відповідача необхідно
усунути від права на спадкування за
законом оскільки він не здійснював
догляд за померлою дружиною, коли вона
була зовсім безпорадною, потребувала
постійного догляду і підтримки.
Відповідач залишив сім'ю, на одноразові
звернення з приводу матеріальної та
іншої допомоги не реагував, з матір'ю не
спілкувався, про її стан не цікавився.

Так, з 1998 року її мати тяжко хворіла на
саркоїдоз і з того часу вона постійно
знаходилася на лікуванні, а 15 березня
2010 року їй була встановлена
інвалідність ІІІ групи безстроково. З
травня 2010 року саркаїдоз перейшов в
рак лівої молочної залози. Протягом 2010
року мати проходила обстеження та
приймала препарати, але з прогресом
хвороби, з 4 червня по 5 липня 2010 року
вона пройшла курс опромінювання. 6
серпня 2010 року матері була зроблена
операція - мастектомія. Також протягом
2010 року мати пройшла 3 курси
хіміотерапії, протягом 2011 року - 3 курси
хіміотерапії та ще одне опромінювання.
З листопада 2011 року стан матері
погіршився, вона стала безпорадною, за
нею потрібно було здійснювати
постійний догляд. В зв'язку з
погіршенням стану матері, 5 березня 2012
року їй була встановлена ІІ група
інвалідності.

З 2005 року її мати разом з нею та
відповідачем проживали в квартирі
АДРЕСА_2, яка належить на праві
власності її бабі - ОСОБА_4

Коли мати стала зовсім безпорадною та
потребувала постійного догляду та
підтримки, відповідач залишив сім'ю,
переселившись 8 лютого 2012 року в свою
приватизовану квартиру, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_3.

На неодноразові звернення ОСОБА_4 до
відповідача з приводу матеріальної та
іншої допомоги відповідач не реагував,
допомогу не надавав, з матір'ю не
спілкувався. Витрати на поховання
матері несла ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Позивач є інвалідом з дитинства ІІІ
групи, не працює, її баба ОСОБА_4 є
інвалідом 1 групи, а її померла мати не
мала фізичної можливості працювати.
Витрати на ліки та обстеження, які
понесла ОСОБА_4 в 2010 році складали 25292
грн. 80 коп., в 2011 році - 22076 грн. 71 коп., в 2012
році - 36894 грн. 54 коп. Лікування матері
вдалося провести завдяки фінансовій
допомозі її дядька - ОСОБА_6, який
проживає за кордоном та який
здійснював перерахування коштів на
лікування її матері.

Вважає, що відповідача на підставі ч.5
ст. 1224 ЦК України може бути усунено від
права на спадкування, оскільки за життя
дружини, яка через тяжку хворобу була у
безпорадному стані, він ухилявся від
надання їй допомоги.

Просила суд усунути ОСОБА_2 від права на
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.
Черкаси.

Позивач та її представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідач та його представник проти
задоволення позову заперечували,
посилаючись на те, що надавав допомогу
дружині, відвідував її та доньку, робив
ремонт у квартирі. Він не проживав з
родиною, так як на цьому наполягали
його покійна дружина те теща.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

1 квітня 1989 року між ОСОБА_3 та
відповідачем ОСОБА_2 був
зареєстрований шлюб, що
підтверджується свідоцтвом про
укладання шлюбу від 1 квітня 1989 року.
Після укладання шлюбу ОСОБА_3 змінила
прізвище на ОСОБА_3. Від шлюбу
народилась донька - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_1 є інвалідом з
дитинства третьої групи, що
підтверджується довідкою до акта
огляду МСЕК серії 10ААА №913789.

Як вбачається з свідоцтва про смерть,
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 46
років.

З довідки КП «Придніпровська СУБ»
Черкаської міської ради №569 від 14
березня 2013 року вбачається, що з 17
травня 1989 року по 26 вересня 2012 року
померла ОСОБА_3 була зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1 і разом з нею в
квартирі на день смерті була
зареєстрована її донька ОСОБА_1

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 20 грудня 2006 року,
виданого Придніпровським
райвиконкомом, ОСОБА_3 на праві
власності належала ? частина квартири
АДРЕСА_1. Співвласницею іншої ? частини
квартири є ОСОБА_1 Вказане
підтверджується й витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Таким чином, право на спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3 мають її
донька ОСОБА_1, чоловік ОСОБА_2, мати
ОСОБА_4, які є спадкоємцями першої
черги.

Як вбачається з заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
вони звернулися до нотаріуса протягом
шести місяців після смерті ОСОБА_3 з
заявами про прийняття спадщини.

ОСОБА_4 своєю заявою, поданою до
нотаріуса відмовилася від належної їй
частини спадкового майна, яке
залишилося після смерті ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1258 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Відповідно п.6 постанови пленуму
Верхового суду України № 7 від 30 травня
2008 року «Про судову практику у справах
про спадкування», безпорадним слід
розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду,
допомоги та піклування.

Вимога про усунення спадкоємця від
права на спадкування може бути
пред'явлена особою, для якої таке
усунення породжує пов'язані зі
спадкуванням права та обов'язки,
одночасно з її позовом про одержання
права на спадкування з підстав,
визначених у частині другій статті 1259
ЦК.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребує допомоги,
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
ухилення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Таким чином, ухилення
характеризується умисною формою вини.

Як вбачається з виписки КЗ «ЧООД»,
ОСОБА_3, починаючи з 4 квітня 2010 року по 21
березня 2012 року систематично проходила
курси хіміотерапії в КЗ «ЧООД», у
зв'язку з виявленим у неї раком лівої
молочної залози.

Відповідно довідки КЗ «ЧООД» від 18
серпня 2010 року, ОСОБА_3 був встановлений
діагноз саркоїдоз лівої молочної
залози та була зроблена операція -
мастектомія.

З виписки із історії хвороби №6252
стаціонарного хворого, ОСОБА_3 була
виписана з КЗ «ЧООД» 7 вересня 2010 року
після проведеної операції та їй було
рекомендоване амбулаторне лікування
за місцем проживання, проведення АХТ та
нагляд онколога за місцем проживання.

Як вбачається з виписок з медичних
карток стаціонарного хворого, ОСОБА_3
перебувала на лікуванні в КЗ «ЧООД» з 16
січня 2102 року по 26 січня 2012 року, з 13
лютого 2012 року по 20 лютого 2012 року, з 20
березня 2012 року по 26 березня 2012 року, з 17
квітня 2012 року по 23 квітня 2012 року.

Допитана як свідок ОСОБА_1, пояснила
суду, що її мати ОСОБА_3 з 1998 року тяжко
хворіла на саркоїдоз і постійно
знаходилася на лікуванні, а 15 березня
2010 року їй була встановлена
інвалідність ІІІ групи безстроково. З
травня 2010 року саркаїдоз перейшов в
рак лівої молочної залози. Протягом 2010
року мати проходила обстеження та
приймала препарати, але з прогресом
хвороби, з 4 червня по 5 липня 2010 року
вона пройшла курс опромінювання. 6
серпня 2010 року матері була зроблена
операція - мастектомія. Також протягом
2010 року мати пройшла 3 курси
хіміотерапії, протягом 2011 року - 3 курси
хіміотерапії та ще одне опромінювання.
З листопада 2011 року стан матері
погіршився, вона стала безпорадною, за
нею потрібно було здійснювати
постійний догляд. В зв'язку з
погіршенням стану матері, 5 березня 2012
року їй була встановлена ІІ група
інвалідності.

З 2005 року її мати разом з нею та
відповідачем проживали в квартирі
АДРЕСА_2, яка належить на праві
власності її бабі - ОСОБА_4

Коли мати стала зовсім безпорадною та
потребувала постійного догляду та
підтримки, відповідач залишив сім'ю,
переселившись 8 лютого 2012 року в свою
приватизовану квартиру, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідач не здійснював догляд за
померлою дружиною, коли вона була
зовсім безпорадною, потребувала
постійного догляду і підтримки.
Відповідач залишив сім'ю, на одноразові
звернення з приводу матеріальної та
іншої допомоги не реагував, з матір'ю не
спілкувався, про її стан не цікавився,
хоча повинен був як чоловік
здійснювати догляд за дружиною, яка
перебувала в безпорадному стані.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4, пояснила суду, що її дочка
довгий час хворіла. Відповідач
зловживав алкогольними напоями, а 8
лютого 2012 року переїхав до своєї матері
в квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_3. На одноразові звернення з
приводу матеріальної та іншої допомоги
не реагував, з її дочкою не спілкувався,
про її стан не цікавився. З серпня 2012
року ОСОБА_3 почала дихата через
кисневі подушки. В другій половині
серпня перестала підніматися з ліжка, а
з 1 вересня 2009 року їй був призначений
морфій.

ЇЇ син ОСОБА_6, який проживає за
кордоном неодноразово здійснював
грошові перекази на її адресу. Вказані
кошти витрачалися на лікування, але
вказаних коштів не вистачало, оскільки
крім ОСОБА_3 необхідно було здійснювати
догляд за позивачем, яка є інвалідом 3
групи з дитинства.

Те, що відповідач не утримував свою
дружину, яка перебувала в безпорадному
стані через важку хворобу підтвердили
допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Суд не приймає до уваги пояснення
свідка ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що
відповідач допомагав своїй дружині,
яка знаходилася в безпорадному стані,
оскільки вказані обставини стали їм
відомі лише із слів відповідача.

Та обставина, що ОСОБА_3 отримувала
матеріальну допомогу від свого брата -
ОСОБА_6, який проживає в США не може бути
доказом того, що вона не потребувала
допомоги від відповідача, оскільки
обов'язок утримувати свою дружину
покладений законом саме на
відповідача, який відповідно до ч.1 ст. 75
СК України повинен матеріально
підтримувати свою дружину.

Судом встановлено, що померла ОСОБА_3
була тяжко хворою людиною, потребувала
стороннього догляду та лікування, не
могла можливості самостійно себе
обслуговувати, а відповідач, який був
її чоловіком мав матеріальну та
фізичну можливість надавати таку
допомогу, але ухилявся від надання
такої допомоги своїй дружині, яка через
тяжку хворобу перебувала в
безпорадному стані. Відповідач з
лютого 2012 року з сім'єю не проживав, про
свою дружину та доньку не піклувався.

За таких обставин суд приходить до
висновку про усунення ОСОБА_2 від права
на спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.
Черкаси.

Оскільки позивача було звільнено від
сплати судового збору, судовий збір в
сумі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з
відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 1216,1217, 1224, 1258, ЦК
України та ст.ст. 10, 14, 212, 213, 294, 295 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
від права на спадкування задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 від права на
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.
Черкаси.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Черкаської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Повний текст рішення суду
виготовлено 7 березня 2014 року

Головуючий Р. В. Демчик