АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2920/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Томаш В. І. Доповідач - Романюк
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі :

головуючого
Романюк М.М.

суддів
Болтунової Л.М., Петренко І.О.

при секретарі
Солод О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Орджонікідзевського міського суду
Дніпропетровської області від 28 січня
2014 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
"ДТЄК"Дніпрообленерго" в особі
Нікопольського району електричних
мереж до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за електроенергію та
стягнення вартості недорахованої
електричної енергії внаслідок
порушення споживачем правил
користування електричною енергією для
населення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом 29 серпня 2013
року. В обґрунтування
заявлених та уточнених вимог посилався
на те, що відповідач ОСОБА_2, який
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, постійно
користується електричною енергією, яку
постачає ПАТ "ДТЄК"Дніпрообленерго",
однак повністю не розраховується з
останнім за надані послуги у зв'язку з
чим, станом на 01 вересня 2012 року,
утворилась заборгованість в розмірі 2
496 грн. 80 коп., до того ж при перевірці
контролерами Енергонагляду виконання
ОСОБА_2 Правил користування
електроенергією для населення, за
вищезазначеною адресою, було виявлено
порушення, самовільне підключення до
електромереж після відключення, через
що було складено два акти про порушення
ПКЕЕ для населення та нараховано 927
грн.59 коп. - вартість не облікованої
електроенергії.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду Дніпропетровської
області від 28 січня 2014 року заявлені
вимоги задоволено частково: стягнуто з
відповідача на користь позивача 1 194
грн. 89 коп. - заборгованість за спожиту
електроенергію; 927 грн. 59 коп. - вартість
не облікованої електроенергії та
вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду, в
частині задоволеної позовної вимоги
щодо стягнення 927 грн. 59 коп. вартості не
облікованої електроенергії, просить
його в цій частині скасувати та
ухвалити нове, про відмову в задоволені
даної вимоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Оскільки рішення суду оскаржується
лише в частині вимоги щодо стягнення
вартості не облікованої
електроенергії, перегляд законності і
обґрунтованості рішення суду першої
інстанції проведено в цих межах.

Задовольняючи позовну вимогу щодо
стягнення з відповідача 927 грн. 59 коп.
вартості не облікованої
електроенергії, суд першої інстанції
виходив з її доведеності та
обґрунтованості.

З даним висновком погодитися не можна
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач є
споживачем електроенергії, яку
постачає позивач без письмово
укладеного договору.

При проведенні перевірок контролерами
Енергонагляду на дотримання абонентом
ОСОБА_2 виконання Правил користування
електроенергією для населення за
адресою - АДРЕСА_1 було виявлено
самовільне підключення до
електромереж, у зв'язку з чим складено
акти: 12 листопада 2011 року №Д 02110 та 09
липня 2012 року №Д 016473 через що по
першому акту нараховано 632 грн. 44 коп.
вартості не облікованої
електроенергії, по другому - 295 грн. 15
коп.

Правовідносини з постачання фізичним
особам електричної енергії
регулюються ст.714 ЦК України, ЗУ "Про
електроенергетику", Правилами
користування електричною енергією для
населення, затвердженою Постановою
Кабінету Міністрів України №1357 від 26
липня 1999 року з наступними змінами.

Відповідно до ст.27 ЗУ "Про
електроенергетику", правопорушення в
електроенергетиці тягне за собою
встановлену законодавством України
цивільну, адміністративну і
кримінальну відповідальність.
Відповідними правопорушеннями є,
зокрема, крадіжка електричної енергії,
самовільне підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку.

Згідно з п.35 Енергопостачальник має
право відключити споживача, у разі
самовільного підключення до
електричної мережі.

Пунктом 36, передбачено здійснення
відновлення електропостачання
споживача протягом 3 днів у містах та 7
днів у сільській місцевості після
усунення порушень і оплати споживачем
заборгованості, витрат на повторне
підключення та збитків, завданих
енергопостачальнику.

Тобто, з аналізу вищенаведених норм
витікає, що самовільне підключення це -
підключення абонентом без згоди
енергопостачальника, без усунення
порушень і оплати заборгованості,
витрат на повторне підключення та
збитків, завданих енергопостачальнику,
яке можливе лише після здійснення
останнім, відключення в установленому
Законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що
перший акт про самовільне підключення
до електромереж було складено 04 травня
2011 року, згідно до якого складено
протокол №328 від 03 червня 2011 року, в
яких відсутні будь які відмітки щодо
відключення абонента від електромереж,
також такі дані відсутні і в акті від 12
листопада 2011 року, така відмітка наявна
лише в акті від 09 липня 2012 року, однак
данні щодо самовільного підключення
ОСОБА_2 після складання останнього акту
відсутні.

Отже твердження позивача, щодо
самовільного підключення відповідача
до електричних мереж безпідставні,
оскільки позивачем не надано доказів
на підтвердження відключення
відповідача від електроенергії через
що відсутні підстави вважати
підключення останнього самовільним.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ч.1 ст.11 вказаного Закону розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів.

З урахуванням вищевикладеного, та
приймаючи до уваги, що позивачем не
надано належних та допустимих доказів
порушення з боку відповідача Правил
користування електроенергією судова
колегія дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню в частині
стягнення вартості не облікованої
електроенергії.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Орджонікідзевського міського суду
Дніпропетровської області -
задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського міського
суду Дніпропетровської області від
28 січня 2014 року - змінити.

У задоволені позовних вимог Публічного
акціонерного товариства
"ДТЄК"Дніпрообленерго" в особі
Нікопольського району електричних
мереж до ОСОБА_2 про стягнення 927 грн. 59
коп. вартості не облікованої
електроенергії - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: