Справа № 357/1088/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська
О. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Шкарівської сільської ради,
треті особи : управління Держкомзему в
Білоцерківському районі, ОСОБА_2, про
визнання права на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер його батько ОСОБА_3, після смерті
якого залишилася спадщина у вигляді
земельних ділянок розміром 0,0999 га , 0,2066
га, 0,0598 га, що розташовані на території
Шкарівської сільської ради за адресою
АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем першої
черги і прийняв спадщину згідно ст.1268
ЦК України , інших спадкоємців
померлого за законом чи заповітом
немає. Державний нотаріус
Білоцерківської районної державної
нотаріальної контори Руденко Н.П.
відмовила позивачеві в оформленні його
спадкових прав на ці земельні ділянки
з тих підстав , що державні акти на
право власності на земельні ділянки за
життя спадкодавця ОСОБА_3 не пройшли
державної реєстрації. Позивач просив
суд визнати за ним право на спадкування
за законом після смерті батька ОСОБА_3 :
на земельну ділянку розміром 0,0999 га,
розташовану за адресою АДРЕСА_1,
цільове призначення - для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер :03:016:0012 ; на
земельну ділянку розміром 0,0598 га ,
розташовану за адресою АДРЕСА_2,
цільове призначення - для ведення
особистого селянського господарства,
кадастровий номер :03:014:0021 ; на
земельну ділянку розміром 0,2066 га,
розташовану за адресою АДРЕСА_1,
цільове призначення - для ведення
особистого селянського господарства,
кадастровий номер :03:016:0016.

Позивач подав до суду заяву про розгляд
справи за його відсутності. позовні
вимоги підтримав.

Представник відповідача та третя особа
ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилися,
просили розглядати справу за їх
відсутності, з позовом погодилися.
Управління Держкомзему у
Білоцерківському районі свого
представника до суду не направило , про
день і час розгляду справи був належним
чином повідомлений.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов
обґрунтований і

підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Так, по справі встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, який до
смерті проживав і був зареєстрований в
АДРЕСА_1.

Згідно довідки Шкарівської сільської
ради на день смерті ОСОБА_3 за
вищевказаною адресою були також
зареєстровані і проживали
співмешканка ОСОБА_2 та син ОСОБА_1.

По справі встановлено, що 06.02.2014 р.
до Білоцерківської районної державної
нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1
з приводу отримання свідоцтва про
право на спадщину на земельні ділянки
розміром 0,0999 га, 0,2066 га та 0,0598 га, що
розташовані на території Шкарівської
сільської ради за адресою АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2, пред»явивши державні акти на
право власності на земельні ділянки
серії ЯИ № 414905, № 414906 та № 414907, видані
управління Держкомзему у
Білоцерківському районі на ім»я
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Згідно витягу зі Спадкового
реєстру № 36540654 від 06.02.2014 р. спадкова
справа після смерті ОСОБА_3 не
відкривалася, інформація про
посвідчені заповіти відсутня.

Суд встановив, що державний нотаріус
Білоцерківської районної державної
нотаріальної контори Руденко Н.П.
відмовила позивачеві в оформленні його
спадкових прав на ці земельні ділянки
з тих підстав , що державні акти на
право власності на земельні ділянки за
життя спадкодавця ОСОБА_3 не пройшли
державної реєстрації.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є
особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своєї смерті

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять всі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи вбачається,
що позивач ОСОБА_1 на день смерті
батька ОСОБА_3 проживав і був
зареєстрований з ним за однією адресою
АДРЕСА_1, а тому вважається таким , що
прийняв спадщину на підставі ст.1268 ЦК
України.

По справі встановлено, що земельні
ділянки: площею 0,0999 га , цільове
призначення- для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд, що
розташована в АДРЕСА_1 ; площею 0,2066 га,
цільове призначення - для ведення
особистого селянського господарства,
що розташована в АДРЕСА_1 ; площею 0,0598
га, цільове призначення - для ведення
особистого селянського господарства,
що розташована за адресою АДРЕСА_2,
були виділені ОСОБА_3 у власність на
підставі рішення 13 сесії У скликання
Шкарівської сільської ради від 25.07.2008
року № 13-396. На підставі цього рішення
на ім.»я ОСОБА_3 було видано державні
акти на право власності на земельні
ділянки серії ЯИ №№ 414905, № 414906 та №
414907. Вищевказаним земельним ділянкам
були присвоєні кадастрові номери .

Однак, вбачається, що вищевказані
державні акти за життя спадкодавця
ОСОБА_3 не були зареєстровані в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі.

При вирішенні спору суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст..1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
за № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування /зі збереженням її
цільового призначення/ при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст.126 ЗК України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених ч.2 цієї статті.

А за ч.2 ст.126 ЗК України, право власності
на земельну ділянку, набуту у власність
із земель приватної власності без
зміни її меж, цільового призначення,
посвідчується: цивільно-правовою
угодою щодо відчуження земельної
ділянки; свідоцтвом про право на
спадщину.

Відповідно до п.23 наведеної вище в
рішенні Постанови Пленуму Верховного
Суду України, у разі відмови нотаріуса
в оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є
перехід прав та обов»язків спадщини
від фізичної особи, яка померла
спадкодавця, до інших осіб
спадкоємців.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Як вказано вище, спадкоємець ОСОБА_1
позбавлений на даний час можливості
оформити спадщину на вищевказані
земельні ділянки через відсутність
державної реєстрації державних актів
на право власності на ці земельні
ділянки.

Переоформлення державного акта і його
реєстрація при спадкуванні права
власності на земельну ділянку,
відповідно до вимог ст.1299 ЦК України та
ст. 125 ЗК України, є обов'язковою
процедурою для набуття права власності
на цю земельну ділянку.

А оскільки нотаріусом було відмовлено
позивачеві у видачі свідоцтва про
право на спадщину , то суд вважає за
можливе визнати за ним право в порядку
спадкування за законом після померлого
батька ОСОБА_3 на земельні ділянки
площею 0,0999 га, 0,0598 га та 0,2066 га , що
розташовані на території Шкарівської
сільської ради за адресою АДРЕСА_1, та
АДРЕСА_2, оскільки інший порядок для
набуття позивачем права на вказані
земельні ділянки законодавством не
визначений.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1216,1218, 1225, 1261,1268, 1269,1270, 1274,1299 ЦК
України, ст.ст.125,126 ЗК України,
ст.ст.10,60,79,88, 174, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку
спадкування за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_3 :
на земельну ділянку розміром 0,0999 га,
розташовану за адресою АДРЕСА_1,
цільове призначення - для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер :03:016:0012 ; на
земельну ділянку розміром 0,0598 га ,
розташовану за адресою АДРЕСА_2,
цільове призначення - для ведення
особистого селянського господарства,
кадастровий номер :03:014:0021 ; на
земельну ділянку розміром 0,2066 га,
розташовану за адресою АДРЕСА_1,
цільове призначення - для ведення
особистого селянського господарства,
кадастровий номер :03:016:0016.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу на рішення суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя Л. М. Кошель