У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про реальний розподіл майна та
звільнення земельної ділянки, що
належить на праві приватної власності,
за касаційною скаргою ОСОБА_6 в
інтересах ОСОБА_4 на рішення
Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 31
жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 11
грудня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, у якому просила
провести реальний поділ будівельних
матеріалів та виконаних робіт, що
вкладені в незавершене будівництвом
приміщення кафе-магазину з
адміністративними приміщеннями,
приміщення літнього кафе, огорожі, що
розташовані по АДРЕСА_1, а також
зобов'язати ОСОБА_5 звільнити
земельну ділянку від будівельних
матеріалів.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на
підставі рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 13
жовтня 2011 року за нею визнано право
власності на 31 /100 частину будівельних
матеріалів та виконаних робіт, що
вкладені в незавершене будівництвом
приміщення кафе-магазину з
адміністративними приміщеннями,
приміщення літнього кафе, огорожі, що
розташовані за вказаною вище адресою,
однак відповідач неправомірно закрив
дане приміщення та чинить перешкоди у
користуванні належною їй частиною
майна.

Також зазначала, що земельна
ділянка, на якій знаходяться
будівельні матеріали відповідача, є
приватною власністю її, як підприємця,
проте вона позбавлена можливості
вільно користуватися нею.

Посилаючись на те, що реального
розподілу майна проведено не було,
просила позов задовольнити.

Рішенням Косівського районного суду
від 31 жовтня 2013 року, залишеним без
зміни ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 11
грудня 2013 року, позов задоволено
частково.

Проведено реальний поділ майна
незавершеного будівництвом приміщення
кафе-магазину з адміністративними
приміщеннями, приміщення літнього
кафе, огорожі, що розташовані по
АДРЕСА_1 відповідно до варіанту № 2
висновку експертизи.

Виділено ОСОБА_4 реальну частку в
майні, що становить 1/3 ідеальної
частини 31/100, а саме: кімнату відпочинку
літ. 1-12 площею 39,76 кв. м,
адміністративне приміщення літ. 1-13
площею 16,52 кв. м, комору літ. 1-18 площею 9,58
кв. м, сходову клітку літ.1-19 площею
4,28 кв. м, комору сходової клітки
літ. 1-20 площею 3,08 кв. м, сходову клітку
«11 рівень» літ. 1-21 площею 12,13 кв. м.
Площа вказаних приміщень становить 85,35
кв. м, що на 3,55 кв. м більше від 81,80 кв. м
ідеальної частини.

Виділено ОСОБА_5 реальну частку в
майні, що становить 2/3
ідеальної частини 62/100, а саме: зал кафе
літ. 1-1 площею 48,83 кв. м, доготовочну літ.
1-2 площею 48,83 кв. м, кімнату персоналу
літ. 1-3 площею 4,0 кв. м, душову літ. 1-4
площею 2,44 кв. м, санвузол літ. 1-5 площею
0,96 кв. м, тамбур літ. 1-6 площею 1,20
кв. м, санвузол літ. 1-7 площею 1,35
кв. м, тамбур літ. 1-8 площею 1,0 кв. м,
сходову клітку «1 рівень» літня 1-9
площею 12.13 кв. м, комору літ 1-10 площею 4,0
кв. м, сходову клітку «0 рівень»
літня 1-11 площею 4,47 кв. м, магазин літ. 1-14
площею 15,48 кв. м, підвальне
приміщення літ. 1-15 площею 12,16 кв. м,
магазин літ. 1-16 площею 22,0 кв. м,
терасу літ. 1-17 площею 22,12 кв. м. Площа
вказаних приміщень складає 160,05 кв. м. що
на 3,55 кв. м від 163,60 кв. м ідеальної
частини.

По розробленому варіанту поділу
приміщення кафе-магазину літ. «А»
зобов'язано провести ряд
ремонтно-будівельних робіт для
перепланування приміщення
кафе-магазину з адміністративними
приміщеннями на 2 окремі об'єкти
господарювання, зобов'язано кожну із
сторін в належних їм частинах
обладнати автономні мережі
газопостачання, обігріви,
водопостачання, змінити розводку
електропостачання.

Зобов'язано ОСОБА_5 провести демонтаж
сходів з першого на другий поверх, а
ОСОБА_4 провести облаштування залиття
монолітного бетонного перекриття
сходової клітки другого поверху.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
1 181,77 грн за відхилення від реальних
частин в майні.

В решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 через
представника ОСОБА_6 просить скасувати
рішення та ухвалу судів попередніх
інстанцій, ухвалити нове рішення, яким
зобов'язати відповідача звільнити від
будівельних матеріалів належну їй
земельну ділянку, мотивуючи свою
вимогу порушенням норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до частини другої статті
324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився й
апеляційний суд, провівши поділ майна
сторін відповідно до належних їм
часткам, виходив з того, що спірна
земельна ділянка використовується і
позивачем, і відповідачем за цільовим
призначенням.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суди
попередніх інстанцій з урахуванням
встановлених обставин справи,
обґрунтовано дійшли висновку про
часткове задоволення позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною
першою статті 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не вправі
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
а тому доводи касаційної скарги в цій
частині також не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене
та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 відхилити,
рішення Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 31
жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 11
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П.
Євграфова

4

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ

З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ

Справа № 6- 707св14

Доповідач Журавель В.І.Категорія ЦК:

АПП: