Справа № 359/6017/13-ц Головуючий у І
інстанції Борець Є.О.Провадження №
22-ц/780/1376/14 Доповідач у 2
інстанції ПоліщукКатегорія 29
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Малорода О.І.

при секретарі: Франюк Т.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 23 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист права на
повагу до гідності та честі,
відшкодування моральної шкоди та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
садового товариства «Масив
Кийлівський» про спростування
недостовірної інформації та
відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд із вказаним позовом і просив
зобов'язати ОСОБА_1 принести йому
публічні вибачення за образу честі,
гідності на чергових загальних
зборах садового товариства «Масив
Кийлівський» а саме: « Я ОСОБА_1
приношу свої вибачення ОСОБА_2 за
приниження та образи, висловлені
мною на загальних зборах 12 травня 2012
року». Крім цього, позивач просив
стягнути з відповідача на свою
користь моральну шкоду у розмірі 10
000грн.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що він
займає посаду голови правління
садового товариства «Масив
Кийлівський», а ОСОБА_1 є членом
цього товариства.

12 травня 2012 року під час проведення
загальних зборів ОСОБА_1 в
присутності інших членів товариства
обізвав позивача нецензурними
виразами: «падонок», «сволочь» та
«мразь», чим порушив право позивача
на повагу до його гідності та честі
та заподіяв моральну шкоду, яка
виразилась у приниженні честі та
гідності позивача.

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в
суд із зустрічним позовом і просив
зобов'язати ОСОБА_2 як голову
правління садового товариства «Масив
Кийлівський» спростувати
недостовірну інформацію, поширену на
загальних зборах садового товариства
від 12 травня 2012 року про те, що
ОСОБА_1, будучи головою ревізійної
комісії громадської організації
садове товариство «Масив
Кийлівський», мав заборгованість за
електроенергію, не сплачений
цільовий внесок та заборгованість із
сплати членських внесків та
самовільно зайняв земельну ділянку
площею 0,03га, принести йому вибачення
та стягнути моральну шкоду у розмірі
50 000грн.

Вимоги за зустрічним позовом
мотивував тим, що 12 травня 2012 року на
загальних зборах садового
товариства ОСОБА_2 довів до членів
товариства недостовірну інформацію
про нього, а саме: що він має
заборгованість по оплаті за
електроенергію, заборгованість із
сплати членських та цільових
внесків, про нібито самовільний
захват ним земельної ділянки в
розмірі 0,03га. Вказував, що на той час
він не мав заборгованості за
електроенергію більш ніж за 3000
квт/год, не мав заборгованост із
сплати членських та цільових
внесків, а земельна ділянка площею 0,03
га була йому виділена ще до
заснування громадської організації
садове товариство «Масив
Кийлівський».

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 23 грудня 2013 року первісний позов
задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_1
виступити на наступних загальних
зборах садового товариства «Масив
Кийлівський» з вибаченням такого
змісту: « Я, ОСОБА_1 приношу свої
вибачення ОСОБА_2 за приниження та
образи, висловлені мною на загальних
зборах садового товариства 12 травня
2012 року». В частині вимог про
відшкодування моральної шкоди
відмовити. У задоволенні зустрічного
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким заявлений ним позов
задовольнити, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Зокрема в доводах апеляційної скарги
зазначає про те, що він вважає
протокол загальних зборів садового
товариства від 12 травня 2012 року
сфальсифікованим, так як він на
адресу ОСОБА_2 таких образливих слів,
що принижують його честь та
гідність, не говорив, на
підтвердження чого надав диск із
аудіо записом загальних зборів.

Також апелянтом вказано на те, що
слова «падонок», «сволочь» та «мразь»
не є нецензурними словами, а
відносяться до оціночних суджень.

Крім цього, вважає, що суд не
врахував, що ОСОБА_1 немає
заборгованості за електроенергію
більше ніж за 3000квт/год.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
первісного позову, суд виходив із
того, що 12 травня 2012 року під час
проведення загальних зборах садового
товариства «Масив Кийлівський» ОСОБА_1
в присутності інших членів садового
товариства висловився на адресу
ОСОБА_2 словами: «падонок», «сволочь»
та «мразь», які визнав нецензурними
та такими, що принижують честь і
гідність особи. Врахувавши спосіб
порушення особистого немайнового
права, суд визнав, що ефективним
способом захисту є публічне
вибачення ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 на
наступних загальних зборах садового
товариства.

Відмовляючи в задоволенні
зустрічного позову, суд врахував, що
під час проведення загальних зборів
садового товариства 12 травня 2012 року
ОСОБА_2 в присутності інших членів
садового товариства повідомив, що
ОСОБА_1 має заборгованість по оплаті
послуг з постачання електроенергії
і ця інформація є достовірною, так
як підтверджується ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 19 вересня 2013 року, а тому
підстави для її спростування
відсутні.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками, так як вони
відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згіідно із ч.1 ст.270 ЦК України
відповідно до Конституції України
фізична особа має право на життя, право
на охорону здоров'я, право на безпечне
для життя і здоров'я довкілля, право на
свободу та особисту недоторканність,
право на недоторканність особистого і
сімейного життя, право на повагу до
гідності та честі.

Відповідно до ст.277 ЦК України

1. Фізична особа, особисті немайнові
права якої порушено внаслідок
поширення про неї та (або) членів її
сім'ї недостовірної інформації, має
право на відповідь, а також на
спростування цієї інформації.

3. Негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного.

Судом першої інстанції встановлено,
що 12 травня 2012 року під час проведення
загальних зборів садового товариства
«Масив Кийлівський» ОСОБА_1 в
присутності інших членів товариства
обізвав ОСОБА_2 образливими
нецензурними виразами: «падонок»,
«сволочь» та «мразь».

Вказана обставина підтверджується
протоколом загальних зборів від 12
травня 2012 року. (а.с.8).

Допитані судом апеляційної інстанції
в якості свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5
підтвердили, що на загальних зборах
12 травня 2012 року

ОСОБА_1 після виступу голови
правління ОСОБА_2 став висловлюватись
на його адресу образливими виразами,
називав його словами: «падонок»,
«сволочь», «мразь».

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як встановлено судом з ухвали
апеляційного суду Київської області
від 19.09.2013року у справі за позовом
ОСОБА_1 до громадської організації
садове товариство «Масив
Кийлівський», ОСОБА_2 про спростування
недостовірної інформації та
відшкодування шкоди на засіданні
правління садового товариства від 27
вересня 2009 року та від 12 травня 2012
року встановлено, що у ОСОБА_1 була
заборгованість із плати за
користування електричною енергією.

Врахувавши вказану обставину, суд
прийшов до законного і
обґрунтованого висновку про те, що
вказана інформація, поширена ОСОБА_2
відносно ОСОБА_1, є достовірною,
підстави для задоволення зустрічного
позову відсутні.

Відповідно до ч.3 і ч.4 ст.212 ЦПК України

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8, допитані
апеляційним судом, показали суду, що
вони були присутні на загальних
зборах садового товариства 12 травня
2012 року і ОСОБА_1 не висловлювався
на адресу ОСОБА_2 образливими та
нецензурними виразами.

Колегія суддів з врахуванням вимог
ст.212 ЦПК України відхиляє покази
цих свідків із наступних підстав.

Як визнано сторонами в судовому
засіданні перед проведенням
загальних зборів садового товариства
члени товариства реєструються
шляхом проставлення власного
підпису у списках осіб.

Із оглянутих в судовому засіданні
списків членів садового товариства,
присутніх на загальних зборах
садового товариства 12 травня 2012 року,
підписи ОСОБА_7 і ОСОБА_8 відсутні.

З врахуванням вказаних обставин,
встановлених судом першої інстанції
та при апеляційному розгляді справи,
колегія суддів приходить до
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини
справи, зібраним даказам дав належну
правову оцінку і прийшов до
законного і обґрунтованого висновку
про наявність правових підстав
задоволення первісного позову і
безпідставність зустрічного позову.

Рішення суду ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги на те, що
на думку апелянта протокол загальних
зборів садового товариства від 12
травня 2012 року є сфальсифікованим
не заслуговують на увагу.

На час вирішення спору протокол
загальних зборів садового товариства
«Масив Кийлівський» від 12 травня 2012
року є чинним, в установленому
законом порядку недійсним не
визнано.

Інші доводи апелянта що на те, що
слова «падонок», «сволочь» та «мразь»
не є нецензурними словами, а
відносяться до оціночних суджень
підлягають відхиленню із таких
підстав.

Судом встановлено, що слова:
«падонок», «сволочь», «мразь»,
висловлені ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 є
образливими та нецензурними
виразами.

Вказані висловлювання на адресу
фізичної особи є негативною та
недостовірною інформацією в
розумінні ст.277 ЦК України, порушують
право фізичної особи на повагу до
гідності і честі.

Ці висловлювання не є оціночними
судженнями.

Доводи апелянта про те, що суд
необґрунтовано визнав неналежним як
доказ диск аудіозапису проведення
загальних зборів товариства
підлягають відхиленню.

Встановлено, що перед проведенням
загальних зборів від 12 травня 2012 року
ОСОБА_1 не попереджував голову,
секретаря зборів про те, що ним буде
проводитись аудіозапис. Протокол
загальних зборів також не містить
посилань на проведення його фіксації
шляхом аудіо запису. В рішенні суду
вказано, що в ході відтворення
наданого ОСОБА_1 диску із аудіо
записом, він виявився нерозбірливим.

Інші доводи апелянта на те, що суд
не врахував, що ОСОБА_1 не мав
заборгованості за електроенергію
більше ніж за 3000квт/год
спростовуються ухвалою апеляційного
суду Київської області від 19.09.2013року
по іншій справі за участю цих-же
сторін (а.с.52-55).

Інші доводи апеляційної скарги про
порушення норм матеріального і
процесуального права є
необґрунтованими і не впливають на
законність і обґрунтованість рішення
суду.

Керуючись ст.ст.308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 23 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: