Справа №2-236/10 11.03.2014 11.03.2014 11.03.2014
Провадження № 22-ц/784/699/14
Суддя першої інстанції:
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

11 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючого: Базовкіної Т.М,

суддів: Кушнірової Т.Б.,

Яворської Ж.М.

при секретарі судового засідання:
Яценко Л.В.,

за участю: відповідачки - ОСОБА_3, її
представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 02 листопада 2010 року за
позовом ОСОБА_5 до Миколаївської
міської ради, ОСОБА_3 про визнання права
власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а:

12 січня 2009 р. ОСОБА_5 звернувся з
позовом до ОСОБА_3 про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом.

В обґрунтування своїх вимог
позивач вказував, що є спадкоємцем
своєї матері ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, та батька ОСОБА_7, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_6 є власницею 9/25 частин
домоволодіння АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що він прийняв
спадщину, яка відкрилася після смерті
батьків, але нотаріус відмовилась від
видачі йому свідоцтва про право на
спадщину на зазначену частку у
домоволодінні через відсутність
належно зареєстрованого
правовстановлюючого документа, а також
на наявність самовільно збудованих
споруд, позивач просив суд визнати за
ним право власності на 9/25 частки
житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом.

Ухвалою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 21 липня 2009 р. до
участі у справі в якості другого
відповідача залучено Миколаївську
міську раду.

Рішенням Центрального районного
суду м. Миколаєва від 02 листопада 2010 р.
позов задоволено.

Постановлено визнати за
позивачем право власності в порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 на 9/25 частки
домоволодіння АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
вказує на те, що судом ухвалено рішення
з порушенням вимог процесуального
закону щодо повідомлення її про час та
місце судового засідання та неповно
з'ясовані обставини справи, зокрема не
враховано, що згідно рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 21 червня 2005 р. за нею
визнано право власності на самовільно
збудовану літню кухню, а також
збудовано житловий будинок літ. К-2,
внаслідок чого її частка у спірному
будинку збільшилась, а тому
відповідачка просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове про визнання
за нею права власності на 88/100 частки
житлового будинку АДРЕСА_1, а за
позивачем - на 12/100 частки.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення відповідачки і її
представника, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що батьками
позивача є ОСОБА_7 та ОСОБА_6. Вони з 03
лютого 1968 р. перебували у шлюбі, про
розірвання якого 10 вересня 2003 р.
зроблено актовий запис № 465 (а.с. 10-12,
132).

07 квітня 1967 р. ОСОБА_7 згідно
нотаріально-посвідченого договору
купівлі-продажу купив 19/100 часток
житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішенням народного суду
Центрального району м. Миколаєва від 10
листопада 1982 р. за ОСОБА_6 визнано в
порядку поділу майна подружжя право
власності на 9/25 частки житлового
будинку АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла.

На час відкриття спадщини разом
зі спадкодавцем ОСОБА_6 проживали її
сини: позивач по справі ОСОБА_5 та його
брат ОСОБА_8 (а.с. 39).

Після смерті ОСОБА_6 спадкова
справа не заводилась. Таким чином, в
силу ч. 1 ст. 1261, ч. 3 ст. 1268 ЦК України
ОСОБА_5 та ОСОБА_8 прийняли спадщину, що
відкрилася після смерті їх матері.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 Разом з
померлим на час відкриття проживали
його батько ОСОБА_7 та брат ОСОБА_5 В
силу положень ч. 1 ст. 1261, ч. 3 ст. 1268 ЦК
України ОСОБА_7 прийняв спадщину, що
відкрилася після смерті сина.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7

У передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України
строк ОСОБА_5 звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, що відкрилася
після смерті батька та брата.

Таким чином, в силу ч. 1 ст. 1261, ч. 3
ст. 1268 ЦК України позивач є єдиним
спадкоємцем частки у житловому будинку
АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_6 на
підставі рішення суду 10 листопада 1982 р.

Постановою державного нотаріуса
Першої миколаївської державної
нотаріальної контори від 25 червня 2009 р.
(а.с. 108) ОСОБА_5 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на 9/25 часток житлового будинку
АДРЕСА_1 через неналежне оформлення
правовстановлюючих документів на
спадкове майно.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно довідки Миколаївського МБТІ від
10 жовтня 2005 р. співвласниками спірного
житлового будинку є ОСОБА_3 з часткою
16/25 (на підставі договору
купівлі-продажу від) та ОСОБА_6 з
часткою 9/25. Також зазначено, що у
зв'язку з оформленням ОСОБА_3
самовільно збудованих житлового
будинку літ. К-2 за розпорядженням
адміністрації Центрального району №
882-р від 30 листопада 2004 р. та літньої
кухні літ. Д рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 21
червня 2005 р. було виконано перерахунок
часток співвласників - ОСОБА_3 - 88/100
частки та ОСОБА_6 - 12/100 частки.

З довідки Миколаївського МБТІ від 12
лютого 2008 р. за адресою: АДРЕСА_1 за
ОСОБА_6 зареєстровано 12/100 частин
домоволодіння на підставі рішення
народного суду Центрального району м.
Миколаєва від 10 листопада 1982 р. та
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 09 червня 2006 р. по справі №
2-3120.

Згідно рішення Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 09 червня 2006 р. по
справі № 2-3120/2006 р. (а.с. 9) за позовом
ОСОБА_3 про зміну ідеальних часток та
визнання права власності у зв'язку з
оформленням самовільних споруд
позивачкою змінено ідеальні частки
співвласників домоволодіння АДРЕСА_1:
ОСОБА_3 визначена частка 88/100, ОСОБА_6 -
12/100.

Ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 09 листопада
2009 р. рішення Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 09 червня 2009 р.
скасовано, справу направлено за
правилами виключної підсудності до
Центрального районного суду м.
Миколаєва.

Ухвалою Центрального районного суду м.
Миколаєва від 15 червня 2010 р. позовну
заяву ОСОБА_3 про зміну часток
співвласників у домоволодінні
залишено без розгляду.

Частиною 3 ст. 357 ЦК України визначено,
що співвласник має право на відповідне
збільшення своєї частки у праві
спільної часткової власності, якщо
поліпшення спільного майна, які
неможливо відокремити, зроблені ним
своїм коштом за згодою всіх
співвласників, з додержанням
встановленого порядку використання
спільного майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦК України
співвласник житлового будинку, іншої
будівлі, споруди може зробити у
встановленому законом порядку за свій
рахунок добудову (прибудову) без згоди
інших співвласників, якщо це не порушує
їхніх прав. Така добудова (прибудова) є
власністю співвласника, який її зробив,
і не змінює розміру часток
співвласників у праві спільної
часткової власності.

В матеріалах справи відсутні
відомості, що поліпшення (добудови та
прибудови) нерухомого майна по АДРЕСА_1
були зроблені ОСОБА_3 за згодою іншого
співвласника.

В судовому порядку також не було
визначено зміну часток співвласників
домоволодіння.

За таких обставин суд правильно вважав,
що на час відкриття спадщини ОСОБА_6
на праві власності належало 9/25 частки
спірного домоволодіння, що є підставою
для визнання за позивачем права
власності на вказану частку в порядку
спадкування за законом.

Доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу.

Так, посилання апелянта на наявність
оформлених самовільно зведених
будівель не може бути підставою для
зміни часток співвласників без
дотримання умов та порядку,
встановленого ст. 357 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що
справа була розглянута у відсутність
сторін. При цьому відсутні належні
докази повідомлення апелянта про час
та місце судового засідання. Однак,
порушення судом вимог ст. 169 ЦПК
України, який розглянув справу без
доказів належного повідомлення
відповідачки про дату судового
засідання на потягло прийняття
неправильного рішення, а тому в силу ч. 2
ст. 308 ЦПК України не є підставою для
скасування оскаржуваного рішення суду.

З урахуванням викладеного колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 02 листопада 2010 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили і може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: