АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц-796/2792/2014 р.
Головуючий в 1 інстанції- Коробенко С.В.
Доповідач - Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

«18» лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі

Головуючого -
Барановської Л.В.

Суддів - Качана В.Я., Рейнарт І.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 на рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 17.12.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Київської міської ради, треті
особи Головне управління юстиції в м.
Києві, Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про визнання права
власності на житловий будинок та
земельну ділянку в порядку
спадкування.

Заслухавши доповідь судді
Барановської Л.В., пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,-

В С ТА Н О В И Л А :

Рішенням Солом'янського районного
суду м. Києва від 17.12.2013 року позовні
вимоги задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 право
власності в рівних долях (по 1/3 частині
кожному) на домоволодіння, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
складається з житлового будинку літ.
«А» загальною площею 71,4 кв.м.; гаражу
літ. «В»; вбиральні літ. «Г» загальною
площею 0,8 кв.м.; вбиральні літ. «Д»
загальною площею 1,4 кв.м.; душу літ. «Е»
загальною площею 1,5 кв.м.; сараю літ. «Ж»
загальною площею 3,9 кв.м. в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі
представник ОСОБА_3 просить змінити
рішення суду в частині відмовити
позовних вимог, а саме, визнання за
позивачами прибудови «А» загальною
площею 1,8 кв.м., житлового будинку «Б»
загальною площею 48,5 кв.м., земельної
ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1
загальною площею 0,11 га та визнати за
позивачами в рівних долях право
власності на зазначене майно,
посилаючись на те, що суд не дав
належної оцінки доказам, неповно
з'ясував обставини справи .

Апеляційна скарга представника ОСОБА_3
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що у відповідності
до протоколів засідання виконавчого
комітету Жулянської сільської ради
депутатів трудящих
Києво-Святошинського району Київської
області за №15 від 05.08.1961р. та № 16 від
31.08.21962 р. ОСОБА_6 було надано у
користування земельні ділянки в с.
Жулянах площею відповідно 0,07га та 0,03
га. (а.с. 10, 15)

Чинне на той час законодавство не
передбачало надання землі у власність
і землі надавалися лише у користування.

Також судом встановлено, що ОСОБА_6 в
подальшому не оформлювала у
встановленому законодавством порядку
право власності на земельну ділянку, у
зв'язку з чим підстав для включення
такого майна до спадкової маси після
її смерті немає.

Листом №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» увагу
судів звернуто на те, що при вирішенні
спорів про визнання права власності на
спадкове майно судам слід керуватися
законодавством, яке регулювало
виникнення права власності у самих
спадкодавців на момент закінчення
будівництва будинків.

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року № 56, передбачала
обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарськиx книгах (п. 20
Інструкції).

В матеріалах справи наявні дві архівні
довідки з архівного сектору
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області, з яких вбачається, що по
документах архівного фонду «Жулянська
сільська рада» у погосподарських
книгах за 1961-1963 та за 1986-1989 роки наявний
особовий рахунок на ім'я ОСОБА_6, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_1, у графі
«Будівлі» значиться житловий будинок
1957 (1967) року забудови. (а.с. 20-21)

Зі схеми земельної ділянки, складеної
районним архітектором 19.03.1986р.,
вбачається, що станом на той час на
ділянці було розташовано два будинки
(а.с. 16), один з яких позначений під
НОМЕР_2 та помічений як «старий, що
використовується як господарське
приміщення», підлягав знесенню. А
другий будинок, позначений під НОМЕР_1
«житловий», який у відповідності до
акту від 02.06.1985р. (а.с. 19) був повністю
побудований у 1969 році, співпадає за
технічними характеристиками з
будинком літ.«А», позначеному у
технічному паспорті від 12.08.2011р. (а.с.
26-32).

ОСОБА_3 посилається на той факт, що
будинок, який позначений під літ.«Б» в
технічному паспорті від 12.08.2011р. є
прибудовою, яка здійснена в 1980-х роках
на підставі відповідних дозволів,
спростовується матеріалами справи.

Так, у відповідності до схеми земельної
ділянки, складеної районним
архітектором 19.03.1986р. (а.с.16), на тому
місці, де розташований на сьогодні
житловий будинок літ.«Б», зовнішніми
розмірами 6,32x7,68м, проектувалося
господарське приміщення №3 розмірами
3,3x6,6м.

Крім того, як вбачається з технічного
паспорту, роком забудови житлового
будинку літ. «Б» значиться 2005 рік. (а.с.
32)

За таких обставин будь-яких
правовстановлюючих документів на
житловий будинок літ. «Б» позивачами не
надано, не доведено наявності
дозвільної документації на його
спорудження, а тому не спростований
його статус як об'єкту самочинного
будівництва, так само, як і прибудови
«а» до житлового будинку «А», яка також
відсутня у схемі від 19.03.1986р. У зв'язку з
цим зазначені об'єкти нерухомості не
входять до складу спадщини як такі.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 На випадок
своєї смерті ОСОБА_6 залишила заповіт,
яким заповіла все своє майно ОСОБА_3,
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних долях.

Державний нотаріус Дев'ятої
Київської державної нотаріальної
контори листом від 30.04.2013 р.
рекомендував позивачам звернутись до
суду з питанням про визнання власності
на об'єкти нерухомого майна у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на них.

Суд прийшов до обґрунтованого
висновку про задоволення позовних
вимог частково.

Суд повно та всебічно з»ясував
дійсні обставини справи, дав належну
оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків
рішення суду не спростовують .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 відхилити, рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 17.12.2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді