Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/1630/14
Головуючий у 1 інстанції: Лисенко Л.І.
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С.

Судді Кримська О.М.,

Дашковська А.В.,

При секретарі Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 26 лютого 2014 року про
повернення позовної заяви у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
Реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції про
визнання недійсним свідоцтва про право
власності та скасування реєстрації
права власності,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 26 лютого 2014 року позовну
заяву визнано неподаною та повернуто
позивачеві.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
просить ухвалу суду скасувати, справу
направити для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, учасників
апеляційного розгляду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_4,
Реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції про
визнання недійсним свідоцтва про право
власності та скасування реєстрації
права власності.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 10 лютого 2014 року визнано,
що позовна заява містить недоліки, а
саме: не вказано ім'я ( найменування)
позивача та відповідача, їх місце
проживання ( перебування) або місце
знаходження, поштовий індекс, засоби
зв'язку, зміст позовних вимог, ціну
позову щодо вимог майнового характеру,
викладення обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги і зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування. Зі змісту
позовної заяви не можливо встановити
дійсні вимоги. У зв'язку з цим позовна
заява залишена без руху та надано строк
до 25 лютого 2014 року для усунення
недоліків.

14 лютого 2014 року до суду позивачем
подано оновлену позовну заяву разом із
додатками.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 26 лютого 2014 року позовну
заяву визнано неподаною та повернуто
позивачу.

Постановлюючи ухвалу про повернення
позовної заяви, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем не
виправлені недоліки позовної заяви.

Проте, з таким висновком суду не можна
погодитись повністю з наступних
підстав.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009
року роз'яснено, якщо заява не
відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або
не сплачено судовий збір, суддя
відповідно до вимог статті 121 ЦПК
постановляє ухвалу, в якій повинні бути
зазначені конкретні підстави
залишення заяви без руху, в тому числі й
розмір несплачених судових витрат.

У порушення вказаних процесуальних
норм, суд першої інстанції, залишаючи
позовну заяву без руху, обмежився
викладенням в описовій частині ухвали
суду загальних вимог ст. 119 ЦПК України
та не зазначив конкретні підстави
залишення заяви без руху, в тому числі й
розмір несплачених судових витрат.

За змістом ст.ст. 10, 11, ч. 1, ч. 2, ст. 27, 119, 121,
ч. 1 ст. 131 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
позовних вимог, на стадії вирішення
питання про відкриття провадження у
справі суддя не має право давати оцінку
доказам та встановлювати наявність чи
відсутність обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги.

Крім того, суд не звернув уваги, що
позивачем як у первісній позовній
заяві так і в оновленій позовній заяві,
зазначено ім'я ( найменування) позивача
та відповідача, їх місце проживання (
перебування) або місце знаходження,
поштовий індекс, засоби зв'язку, а також
сплачено мінімальний розмір судового
збору в сумі 243 грн. 60 коп. та в оновленій
позовній заяві міститься клопотання
на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України про
відстрочення сплати повної суми
судового збору до встановлення дійсної
ціни позову, яке судом першої інстанції
не вирішено.

Враховуючи зазначені обставини,
висновок суду першої інстанції про
наявність достатніх підстав для
залишення позовної заяви ОСОБА_3 без
руху та застосування до неї наслідків,
передбачених ч.2 ст.121 ЦПК України, є
необґрунтованим.

На підставі зазначеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскаржувану ухвалу суду не можна
визнати такою, що постановлена з
дотриманням норм процесуального права,
а тому вона підлягає скасуванню з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 26 лютого 2014 року у цій
справі скасувати, передати питання на
новий розгляд до суду першої інстанції
.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: