Провадження № 2/127/462/14
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

12 березня 2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області в
складі: головуючого - судді Прокопчук
А.В.,

при секретарі
- Поливаній Ю.В.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В И Р І Ш И В:

В грудні 2013 року ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2
про стягнення боргу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
позивач позичила відповідачу 12300,30 грн.,
що підтверджується розпискою від 20.05.2010
року, написаною власноруч
відповідачем. Всю суму позики
відповідач зобов'язалася повернути до
31.12.2010 року. Однак після спливу
зазначеного строку відповідач
позичені кошти не повернула. До
сьогоднішнього часу відповідач
ухиляється від повернення суми боргу,
чим порушує взяті на себе зобов'язання.

16.01.2014 року позивачем ОСОБА_1 до суду
подано заяву про уточнення позовних
вимог, в якій просила стягнути
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
її користь суму основного боргу - 12300, 30
грн., індекс інфляції за весь час
прострочення в сумі - 1006,69грн., 3% річних
в сумі - 1125,22 грн. та відсотки 2672,19грн., а
всього 17104,40 грн. Також просила стягнути
солідарно з відповідачів на її користь
243, 60 грн. судового збору.

В ході розгляду справи за клопотанням
позивача в якості співвідповідача до
участі в справі залучено ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, оскільки з'ясувалося, що
відповідно до договору відступлення
права вимоги № 9-пв/10 КС "Крок"
відступила ОСОБА_1 право вимоги по
договору № 1 про рострочення боргу
згідно рішення Ленінського районного
суду м. Вінниці від 24.03.2009 року.

24.02.2014 року позивачем ОСОБА_1 до суду
повторно подано заяву про уточнення
позовних вимог.

Позовні вимоги якої мотивовано тим, що
27.12.2006 року між Кредитною спілкою "Крок"
та ОСОБА_2 було укладено кредитний
договір № 01058-1С про надання кредиту в
розмірі 5000,00грн. під 0,148% за кожний
календарний день, на термін до 15.12.2007р.
24.03.2009 року Ленінським районним судом м.
Вінниці було винесено заочне рішення
про солідарне стягнення з ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь Кредитної
спілки "Крок" суми основного боргу- 5
000,00грн., відсотків за користування
кредитом в розмірі- 3710,08 грн. та судові
витрати - 107,10грн. Станом на 20.05.2010 року
заборгованість ОСОБА_2 у відповідності
до умов договору №1 від 30.07.2009 року про
розстрочення боргу становила 12300,30грн.
Тому 20.05.2010 року коштами заробітної
плати позивача було закрито
заборгованість відповідача в сумі
12300,30грн., а на підтвердження факту
заборгованості відповідачки перед
позивачем була надана розписка про
визнання боргу у сумі 12300,30 грн. та
зобов'язання повернути до 31.12.2010 року.
Таким чином між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
виникло зобов'язання.

На підставі викладеного позивач
просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь
суму основного боргу - 12300, 30 грн., індекс
інфляції за весь час прострочення в
сумі - 1006,69грн., 3% річних в сумі - 1125,22 грн.
та відсотки 2672,19грн., а всього 17104,40 грн.,
а також 243 грн. 60 коп. судового збору.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги уточненої позовної
заяви від 24.02.2014 року підтримала, надала
пояснення аналогічні цій заяві.
Просила задовольнити позов у повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась з невідомих причин, хоча про
дату, час та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином. За таких
обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК
України, суд розглянув справу у
відсутність відповідача на підставі
наявних в ній доказів, ухваливши заочне
рішення, оскільки позивач не
заперечила проти такого порядку
вирішення спору.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, судом
встановлено наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Згідно заочного рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 24.03.2009 року з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3
на користь Кредитної спілки "Крок"
стягнуто солідарно суму основного
боргу в розмірі 5000грн., відсотки за
користування кредитом в розмірі 3710,08
грн., понесені судові витрати по оплаті
судового збору в сумі 87,10 грн. та по
оплаті за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30
грн. (а.с. 23-24).

Судом встановлено, що 30.07.2009 року
між Кредитною спілкою "Крок" та ОСОБА_2
було укладено договір №1 про
розстрочення сплати боргу згідно
рішення суду від 24.03.2009року, відповідно
до якого ОСОБА_2 повинна була
розрахуватися по сумі боргу згідно
рішення суду та відсоткам за
розстрочення боргу до 30.06.2010року (а.с.25).

Як вбачається з договору
відступлення права вимоги №9-пв/10 від
20.05.2010 року Кредитна спілка "Крок"
відступила право вимоги ОСОБА_1 в
рахунок заборгованості по заробітній
платі щодо виконання зобов'язання по
кредитному договору № 01058-1С, а також по
договору №1 про розстрочення боргу
згідно рішення суду в сумі 12300, 30 грн.
(а.с. 26).

Також судом встановлено, що 20.05.2010
року ОСОБА_2 направлялося повідомлення
про відступлення права вимоги, яке
відбулося (а.с.28), що підтверджується
розпискою ОСОБА_2 про отримання даного
повідомлення (а.с.27).

Судом встановлено, що на
підтвердження факту заборгованості
ОСОБА_2 перед позивачем була надана
розписка про визнання боргу у сумі 12300,
30 грн. перед позивачем з зобов'язанням
повернення до 31 грудня 2010 року (а.с. 6).

З розрахунку індексації
заборгованості від 20.02.2014 року за
період з січня 2011 року по листопад 2013
року встановлено, що відповідач має
пред позивачем заборгованість по
індексу інфляції за весь час
прострочення - 1006,69 грн. (а.с. 74).

Таким чином, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - в
силу ст.ст. 11, 509 ЦК України виникло
зобов'язання, відповідно до якого
боржник - відповідач зобов'язаний
вчинити на користь другої сторони
кредитора - позивача певну дію
(сплатити гроші), а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

З вищевикладеного суд приходить
до висновку, що між сторонами виникли
правовідносини позики, які підлягають
врегулюванню нормами ст.ст. 1046-1053 ЦК
України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
іншій стороні (позичальникові) грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

За змістом ст. 1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш ніж у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Частина 1 статті 1049 ЦК України
визначає, що позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК Ураїни
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Ст. 611 ЦК Ураїни, визначає, що у разі
порушення зобов'язанння настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ст. 536 ЦК Ураїни, за користування
чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо
інше не встановлено договором між
фізичними особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Оскільки в розписці не зазначено
правових наслідків в разі порушення
взятого зобов'язання, а саме, розміру
відсотків, то їх розмір визначається на
рівні облікової ставки НБУ у
відповідності до правил ч.1 ст. 1048 ЦПК
Ураїни.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК Ураїни, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу, зокрема, суму боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У відповідност до ч.2 ст. 625 ЦК Ураїни
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 обгрунтовані та
підлягають задоволенню як доведені,
оскільки нею на підтвердження договору
позики надано розписку ОСОБА_2 від
20.05.2010 року. Крім того, встановлено, що у
визначений в договорі строк позика
відповідачем позивачу не повернута.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Зважаючи на те, що позовні вимоги
ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в
ході судового розгляду, суд вважає, що
на користь позивача з відповідача слід
стягнути борг за договором позики в
сумі 12 300 грн. 30 коп., а також індекс
інфляції за весь час прострочення 1 006
грн. 69 коп., 3 % річних - 1 125 грн. 22 коп. та
відсотки - 2 672 грн. 19 коп., а всього 17 104
грн. 40 коп.

У відповідності до ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп.
судового збору.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 10, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 611, 625, 1046 -
1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 борг в сумі 12 300
(дванадцять тисяч триста) гривень 30
копійок, індекс інфляції за весь час
прострочення 1 006 (одна тисяча шість)
гривень 69 копійок, 3 % річних - 1 125 (одна
тисяча сто двадцять пять) гривень 22
копійки та відсотки - 2 672 (дві тисячі
шістсот сімдесят дві) гривні 19 копійок,
а всього 17 104 (сімнадцять тисяч сто
чотири) гривні 40 копійок, а також 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок
судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Вінницької
області через Вінницький міський суд
Вінницької області протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Суддя: