Справа №
Провадження № 2/375/68/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2014 року Рокитнянський районний
суд Київської області у складі:

головуючого - судді Литвина О.В.,

при секретарі - Юрченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Рокитне цивільну
справу за позовом прокурора
Рокитнянського району Київської
області в інтересах держави в особі
фінансового управління Рокитнянської
районної державної адміністрації до
ОСОБА_1

про відшкодування заподіяної злочином
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Рокитнянського району
Київської області в інтересах держави
в особі фінансового управління
Рокитнянської районної державної
адміністрації звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 про відшкодування
заподіяної злочином шкоди, а саме
витрат на стаціонарне лікування в
Рокитнянській ЦРЛ потерпілої від
злочину ОСОБА_2.

Зазначає, що 21.10.2012 року близько 18.00
години ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп»яніння, керуючи
технічно-справним автомобілем
«Москвич АЗЛК 2140», д.н.з. НОМЕР_1, по
вул..Леніна в с.Житні Гори
Рокитнянського району Київської
області, порушив пункти 1.3, 1.5, 1.10, 2.3(б),
10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України,
що призвело до дорожньо-транспортної
пригоди: наїзду на потерпілу ОСОБА_2,
яка рухалася на велосипеді в попутному
напрямку по узбіччю.

Внаслідок пригоди потерпіла ОСОБА_2
отримала тілесні ушкодження у вигляді
забію мяких тканин в тімяно-затилочній
області голови, струсу головного мозку,
закритого перелому малоберцової
кістки зліва, забію лівого бедра,
закритого перелому 1-го пальця лівої
стопи, які згідно висновку
судово-медичної експертизи № 27-д ВІД
25.02.2013 року відносяться до категорії
тілесних ушкоджень середнього ступеня
тяжкості, що спричинили розлад здоров'я
більше 21 дня.

Також зазначає, що за вироком
Рокитнянського районного суду від
27.05.2013 року ОСОБА_1 був визнаний винним у
скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286
КК України, із призначенням покарання у
вигляді двох років обмеження волі та
позбавленням права керування
транспортними засобами на строк два
роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1
був звільнений від призначеного судом
покарання з іспитовим строком два роки.

Після отриманих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
тілесних ушкоджень ОСОБА_2 знаходилася
з 21.10.2013 року по 12.12.2013 року на
стаціонарному лікуванні в
Рокитнянській ЦРЛ і вартість її
лікування там склала 16111.47 грн..

З огляду на положення ст. 1206 ЦК України
в тім, що особа, яка вчинила злочин,
зобов'язана відшкодувати виграти
закладові охорони здоров'я на
лікування потерпілого від цього
злочину, крім випадку завдання шкоди
при перевищенні меж необхідної оборони
або у стані сильного душевного
хвилювання, що виникло раптово
внаслідок насильства або тяжкої образи
з боку потерпілого, просив стягнути з
відповідача на користь фінансового
управління Рокитнянської РДА
Київської області зазначену суму
витрат на лікування потерпілої ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник
позивача зменшила розмір позовних
вимог та просила стягнути з
відповідача на користь фінансового
управління Рокитнянської РДА 15874.56 грн..
В обгрунтування вказаної суми витрат
на лікування послалася на
довідку-розрахунок Рокитнянської ЦРЛ
№ 369 від 17.03.2014 року, згідно якої
вартість одного ліжко-дня у період
перебування потерпілої ОСОБА_2 на
стаціонарному лікуванні у
хірургічному відділенні Рокитнянської
ЦРЛ становила 299.52 грн. і що таким чином
загальна вартість її лікування за
період з 21.10.2012 року по 12.12.2012 року
становить 15874.56 грн..

Відповідач ОСОБА_1 згідно ч.6 ст.76 ЦК
України був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, так як адміністрація
Ірпінського виправного центру
управління ДПтСУ в м.Києві та Київській
області, де він відбуває покарання,
надіслало розписку та письмове
пояснення ОСОБА_1, в якому він вказав, що
позов не визнає.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала, пославшись
на його необґрунтованість, а саме на
відсутність належних та достатніх
доказів проведеного Рокитнянською ЦРЛ
та наданого прокурором розрахунку
витрат на лікування потерпілої. Також
послалася, що розрахунок проведений з
порушенням Порядку обчислення розміру
фактичних витрат закладу охорони
здоров'я на стаціонарне лікування
потерпілого від злочинного діяння та
зарахування стягнення з винних осіб
коштів до відповідного бюджету і їх
використання, затвердженого
постановою Кабінету міністрів України
від 16 липня 1993 року № 545 із змінами і
доповненнями від 19 вересня 2012 року № 868.

У задоволенні позову просила
відмовити.

Суд, заслухавши у судовому засіданні
представників сторін спору, дослідивши
письмові матеріали справи, вважає, що
позов обґрунтований та підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком
Рокитнянського районного суду
Київської області від 27.05.2013 року у
кримінальній справі № 375/482/13-к, який
набув законної сили, ОСОБА_1 визнано
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та
призначено покарання у виді обмеження
волі на строк два роки з позбавленням
права керувати транспортними засобами
на два роки.

Вказаним вироком встановлено, що 21.10.2012
року близько 18-00 години ОСОБА_1, в
порушення вимог Правил дорожнього руху
України, а саме п.2.1(а) (водій
механічного транспортного засобу
повинен мати при собі посвідчення на
право керування транспортним засобом
відповідної категорії і талон, що
додається до посвідчення), п.2.9(а)
(водієві забороняється керувати
транспортним засобом у стані
алкогольного сп'яніння ), керував
автомобілем Москвич АЗЛК 2140, д.н.з.
НОМЕР_1, який належить на праві
власності ОСОБА_3, без посвідчення на
право керування автомобілем
відповідної категорії та в стані
алкогольного сп'яніння. При цьому,
рухаючись по проїзній частині
вул.Леніна в с.Житні Гори
Рокитнянського району Київської
області, в напрямку с.Савенці, що має по
одній смузі для руху транспортних
засобів в кожному напрямку, в порушення
вимог п.1.3 («Учасники дорожнього руху
зобов'язані знати й неухильно
виконувати вимоги Правил дорожнього
руху України, а також бути взаємно
ввічливими»), п. 1.5 ( «Дії або
бездіяльність учасників дорожнього
руху та інших осіб не повинні
створювати небезпеку чи перешкоду для
руху, загрожувати життю або здоров'ю
громадян, завдавати матеріальних
збитків»), п. 2.3.(б) («Для забезпечення
безпеки дорожнього руху водій
зобов'язаний бути уважним, стежити за
дорожньою обстановкою, відповідно
реагувати на її зміну, стежити за
правильністю розміщення та кріплення
вантажу, технічним станом
транспортного засобу і не
відволікатися від керування цим
засобом у дорозі»), п.10.1. («Перед
початком руху, перестроюванням та
будь-якою зміною напрямку руху водій
повинен переконатися, що це буде
безпечним і не створить перешкод або
небезпеки іншим учасникам руху»), п.12.1
(«Під час вибору в установлених межах
безпечної швидкості руху водій повинен
урахувати дорожню обстановку, а також
особливості вантажу, що перевозиться, і
стан транспортного засобу, щоб мати
змогу постійно контролювати його рух
та безпечно керувати ним») Правил
дорожнього руху України проявив
бездіяльність та неуважність, не
врахував дорожню обстановку, не
переконавшись, що це буде безпечним і
не створить перешкоди або небезпеки
іншим учасникам руху, змінив напрямок
руху, виїхав за межі проїзної частини
на праве, відносно напрямку свого руху
узбіччя, яке згідно п.1.10 Правил
дорожнього руху України не призначене
для руху транспортних засобів, та скоїв
наїзд на велосипедиста ОСОБА_2, яка
рухалась в попутному напрямку по
узбіччю, та після цього залишив місце
події, до якої був причетний.

Внаслідок пригоди потерпіла ОСОБА_2
отримала середньої тяжкості тілесні
ушкодження та перебувала у зв'язку із
цим з 21.10.2012 року по 12.12.2012 року на
стаціонарному лікуванні в
хірургічному відділенні Рокитнянської
ЦРЛ. Вартість її лікування за вказаний
період часу (53 ліжко-днів) з розрахунку
вартості одного ліжко-дня в сумі 299.52
грн. відповідно до довідки-розрахунку
Рокитнянської ЦРЛ № 369 від 17.03.2014 року
становить 15874.56 грн..

У відповідності з ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Оскільки, вирок Рокитнянського
районного суду Київської області 27.05.2013
року відносно ОСОБА_1 набрав законної
сили, то з огляду на положення ст..61 ЦПК
України позивач звільнений від
доказування обставин події, що стала
приводом для звернення до суду з цим
позовом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України
особа, яка вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого від злочину, крім випадку
завдання шкоди при перевищенні меж
необхідної оборони або у стані
сильного душевного хвилювання, що
виникло внаслідок насильства або
тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо
лікування проводилося закладом
охорони здоров'я, що є у державній
власності, у власності Автономної
республіки Крим або територіальної
громади, кошти на відшкодування витрат
на лікування зараховуються до
відповідного бюджету.

Виходячи зі змісту п.3 Постанови
Пленуму Верховного Суд України від
07.07.1995, №11 "Про відшкодування витрат на
стаціонарне лікування особи, яка
потерпіла від злочину, та судових
витрат»" сума коштів, що підлягає
відшкодуванню, визначається закладом
охорони здоров»я, в якому перебував на
лікуванні потерпілий, з урахуванням
кількості ліжко - днів, проведених ним у
стаціонарі, та щоденної вартості його
лікування.

Термін і обгрунтованість перебування
потерпілого від злочину на
стаціонарному лікуванні визначається
на підставі даних лікувального
закладу, де він перебував на лікуванні.
До справи має бути приєднана довідка -
розрахунок бухгалтерії цього закладу
із записом про вартість одного
ліжко-дня та загальну суму фактичних
витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне
лікування кошти підлягають
відшкодуванню у повному обсязі і
зараховуються до відповідного
державного бюджету залежно від джерел
фінансування закладу охорони здоров'я
або на рахунок юридичної особи, якій
належить останній.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення
розміру фактичних витрат закладу
охорони здоров'я на стаціонарне
лікування потерпілого від злочинного
діяння та зарахування стягнення з
винних осіб коштів до відповідного
бюджету і їх використання,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 16 липня 1993 року №
545 із змінами і доповненнями від 19
вересня 2012 року № 868, сума коштів, яка
підлягає відшкодуванню, визначається
закладом охорони здоров'я, в якому
перебував на лікуванні потерпілий,
виходячи з кількості ліжко-днів,
проведених ним у стаціонарному та
вартості витрат на його лікування в
день. Кількість ліжко-днів
визначається на підставі медичної
картки стаціонарного хворого (форма ОО
№3 (у) або інших документів, які
підтверджують дати госпіталізації та
виписки хворого із стаціонару
лікувального закладу. Визначення суми
витрат на лікування потерпілого за
один ліжко-день провадиться виходячи з
фактичної кількості ліжко-днів і
загальної суми фактичних витрат за
місяць (в якому проводилось лікування)
на утримання лікувального закладу, за
винятком витрат на капітальні
вкладення, капітальний ремонт і
придбання інвентаря та обладнання.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що на момент розгляду справи
відповідач не відшкодував кошти,
витрачені на стаціонарне лікування
потерпілої від злочину, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
прокурора Рокитнянського району
Київської області в інтересах держави
в особі фінансового управління
Рокитнянської РДА Київської області є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Доводи представника позивача про
необґрунтованість позовної вимоги та
про неправильність проведеного
Рокитнянською ЦРЛ розрахунку витрат на
лікування потерпілої свого належного
підтвердження у судовому засіданні не
знайшли та спростовуються отриманими у
справі доказами і в тому числі
довідкою-розрахунком Рокитнянської
ЦРЛ № 369 від 17.0.2014 року.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» від 08.07.2011 року №
3674-VI, органи прокуратури - при
здійсненні представництва інтересів
громадян або держави в суді
звільняються від сплати судового
збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в сумі
243.60 грн..

На підставі наведеного, керуючись ст.
1206 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь фінансового управління
Рокитнянської районної державної
адміністрації, смт.Рокитне Київської
області, вул..Леніна, 2, р/р 0522 у УДК
у Рокитнянському районі, МФО 821018, код
24060300, в рахунок відшкодування
понесених на лікування ОСОБА_2 витрат
15874 (п'ятнадцять тисяч вісімсот
сімдесят чотири) грн.. 56 коп.

Звільнити позивача від сплати судового
збору та стягнути останній на користь
держави з ОСОБА_1 у сумі 243.60 грн..

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Рокитнянський районний суд
шляхом подачі в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги, а особами, які не були присутні
при постановленні рішення, шляхом
подання апеляційної скарги на протязі
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.В.
Литвин