Справа № 628/398/14-ц
Провадження № 2/628/386/14
18 березня 2014 р. Куп'янський
міськрайонний суд Харківської області
в складі: головуючого - судді - Цендра
Н.В., при секретарі - Кравцовій В.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Куп'янськ,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Куп'янський
районний відділ ГУ ДМС України в
Харківській області про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, суд -
Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, третя особа
Куп'янський районний відділ ГУ ДМС
України в Харківській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
посилаючись на те, що він є власником
будинку АДРЕСА_1, у вказаному будинку
зареєстрований ОСОБА_2, який фактично
не проживає у спірному будинку з 22.11.2011
р.. Як зазначає позивач ОСОБА_2 поїхав
на інше постійне місце проживання, з
реєстраційного обліку не знявся,
вклоняється від зустрічі з позивачем, у
зв'язку з чим ОСОБА_1 вимушений був
звернутися до суду за захистом своїх
Позивач у судовому засіданні
підтримав позов в повному обсязі та
просив його задовольнити, пояснивши, що
проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_3,
яка є рідною матір'ю відповідача.
Приблизно три роки тому на прохання
ОСОБА_2, прописав його у власному
будинку, оскільки останній навчався у 27
училищі і йому необхідна була
реєстрація для отримання житла в
гуртожитку. У спірному будинку
відповідач ніколи не мешкав, інколи
приходи переночувати, на даний час
речей відповідача у будинку не має, де
він мешкає не відомо.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, був належним чином
повідомлений про час слухання справи,
оскільки відповідно до ст. 74 ЦПК
України у разі відсутності осіб, які
беруть участь у справі, за адресою
зареєстрованою у встановленому
законом порядку, вважається, що
судовий виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином, причини
неявки суду не повідомив, заперечень на
позов не надав. Тому суд зі згоди
позивача ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився надав до суду
заяву в якій просив справу розглянути
у його відсутність, зазначивши, що з
рішенням суду будуть згодні.

Перевіривши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивача,
допитавши свідків, дослідивши
письмові докази, суд встановив
наступне.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 30.11.1987 року, ОСОБА_1 є
власником будинку АДРЕСА_1., це також
підтверджується копією технічного
паспорту від 08.07.1997 р. (а.с. 7-10).

Відповідно до відповідей
Курилівського сільського голови від
20.11.2013 р. та начальника
адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС
в Харківській області від 14.02.2014 р. -
ОСОБА_2 з 07.10.2009 р. зареєстрований за
адресою АДРЕСА_1. (а.с. 5,13)

Актом (не) проживання громадянина за
місцем його реєстрації від 20.11.2013,
встановлено, що ОСОБА_2 з листопада 2011
року не проживає за адресою
АДРЕСА_1.(а.с. 6)

Свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5, сусіди
позивача, у судовому засіданні
повідомили, що ОСОБА_2 не проживає у
даному будинку, та взагалі не мешкав у
ньому, інколи приходив переночувати.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості, а
відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень.

В ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень. А
у відповідності до ч. 4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Ч. 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд, та в ч. 1 ст. 321 ЦК України
зазначено,що вправо власності є
непорушним.

В силу ст. 405 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

За змістом ст.ст. 64, 156 ЖК України члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать: дружина власника,
їх діти і батьки. Членами сім'ї власника
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
власником і ведуть з ним спільне
господарство. При цьому припинення
сімейних відносин з власником будинку
(квартири) не позбавляє їх права
користування займаним приміщенням.

Пленум Верховного Суду України в п. 9
постанови "Про деякі питання, що
виникають в практиці застосування
судами Житлового кодексу України" від 12
квітня 1985 року № 2 (зі змінами та
доповненнями), роз'яснив, що, вирішуючи
спори про право користування жилим
приміщенням осіб, які вселилися до
наймача, суд повинен з'ясувати, чи
дотриманий встановлений порядок при їх
вселенні, зокрема: чи була письмова
згода на це всіх членів сім'ї наймача,
чи було це приміщення постійним місцем
їх проживання, чи вели вони з наймачем
спільне господарство, тривалість часу
їх проживання, чи не обумовлювався
угодою між цими особами, наймачем і
членами сім'ї, що проживають з ним,
певний порядок користування жилим
приміщенням. При цьому наявність чи
відсутність прописки сама по собі не
може бути підставою для визнання права
користування жилим приміщенням за
особою, яка там проживала чи вселилась
туди як член сім'ї наймача приміщення,
або ж для відмови їй у цьому.

У судовому засіданні було встановлено,
що позивач прописав сина своєї
співмешканки, на його прохання з метою
отримання останнім житла у гуртожитку.
Тобто між позивачем та відповідачем
була встановлена домовленість згідно
якої, після отримання житла у
гуртожитку він повинен був знятися з
реєстрації. Також було встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 фактично не мешкав у
спірному будинку, а іноді приходив
переночувати, а отже з цього виходить,
що будинок АДРЕСА_1 не був постійним
місцем проживання відповідача. Спільне
господарство з позивачем ОСОБА_2 також
не вів. Докази поважності причин не
проживання у спірному приміщенні, у
порушенні ст. 60 ЦПК України,
відповідачем до суду надані не були.
Тому враховуючи вищевикладене, та
беручи до уваги, що наявність прописки
сама по собі не може бути підставою для
визнання права користування жилим
приміщенням за особою, а також позивач
є власником будинку, і той факт, що в
нього зареєстрований син співмешканки,
перешкоджає йому належним чином
користуватись своїм майном, що суд
вважає не припустимим, оскільки це
порушує конституційні права позивача,
у зв'язку з чим задовольняє позовні
вимоги ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 10,11, 57, 60, 61, 157, 209, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 316, 319, 321,405 ЦК
України, ст.ст. 65,71, 72 ЖК України,
Пленумом Верховного Суду України "Про
деякі питання, що виникають в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України" від 12 квітня 1985 року № 2 (зі
змінами та доповненням) суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Куп'янський районний відділ ГУ ДМС
України в Харківській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням в будинку АДРЕСА_1

Зобов'язати Куп'янський районний
відділ ГУ ДМС в Харківській області,
зняти з реєстрації ОСОБА_2, з будинку
АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Куп'янський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлений
21.03.2014 р.

Суддя Куп'янського міськрайсуду

Харківської області

Н.В.Цендра