Справа № 372/1440/14-ц
№2-632/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року
Обухівський районний
суд

Київської області в складі:

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі: Падалці А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Обухові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Української
міської ради про визначення частки
спадкодавця в спільній сумісній
власності,

В С Т А
Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, в обґрунтування якого в
позовній заяві зазначив, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2,
після смерті якої Українською
державною нотаріальною конторою була
відкрита спадкова справа щодо майна
померлої, до складу якого входить також
1/2 частина квартири АДРЕСА_1. Нотаріус
відмовив позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на 1/2
частину зазначеної квартири що
належала спадкодавиці ОСОБА_2, на
підставі свідоцтва на право власності
на житло, оскільки квартиру було
передано померлій в спільну приватну
власність з ОСОБА_1, без виділення
частки, що належала померлій ОСОБА_2 В
позовній заяві позивач посилаючись
на те, що за життя між ОСОБА_2, не було
укладено жодних угод відносно поділу
квартири, просить суд визначити, що
частки у житловому приміщенні,
розташованому за адресою АДРЕСА_1,
спадкодавця ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, та співвласника ОСОБА_1,
які належать їм згідно свідоцтва про
право власності на житло, виданого бюро
по приватизації державного житлового
фонду Трипільської ТЕС 14.11.2001 року,
згідно з розпорядженням від 13.11.2001 року
№ 2687, є рівними та складають по ?
частині за кожним.

В судове засідання позивач не
з'явився, та подав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача, Української
міської ради Обухівського району
Київської області, в судове засідання
не з'явився, надав до суду заяву, в якій
просив суд розглядати дану цивільну
справу у відсутності представника, при
вирішенні спору покладається на розсуд
суду.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла мати позивача ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1.

Після смерті ОСОБА_2, відкрилась
спадщина на частину квартири АДРЕСА_2.
Як вбачається з копії спадкової справи,
позивач ОСОБА_1, являється спадкоємцем
майна після померлої мати ОСОБА_2, за
законом та вчасно звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини.

Таким чином, судом достовірно
встановлено, що позивач є належним
спадкоємцем майна за законом після
смерті ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

25 лютого 2014 року державний нотаріус
Української державної нотаріальної
контори відмовив позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на квартиру АДРЕСА_1, оскільки
квартиру було передано у спільну
сумісну власність ОСОБА_1, та ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 14.11.2001 року виданого Бюро
по приватизації державного фонду
Трипільської ТЕС згідно розпорядження
№ 2687 від 13 листопада 2001 року. Право
сумісної власності було зареєстровано
в Обухівському бюро технічної
інвентаризації за реєстровим № 8/343/80
без виділення частки, що належала
померлому та позивачу.

Відповідно до ст.. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 1216 ЦК України встановлено,
що спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218
ЦК України встановлено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті, тим
самим після смерті мати ОСОБА_2, має
право на успадкування спірної частини
квартири.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу, тобто спадкоємці
за законом

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК частка у
праві спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.

У разі відмови нотаріуса видати
свідоцтво про право на спадщину
спадкоємці учасника спільної сумісної
власності мають право звернутися з
позовом про визначення частки майна,
належної померлому на праві спільної
сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" передача квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку), житловому
приміщенні у гуртожитку, в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної сумісної власності
(спільне майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України
встановлено, що спільна власність двох
або більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності є
спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України
у разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду. У разі
поділу майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом, що відповідає положенням
ч. 2 ст. 372 ЦК України.

У разі смерті співвласника
приватизованої квартири частки
кожного із співвласників у праві
спільної власності є рівними, якщо інше
не було встановлено договором між ними
(абз. 2 п. 12 постанови Пленуму ВСУ від
30.05.2008 р. №7 "Про судову практику у
справах про спадкування")

Нотаріус може видати свідоцтво
про право на спадщину за законом чи за
заповітом після смерті одного з
учасників спільної сумісної власності
лише після виділення (визначення)
частки померлого у спільному майні (п.
224 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України).

Як встановлено судом за життя померла
ОСОБА_2, та позивач не укладали жодних
угод чи домовленостей щодо поділу
спірної квартири. Невизначеність
часток у праві спільної сумісної
власності позбавляє позивача
можливості належним чином оформити
свої спадкові права на частину
квартири що розташована АДРЕСА_1 що
належала померлій ОСОБА_2, на праві
спільної сумісної власності, а
тому суд зважаючи на відсутність у
позивача іншої можливості оформити
свідоцтва про право на спадщину на
частину спірної квартири, для захисту
прав позивача вважає за необхідне
визначити, що частка померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, в праві спільної
сумісної власності на квартиру,
становить ? частину, як і частка
позивача у праві спільної сумісної
власності на квартиру становить ?
частину.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 335, 368, 372, 364,1216 ЦК
України, та 5, 6, 212-215, 256 ЦПК України, суд,

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Української міської
ради про визначення частки спадкодавця
в спільній сумісній власності,
задовольнити повністю.

Визначити, що частки у житловому
приміщенні, розташованому за адресою
АДРЕСА_1, спадкодавця ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та співвласника
ОСОБА_1, які належать їм згідно
свідоцтва про право власності на
житло, виданого бюро по приватизації
державного житлового фонду
Трипільської ТЕС 14.11.2001 року, згідно з
розпорядженням від 13.11.2001 року № 2687, є
рівними та складають по ? частині за
кожним.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Обухівський районний суд шляхом подачі
в 10-ти денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя