Провадження № 2/711/718/14
Справа № 711/703/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
Придніпровський
районний суд

м. Черкаси

В складі: головуючого - судді
Колода Л.Д.

при секретарі
Бойко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до виконкому
Черкаської міської ради, третя особа
комунальне підприємство
«Придніпровська служба утримання
будинків Черкаської міської ради» про
визнання права на користування
житловим приміщенням ,-

В с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 звернулися до суду із позовом
до виконкому Черкаської міської ради,
третя особа комунальне підприємство
«Придніпровська служба утримання
будинків Черкаської міської ради» про
визнання права на користування
житловим приміщенням. Свої позовні
вимоги мотивує тим, що на підставі
ордера № 190, виданого на підставі
рішення адміністрації та об'єднаного
комітету профспілки тресту
«Черкасрембуд» від 11 серпня 1987 р. вони
заселились в кімнату НОМЕР_1 по АДРЕСА_1
. У вказаній кімнаті вони зареєстровані
та постійно проживають. В подальшому, в
зв'язку з народженням ОСОБА_4 в 1991 році
ним в якості розширення і поліпшення
житла також була надана для проживання
кімната НОМЕР_2 по АДРЕСА_1. Ці дві
кімнати об'єднані між собою і мають
спільний вхід.

Згідно ст.63 ЖК України не можуть бути
самостійним предметом договору найму:
жиле приміщення, яке хоч і є
ізольованим, проте за розміром менше
від встановленого для надання одній
особі (ч. 1 ст. 48 ЖК України), частина
кімнати або кімната, зв'язана з іншою
кімнатою спільним входом, а також
підсобні приміщення ( кухня, коридор,
комора тощо).

В даному випадку кімнати НОМЕР_2 та
НОМЕР_1 не є ізольованими жилими
приміщеннями, так як мають спільний
вхід. Жодну з цих кімнат не можна
вважати квартирою чи ізольованою
кімнатою.

Згідно ст. 54 ЖК України, якщо в
квартирі, в якій проживає два або
більше наймачі, звільнилося
неізольоване жиле приміщення, воно
надається наймачеві суміжного
приміщення.

Враховуючи вимоги чинного
законодавства кімната НОМЕР_2 могла
бути надана тільки їм як користувачам
суміжного неізольованого житлового
приміщення.

З 1991 року вони постійно проживають в
цих двох кімнатах, але їм не було
відомо, що ордер на кімнату НОМЕР_2 не
видавався.

Протягом всього часу проживання в цих
кімнатах вони сумлінно сплачують всі
комунальні платежі та плату за
користування кімнатами. Вони також
утримують дані кімнати в належному
стані, здійснюючи поточні ремонти.

Жодного разу питання про їх виселення
не ставилось.

З 1992 р. вони перебувають на обліку у
виконкомі Придніпровської райради м.
Черкаси, як такі що потребують житла.

Маючи намір зареєструватись в кімнаті
НОМЕР_2 вони звернулись до виконавчого
комітету Черкаської міської ради з
заявою про узаконення їх проживання в
цій кімнаті.

Листом №7422-2 від 27.12.13 р. їх було
повідомлено, що правових підстав для
видачі ордера не має, так як кімната
заселена ними і не є вільною в
розумінні чинного житлового
законодавства. Тому їм рекомендовано
звернутись до суду з позовом про
визнання за ними права користування
цією кімнатою.

Згідно ст.26 Закону України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків» громадяни, які
вважають, що їх житлові права чи
житлові права членів їх сімей порушені,
мають право для вирішення спорів
звертатися безпосередньо до суду.

В даному випадку їх право користування
жилим приміщенням - кімнатою не
визнається і іншої можливості
захистити свої права вони не мають,
тому змушені звернутись до суду з
вказаним позовом.

На підставі вищевикладеного просять
суд визнати за ними ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 право користування
житловим приміщенням - кімнатою №
НОМЕР_2,НОМЕР_1 по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 позовні вимоги
зменшили та просили суд визнати за
ними право на користування кімнатою
НОМЕР_2, розташованою по АДРЕСА_1.

Представник відповідача
виконавчого комітету Черкаської
міської ради по довіреності Стойко А.Ю.
позовні вимоги визнав та не
заперечував проти задоволення позову.

Представник третьої особи КП
«Придніпровська служба утримання
будинків» Черкаської міської ради по
довіреності Кубрицький Ю.В. в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
в результаті повного об"єктивного та
всебічного їх дослідження, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення з
наступних підстав. У судовому
засіданні встановлено, що на підставі
ордера № 190, виданого на підставі
рішення адміністрації та об'єднаного
комітету профспілки тресту
«Черкасрембуд» від 11 серпня 1987 р.
позивачі заселились в кімнату НОМЕР_1
по АДРЕСА_1. У вищевказаній квартирі
позивачі зареєстровані та проживають,
що підтверджується довідкою виданою
24.03.2009 р. № 46 КП «Черкасижитлосервіс»
Черкаської міської ради та
поквартирною карткою, які приєднані до
матеріалів справи. В судовому
засіданні було встановлено, що в
зв'язку з народженням ОСОБА_4 в 1991 році,
позивачам в якості розширення і
поліпшення житла була надана для
проживання кімната НОМЕР_2 по АДРЕСА_1,
але ордер на вищевказану кімнату
позивачам не видавався.

Згідно вимог ст.63 ЖК України не можуть
бути самостійним предметом договору
найму: жиле приміщення, яке хоч і є
ізольованим, проте за розміром менше
від встановленого для надання одній
особі (ч. 1 ст. 48 ЖК України), частина
кімнати або кімната, зв'язана з іншою
кімнатою спільним входом, а також
підсобні приміщення ( кухня, коридор,
комора тощо).

Кімнати НОМЕР_2 та НОМЕР_1 не є
ізольованими жилими приміщеннями, так
як мають спільний вхід.

Згідно ст. 54 ЖК України, якщо в
квартирі, в якій проживає два або
більше наймачі, звільнилося
неізольоване жиле приміщення, воно
надається наймачеві суміжного
приміщення.

Таким чином вищевказана кімната
НОМЕР_2 могла бути надана тільки
позивачам, як користувачам суміжного
неізольованого житлового приміщення.

Маючи намір зареєструватись в кімнаті
НОМЕР_2 позивачі звернулись до
виконавчого комітету Черкаської
міської ради з заявою про узаконення їх
проживання в кімнаті НОМЕР_2,
розташованою по АДРЕСА_1, але листом
№7422-2 від 27.12.13 р. їх було повідомлено, що
правових підстав для видачі ордера не
має, так як кімната заселена ними і не є
вільною в розумінні чинного житлового
законодавства. Тому їм рекомендовано
звернутись до суду з позовом про
визнання за ними права користування
цією кімнатою.

Згідно ст.26 Закону України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків» громадяни, які
вважають, що їх житлові права чи
житлові права членів їх сімей порушені,
мають право для вирішення спорів
звертатися безпосередньо до суду.

На підставі вищевикладеного,
оскільки позивачі з 1991 року постійно
проживають в кімнаті НОМЕР_2,
розташованою по АДРЕСА_1, сплачують
комунальні послуги, утримують кімнату
у належному стані, здійснюючи поточні
ремонти суд приходить до висновку про
можливість задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та
керуючись ЗУ «Про забезпечення
реалізації житлових прав мешканців
гуртожитків», ст.ст. 9, 54, 63, 128, 130 ЖК
України, ст. ст. 8,10, 11, 60, 212, 213, 215, 223 ЦПК
України, суд, -

В и р
і ш и в:

Позов задовольнити повністю. Визнати
за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право
на користування кімнатою НОМЕР_2,
розташованою по АДРЕСА_1.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Черкаської області.

Головуючий: