Справа № 407/6738/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року Антрацитівський
міськрайонний суд Луганської
області

у складі:
головуючого - судді
Чигриної Л.Г.

при
секретарі
Самігулліній К.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Антрацит

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади

Верхньонагольчицької селищної Ради м.
Антрацит Луганської області « Про

визнання права власності на спадщину
»,

В С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Територіальної громади
Верхньонагольчицької селищної Ради м.
Антрацит Луганської області про
визнання права власності на спадщину
у вигляді житлового будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог позивачка
ОСОБА_1 послалась на те, що згідно
рішення Верхньонагольчицької селищної
Ради № 31 від 07.09.1977 року, ОСОБА_2 була
відведена земельна ділянка площею 800 м2
в АДРЕСА_2 під будівництво
індивідуального житлового будинку.

Будинок АДРЕСА_2 належав ОСОБА_2 на
підставі договору про надання у
безстрокове використання земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку,
посвідченого Антрацитівською
державною нотаріальною конторою 14.10.1977
року за № 4746, але документи в бюро
технічної інвентаризації він не
зареєстрував.

На земельній ділянці, яку було
відведено ОСОБА_2 для будівництва,
останній побудував будинок, згідно
технічної документації - літера «А»,
загальною площею 48,80 м2., житловою
площею 30,40м2 з господарськими будівлями
та спорудами: «Б» - сарай, «В» - кухня,
№1-2 - огорожа.

В даному будинку проживала ОСОБА_3
разом із сестрою ОСОБА_4 та її сином
ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, яке видане 18.09.1990 року
виконкомом В-Нагольчицької
селищної Ради м. Антрацит Луганської
області, актовий запис № 21.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2, яке видане 18.05.2000 року
виконкомом В-Нагольчицької селищної
Ради м. Антрацит Луганської області,
актовий запис № 13.

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємицею на
будинок залишилася його тітка ОСОБА_3.

ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину,
оскільки проживала разом із ОСОБА_2 на
день його смерті.

На підставі довідки
Верхньонагольчицької селищної Ради №
555 від 07.08.2013 року, на підставі рішення
виконавчого комітету від 25.08.1986 року №
54 «Про упорядкування адресного
господарства с. Верхній Нагольчик у
зв'язку зі Всесоюзним переписо
населення», домогосподарству за
адресою: АДРЕСА_2, наданий АДРЕСА_1.

Домогосподарство належить
ОСОБА_3.ОСОБА_3 фактично прийняла
спадщину після смерті племінника

ОСОБА_2, однак не змогла оформити
нотаріально, оскільки були втрачені
документи, які підтверджують, факт їх
родинних відносин, як між тіткою та
племінником.

Рішенням Антрацитівського
місьрайонного суду Луганської області
від 29.10.2013 року встановлений факт
родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
як між рідними тіткою та племінником.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3, яке видане 21.03.2011 року
виконкомом

Верхньонагольчицької селищної Ради м.
Антрацит Луганської області, актовий
запис № 05.

Зазначила, що після смерті ОСОБА_3 вона,
ОСОБА_1, залишилася спадкоємцем на
будинок АДРЕСА_1 по заповіту від 09.07.2002
року, посвідченого секретарем
виконкому

Верхньонагольчицької селищної Ради м.
Антрацит Луганської області, реєстр №
129.

Згідно заповіту, ОСОБА_3 на випадок
смерті зробила наступне розпорядження
за заповітом, що все своє майно, де б
воно не знаходилося та з чого не
складалося та все те, що буде належати
їй на день смерті та на що за законом
буде мати право, заповіла ОСОБА_1

Згідно ст. 1223 ЦПК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Послалась на те, що в нотаріальну
контору із заявою про прийняття
спадщини вона звернулась, однак
оформити право на спадщину вона не
змогла, оскільки

ОСОБА_3 не оформила документи про право
на спадщину після смерті племінника
ОСОБА_2

Згідно п. 4 ст. 25, ст. 346 ЦК України,
здатність мати цивільні права та
обов'язки припиняється смертю
громадянина.

Таким чином зі смертю ОСОБА_3
припинилося і право власності.

Згідно постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.2008 року № 7 у разі
відкриття спадщини до зазначеної дати
застосовується чинне на той час
законодавство.

Якщо виникнення права спадкування
залежить від доведення певних фактів,
особа може звернутися в суд із заявою
про встановлення цих фактів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб(спадкоємців).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України для
придбання спадщини спадкоємець
повинен його прийняти.

Ці вимоги закону розповсюджуються як
на спадкоємців по заповіту, так і на
спадкоємців по закону.

Спадкоємець визнається таким, що
прийняв спадок, якщо він фактично
вступив до володіння спадщиною, чи
звернувся до нотаріального органу за
місцем відкриття спадщини в
установлений законом строк с заявою
про прийняття спадщини.

Закон вимагає від спадкоємця, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, подання до нотаріальної
контори заяви про прийняття спадщини,
оскільки така умова прийняття спадщини
прямо визначена у законі лише для
спадкоємця, який на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України
спадщина належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини незалежно від часу
прийняття.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом .

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
власності не встановлена судом.

Закріплені в ЦК України підстави
набуття права власності поширюються на
усі встановлені законом форми
власності.

Крім того, зазначила, що в теперішній
час не має необхідності вводити в
експлуатацію житлові будинки, які були
збудовані до 05.08.1992 року на підставі
листа ГАСК України від 01.09.2011 року №
40-12-2409 «Відповідно прийняття до
експлуатації об'єктів, закінчених
будівництвом до 05.08.1992 року»

Таку ж саму позицію викладено в листі
від 12.03.2013 року № 95-06-15-13 Державної
реєстраційної служби України щодо
«державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно», збудоване до 1992 року.

Мінрегіонбуд України наказом від 09.08.2012
року № 404 вніс зміни до Інструкції про
порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, а саме, розширено перелік змін,
які не належать до самочинного
будівництва.

Не вважається самочинним будівництвом
зведення на земельній ділянці
тимчасових будівель, нежитлових
прибудов, хлівів, літніх кухонь,
гаражів тощо.

Таким чином, житловий будинок, згідно
технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1
- «А», загальною площею 48,8 м2, житловою
площею 30,40 м2, а також господарські
будівлі та споруди: «Б» - сарай,
«В» - кухня, №1-2 - огорожа не
вважаються самочинно збудованими.

Вважає, що вона фактично прийняла
спадщину, виконувала дії, які дають
підстави вважати, що до спадщини
зверталася як до особистого.

Зазначила, що сплачувала регулярно
комунальні послуги, будинок підтримує
у належному стані.

Просить визнати за нею, ОСОБА_1, право
на спадщину за заповітом, що відкрилася
внаслідок смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4, на житловий будинок
АДРЕСА_1 - житловою площею 30,40 м2,
загальною площею 48,80м2. - «А», з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами: «Б»-сараєм, «В» - кухнею,
№ 1, 2-огорожею.

Також просить визнати за нею, ОСОБА_1,
право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 - житловою площею 30,40 м2,
загальною площею 48,80м2.- «А»,
з господарсько-побутовими будівлями
та спорудами: «Б»-сараєм, «В» - кухнею,
№ 1,2-огорожею.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилась, подала заяву від 27.01.2014
року про розгляд справи у її
відсутність, позовні вимоги підтримує
просить задовольнити їх у повному
обсязі. (а.с.56)

Відповідач - Територіальна громада
Верхньонагольчицької селищної Ради
м. Антрацит Луганської
області, в судове засідання також не
з'явився, надіслав лист № 10
від 16.01.2014 року про розгляд справи у
відсутності свого представника, проти
вимог ОСОБА_1 не заперечує. ( а.с. 52)

Дослідивши матеріали справи, оцінивши,
відповідно до ст.ст. 212,213 ЦПК України
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, суд вважає, що позов
заявлено обґрунтовано, його було
підтверджено протягом судового
засідання, тому він підлягає повному
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини
цивільних справ встановлюються судом
за принципом змагальності.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на основу
своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Верхньонагольчицької
селищної Ради м. Антрацит № 31 від 07.09.1977
року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 була виділена
земельна ділянка площею 800 м2 під
будівництво індивідуального житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_2. ( а.с. 8)

07.10.1977 року з ОСОБА_2 був укладений
договір про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку на праві особистої власності
за вказаною адресою, який був
посвідчений нотаріусом м.
Антрацита ОСОБА_7 14.10.1977 року, реєстр №
4746. ( а.с. 7 )

На підставі рішення виконавчого
комітету Верхньонагольчицької
селищної Ради м. Антрацит № 54
від 25.08.1986 року «Про упорядкування
адресного господарства с.
Верхній Нагольчик « Про упорядкування
адресного господарства с. Верхній
Нагольчик, зв'язку з Всесоюзним
переписом населення»,
домогосподарству за адресою:
АДРЕСА_2, було присвоєно АДРЕСА_1,
що підтверджується довідкою
Верхньонагольчицької селищної Ради м.
Антрацит № 555 від 07.08.2013 року. ( а.с. 17)

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим виконкомом
Верхньонагольчицької селищної Ради
м. Антрацит 18.05.2000 року. ( а.с. 10)

Згідно довідки Верхньонагольчицької
селищної Ради м. Антрацит № 553 від
07.08.2013 року на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_2 разом с ним за адресою: АДРЕСА_1
була зареєстрована та проживала
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а.с. 15)

Рішенням Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 29.10.2013 року, яке набрало
законної чинності 08.11.2013 року,
встановлений факт родинних відносин
між ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, які між
собою є рідними тіткою та племінником.
( а.с.13-14)

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за
законом одержує право на спадкування
у разі відсутності спадкоємців
попередньої черги, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ним
спадщини або відмови від її прийняття,
крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК
України.

Згідно ст. 1263 ЦК України у третю чергу
право на спадкування за законом мають
рідні дядько та тітка спадкодавця

Після смерті ОСОБА_2 його єдиним
спадкоємцем була тітка
ОСОБА_3, яка фактично прийняла
спадщину, але юридично не оформила її.

Згідно листа Антрацитівської міської
нотаріальної контори Луганської
області № 11/01-09 від 09.01.2014 року
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2
спадкова справа у Спадковому реєстрі
відсутня. ( а.с. 43)

Відповідно до листа Антрацитівської
міської нотаріальної контори
Луганської області № 09/02-14 від 09.01.2014
року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 з
заявою про прийняття спадщини до
Антрацитівської міської державної
нотаріальної контори ніхто не
звертався. ( а.с. 47)

Таким чином, судом встановлено, що
тітка ОСОБА_3 була єдиним спадкоємцем
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2,
оскільки інші спадкоємці, які б
претендували на майно останнього
відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3.( а.с. 9)

Згідно довідки Верхньонагольчицької
селищної Ради м. Антрацит № 554 від
07.08.2013 року на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_3 вона проживала та була
зареєстрована одна за адресою:
АДРЕСА_1. ( а.с. 16)

За життя , а саме, 09.07.2002 року, ОСОБА_3
склала заповіт, тобто розпорядження на
випадок своєї смерті. ( а.с. 12)

Згідно заповіту, посвідченому
секретарем виконкому
Верхньонагольчицької селищної Ради м.
Антрацит 09.07.2002 року, реєстр № 129, ОСОБА_3
09.07.2002 року зробила розпорядження на
випадок своєї смерті, а саме, все своє
майно, де б воно не знаходилось та з
чого б воно не складалось, та все те, що
буде належати їй на день смерті та на
що вона за законом буде мати право,
заповіла ОСОБА_1, позивачці у даній
справі. ( а.с. 12)

Станом на 13.09.2011 року вказаний заповіт
ОСОБА_3 не змінено і не скасовано.( а.с.
16)

Згідно листа Антрацитівської міської
нотаріальної контори Луганської
області № 12/01-09 від 09.01.2014 року
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 у
Спадковому реєстрі наявна спадкова
справа. ( а.с. 41)

Відповідно до листа Антрацитівської
міської нотаріальної контори
Луганської області № 09/02-14 від 09.01.2014
року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3
з заявою про прийняття спадщини до
Антрацитівської міської державної
нотаріальної контори 16.09.2011 року
звернулась спадкоємиця за заповітом -
позивачка у справі ОСОБА_1.

Інші спадкоємці до нотаріальної
контори не звертались. Свідоцтво про
право на спадщину не видавалось.( а.с. 47)

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності зі ст.ст.1268,1269,1270 ЦК
України для прийняття спадщини
спадкоємцеві необхідно подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини до шести місяців
після смерті спадкодавця або проживати
зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст.1270 ЦК України, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її.

Позивачка ОСОБА_1 після відкриття
спадщини у встановлений шестимісячний
строк прийняла спадщину, подавши
відповідну заяву. ( а.с. 47)

Особи, які б мали право на обов'язкову
частку у спадщині, що відкрилась після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3, відповідно
до ст. 1241 ЦК України, відсутні.

За таких обставин, суд вважає, що
позивачка ОСОБА_1 має повне право на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_3.

До складу спадщини, що відкрилась після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 входить
житловий будинок « А», загальною
площею 48,80м2, житловою площею 30,40 м2, з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами: «Б»-сараєм, «В» - кухнею,
№ 1,2-огорожею, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, які
збудовані до 1992 року та відповідно до
наказу Мінрегіонбуд України № 404 від
09.08.2012 року не належать до самочинного
будівництва. ( а.с.4-6)

Таким чином, суд вважає, що є достатні
підстави для визнання за позивачкою
ОСОБА_1 права на спадщину за заповітом
у вигляді житлового будинку « А»,
загальною площею 48,80м2, житловою площею
30,40 м2, з господарсько-побутовими
будівлями та спорудами: «Б»-сараєм, «В»
- кухнею, № 1,2-огорожею, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ст. 328 ч. 1 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати
ним документа, який засвідчує його
право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним
із способів захисту цивільних прав
та інтересів є визнання права.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд
вважає, що є всі підстави для визнання
за позивачкою ОСОБА_1 права власності
на цілий житловий будинок « А»,
загальною площею 48,80м2, житловою площею
30,40 м2, з господарсько-побутовими
будівлями та спорудами: «Б»-сараєм, «В»
- кухнею, № 1,2-огорожею, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України при
пред'явленні позову до суду, до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують сплату судового збору.

Розмір судового збору визначений
Законом України « Про судовий збір» від
08.07.2011 року № 3674-УІ і з вимог майнового
характеру становить 1% від ціни позову,
але не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати, яка станом на 01.12.2013
року складала 1218 гр., тобто 243 гр. 60 коп.

Позивачкою ОСОБА_1 при подачі позову до
суду був сплачений судовий збір у
розмірі 239 гр. 10 коп..( а.с. 1)

Однак сума судового збору останньою
сплачена не у повному обсязі.

Згідно даних звіту про оцінку
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, виконаного
суб'єктом оціночної діяльності,
вартість спадкового майна складає 23
910 гр., внаслідок чого сума
недосплаченого судового збору
становить 04 гр. 50 коп. ( 243 гр.
60 коп. - 239 гр. 10 коп. = 04 гр. 50 коп.)

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 10,11,60, 212-215
ЦПК України,

ст.ст. 16,328,392,1258,
1261,1266,1267,1270,1272,1278 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Територіальної громади
Верхньонагольчицької селищної Ради м.
Антрацит Луганської області « Про
визнання права власності на спадщину
»- задовольнити повністю.

1. Визнати за ОСОБА_1 право на
спадщину за заповітом у вигляді
житлового будинку « А», загальною
площею 48,80м2, житловою площею
30,40 м2, з господарсько-побутовими
будівлями та спорудами: «Б»-сараєм, «В»
- кухнею, № 1,2-огорожею, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

2. Визнати за ОСОБА_1 право
власності на цілий житловий будинок «
А», загальною площею 48,80м2, житловою
площею 30,40 м2, з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами: «Б»-сараєм, «В» - кухнею, №
1,2-огорожею, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1.

3. Стягнути з ОСОБА_1 користь
держави судовий збір в розмірі 04 гр. 50
коп. ( чотири гр. 50 коп. )

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку на
апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Антрацитовській міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Антрацитівського

міськрайонного суду
Л. Г. Чигрина