Номер провадження № 22-ц/785/2797/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Процик М.В.,

при секретарі - Булгак Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, реєстраційної
служби по Великомихайлівському району
Великомихайлівського міжрайонного
управління юстиції Одеської області,
відділу Держземагенства у
Великомихайлівському районі Одеської
області, Великомихайлівської селищної
ради Одеської області,
Великомихайлівського бюро технічної
інвентаризації Одеської області, третя
особа - Великомихайлівська районна
державна нотаріальна контора, про
визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя, визнання частково
недійсним договору дарування
житлового будинку, скасування
державної реєстрації права приватної
власності на житловий будинок,
визнання права приватної власності на ?
частину житлового будинку, визнання
незаконним рішення про передачу у
власність земельної ділянки, визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку,
скасування державної реєстрації права
власності на земельну ділянку, за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Великомихайлівського районного суду
Одеської області від 24 грудня 2013 року,

встановила:

В березні 2013 р. ОСОБА_4 звернулася до
суду з вищевказаним уточненим в
подальшому позовом (Т. 1, а. с. 3 - 7, 94 - 95, 251
- 252), в якому на підставі ст. ст. 22, 28, 29
КпШС України, ст. ст. 60, 61, 68, 69, 70, 71 СК
України, ст. ст. 203, 215, 216, 369, 391, 392, 717, 719 ЦК
України остаточно просила: 1) визнати
житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю подружжя -
ОСОБА_4 і ОСОБА_5; 2) визнати частково
недійсним договір дарування житлового
будинку по АДРЕСА_1, укладеного між
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідченого 22 грудня
2010 року за реєстровим № 1-2167
Великомихайлівською районною
державною нотаріальною конторою; 3)
скасувати рішення
Великомихайлівського бюро технічної
інвентаризації від 24.12.10 р. про державну
реєстрацію за ОСОБА_6 права приватної
власності на 1/1 ч. житлового будинку по
АДРЕСА_1 на підставі договору дарування
від 22.12.10 р., посвідченого за реєстровим
№ 1-2167 Великомихайлівською районною
державною нотаріальною конторою; 4)
визнати незаконним і скасувати рішення
Великомихайлівської селищної ради
Великомихайлівського району Одеської
області № 420-УІ від 13.04.12 р. про передачу
у власність ОСОБА_6 земельної ділянки
площею 0,0944 га., розташованої по АДРЕСА_1
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна ділянка); 5) визнати
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 779573 від 14.07.12 р., згідно з яким на
підставі рішення Великомихайлівської
селищної ради Великомихайлівського
району Одеської області № 420-УІ від
13.04.12 р., ОСОБА_6 є власником земельної
ділянки площею - 0,0944 га. за кадастровим
№ :02:003:0176, розташованої по
АДРЕСА_1, цільове призначення якої для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка); 6)
скасувати рішення відділу Держкомзему
у Великомихайлівському районі
Одеської області про державну
реєстрацію вказаного акту 14.07.12 в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 01555; 7)
визнати за ОСОБА_4 право приватної
власності на ? ч. житлового будинку з
надвірними будівлями і спорудами по
АДРЕСА_1.

Свої вимоги ОСОБА_4 мотивувала тим, що
з ОСОБА_5 вона перебувала у шлюбі з 27.09.75
р. по 11.05.02 р.. За час шлюбу, за рахунок їх
спільних коштів та трудових зусиль
ними було побудовано житловий будинок
по АДРЕСА_1 (далі - Житловий будинок). У
1997 р. будівництво житлового будинку
було закінчено, він був готовий для
здачі в експлуатацію. З 13.01.01 р. вона
зареєстрована у цьому житловому
будинку.

У 2007 р. вона звернулася до позивача з
пропозицією провести добровільний
поділ житлового будинку, від чого
колишній чоловік відмовився. 28.08.07 р.
житловий будинок було прийнято в
експлуатацію, про що складено
відповідний акт. Розпорядженням
Великомихайлівської
райдержадміністрації від 05.09.07 р.
вказаний акт було затверджено. 15.10.07 р.
Великомихайлівською селищною радою
ОСОБА_5 було видано Свідоцтво про
власності на житловий будинок. Право
власності на житловий будинок було
зареєстровано за ОСОБА_5, про що 25.10.07 р.
видано витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно.

22.12.10 р. ОСОБА_5 згідно нотаріального
посвідченого Великомихайлівською
районною державною нотаріальною
контрою договору подарував житловий
будинок їх сину ОСОБА_6.

14.07.12 р. ОСОБА_6, на підставі рішення
Великомихайлівської селищної ради від
13.04.12 р., отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 779573, відповідно до якого останній є
власником земельної ділянки площею -
0,0944 га., кадастровий № :02:003:0176, по
АДРЕСА_1, цільове призначення земельної
ділянки - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка).

14.07.12 р. відділ Держкомзему у
Великомихайлівському районі
зареєстрував вищевказаний державний
акт на право власності на земельну
ділянку в Книзі записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 01555.

Вважає, що вищевказаними діями
відповідачі порушили її право на ?
частину житлового будинку та право на
отримання нею у приватну власність
частини земельної ділянки біля
житлового будинку.

15.08.13 р. (Т. 1, а. с. 194) ОСОБА_5, ОСОБА_6
надали суду заяву про застосування
строку позовної давності, з посилання
на те, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було
розірвано 11.05.02 р., а з позовом остання
звернулася до суду 29.03.13 р..

19.11.13 р. до суду надійшла заява ОСОБА_4
про поновлення строку позовної
давності (Т. 2, а. с. 6 - 8). ОСОБА_4
посилалася на те, що під час розірвання
шлюбу було досягнуто домовленості про
проживання їх доньки ОСОБА_9 у
житловому будинку. Про порушення свого
права вона взнала лише у липні 2007 р.,
коли донька ОСОБА_9 повідомила, що їй
перешкоджають проживати в жилому
будинку.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав уточнені позовні
вимоги та заяву про поновлення строку
позовної давності.

Відповідачі позов не визнали. ОСОБА_5
посилався на те, що житловий будинок
побудовано за рахунок двох кредитів,
які сплатив він сам. Перейшли проживати
у будинок приблизно у 1993 - 1994 р. р.. З 1998 р.
він разом з позивачкою стали займатися
підприємництвом. У 2000 р. придбали жилий
будинок у АДРЕСА_2, у якому проживала
позивачка разом з донькою ОСОБА_9. Після
розлучення у 2002 р. позивачці залишився
жилий будинок в АДРЕСА_2 та магазин з
товаром.

Відповідач ОСОБА_6 пояснив, що у
жилому будинку стали проживати з 1992 р..
З 2000 р. за будинком ніхто не дивився. З
2003 р. по 2007 р. він разом з батьком
проводили у будинку відновлювальні
ремонтні роботи, на які витратили 20 000
доларів.

Представник реєстраційної служби по
Великомихайлівському району
Великомихайлівського міжрайонного
управління юстиції заперечував проти
задоволення позову в частині
скасування державної реєстрації права
власності на житловий будинок,
оскільки реєстраційна служба не є
правонаступником БТІ.

Великомихайлівська селищна рада,
відділ Держземагенства у
Великомихайлівському районі свої
представників у судове засідання не
направили. Про час і місце розгляду
справи сповіщені належним чином.
Надали суду заяви про часткове
визнання позову, просили розглянути
справу за відсутності їх представника.

Комунальне підприємство
«Великомихайлівське бюро технічної
інвентаризаці» надало суду заяву про
слухання справи за відсутності його
представника.

Великомихайлівська районна державна
нотаріальна контора свого
представника в судове засідання не
направило. Про час і місце розгляду
справи сповіщене належним чином. Заяв
та клопотань суду не надала.

Рішенням Великомихайлівського
районного суду Одеської області від
24.12.13 р. (Т. 2, а. с. 93 - 103) позов ОСОБА_4
задоволений. Поновлено строк позовної
давності. Визнано житловий будинок з
надвірними будівлями і спорудами по
АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю
подружжя - ОСОБА_4 і ОСОБА_5. Визнано
частково недійсним договір дарування
житлового будинку по АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
посвідчений 22.12.10 р. за реєстровим № 1-2167
Великомихайлівською районною
державною нотаріальною конторою.
Скасовано рішення
Великомихайлівського бюро технічної
інвентаризації від 24.12.10 р. про державну
реєстрацію за ОСОБА_6 права приватної
власності на 1/1 ч. житлового будинку по
АДРЕСА_1 на підставі договору дарування
від 22.12.10 р., посвідченого за реєстровим
№ 1-2167 Великомихайлівською районною
державною нотаріальною конторою.
Визнано незаконним і скасовано рішення
Великомихайлівської селищної ради
Великомихайлівського району Одеської
області № 420-УІ від 13.04.12 р. про передачу
у власність ОСОБА_6 земельної ділянки
площею 0,0944 га., розташованої по АДРЕСА_1
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна ділянка). Визнано
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 779573 від 14.07.12 р., згідно з яким на
підставі рішення Великомихайлівської
селищної ради Великомихайлівського
району Одеської області № 420-УІ від
13.04.12 р., ОСОБА_6 є власником земельної
ділянки площею - 0,0944 га. за кадастровим
№ :02:003:0176, розташованої по
АДРЕСА_1, цільове призначення якої для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка). Скасовано
рішення відділу Держкомзему у
Великомихайлівському районі Одеської
області про державну реєстрацію
вказаного акту 14.07.12 в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 01555.
Визнано за ОСОБА_4 право приватної
власності на ? ч. житлового будинку з
надвірними будівлями і спорудами по
АДРЕСА_1. Вирішено питання щодо судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.
Посилається на те, що рішення ухвалено
при невідповідності висновків суду
обставинам справи, з порушенням норм
матеріального (ст. 57, 60, 70, 72 СК України)
ат процесуального (ст. ст. 10, 60, 213 ЦК
України) права: - безпідставно
поновлено строк позовної давності,
оскільки шлюб розірвано у травні 2002 р.,
про що позивачці було достовірно
відомо; - житловий будинок не є спільним
сумісним майном подружжя. Його
прийнято в експлуатацію 28.08.07 р.; -
безпідставним є висновок суду про
скасування рішень органів державної
виконавчої влади про реєстрацію права
власності.

Апелянт та його представник в
судовому засіданні підтримали доводи
та вимоги, які викладені в апеляційній
скарзі.

ОСОБА_6 вважав, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, рішення суду
першої інстанції скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в позові.

ОСОБА_4 в письмових запереченнях на
апеляційну скаргу вважала необхідним
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін. Посилалась на те, що
про порушення свого права вона взнала у
серпні 2007 р.. Після чого вона звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_5 у листопаді
2007 р.. Житловий будинок було закінчено
будівництвом у 1995 р., під час шлюбу. Саме
з цього часу він був придатний для
проживання в ньому. На час укладання
договору дарування ОСОБА_5 достовірно
було відомо про існування спору щодо
житлового будинку. Наявність
державного акту на земельну ділянку, на
якій розміщений житловий будинок,
порушує її право на отримання у
власність частини присадибної
земельної ділянки.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав доводи та вимоги,
які викладені в письмових запереченнях
на апеляційну скаргу.

Реєстраційна служба по
Великомихайлівському району
Великомихайлівського міжрайонного
управління юстиції Одеської області,
відділ Держземагенства у
Великомихайлівському районі Одеської
області, Великомихайлівська селищна
рада Одеської області,
Великомихайлівське бюро технічної
інвентаризації Одеської області та
Великомихайлівська районна державна
нотаріальна контора своїх
представників в судове засідання не
направили. Про час і місце розгляду
справи сповіщені належним чином. Заяв
та клопотань суду не наддали.

Згідно із ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши осіб, які прийняли участь в
судовому засіданні, обговоривши доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при ухваленні рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Статтями 213, 214 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилалися як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд
вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 3) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ОСОБА_4, суд першої інстанції
виходив з обґрунтованості позовних
вимог (Т. 2, а. с. 97 - 102).

Колегія суддів, вважає, що суд першої
інстанції, на підставі наданих
сторонами і досліджених судом доказів,
дійшов правильного висновку про
задоволення позову ОСОБА_4 в частині: -
визнання житлового будинку спільною
сумісною власністю подружжя; - визнання
за позивачкою права власності на ? ч.
житлового будинку; - визнання
незаконним і скасування рішення
Великомихайлівської селищної ради про
надання у приватну власність ОСОБА_6
земельної ділянки; - визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку; - скасування рішень
реєстраційних органів щодо реєстрації
права власності на житловий будинок та
державного акту на право власності на
земельну ділянку. Висновки суду в цій
частині відповідають обставинам
справи, нормам матеріального (ст. ст. 22,
27, 29 КЗпШ України, ст. ст. 68, 70, 72 СК
України) та процесуального (ст. ст. 10, 11,
60, 179, 213 ЦПК України) права.

Судом правильно встановлено, що
житловий будинок є спільним сумісним
майном подружжя. Доводи апелянта про
безпідставність визнання житлового
будинку об'єктом спільної сумісної
власності подружжя, поновлення строку
позовної давності є необґрунтованими.
Судом встановлено, що хоча житловий
будинок було прийнято в експлуатацію у
2007 р., через п'ять років після
розірвання шлюбу, однак будівництво
житлового будинку було закінчено у 1995
р., під час шлюбу. Таким чином, він є
спільним сумісним майном подружжя.
Вірним є висновок суду, про те, що
позивачка про порушене право взнала у
серпні 2007 р.. Саме з цього часу ОСОБА_5
порушив досягнуті домовленості щодо
проживання в житловому будинку доньки
ОСОБА_9. Вперше ОСОБА_4 з позовом про
поділ спільного сумісного майна
подружжя звернулася до суду у
листопаді 2007 р.. Під час розгляду її
позову стало відомо, що житловий
будинок ОСОБА_5 у 2010 р. подарував ОСОБА_6.

Доводи апелянта щодо
безпідставності висновку суду про
скасування рішень органів державної
виконавчої влади про реєстрацію права
власності на житловий будинок та
державного акту на право власності на
земельну ділянку на заслуговують на
повагу, оскільки судом правильно
встановлено, що порушено право
позивачки на ? частину житлового
будинку. Видача державного акту на
право власності на присадибну ділянку,
його державна реєстрація порушує право
позивачки на отримання нею у приватну
власність частини земельної під
житловим будинком. Яка частина
земельної ділянки може належати
позивачці залежить від варіанту поділу
житлового будинку в натурі.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції про визнання житлового
будинку спільною сумісною власністю
подружжя, визнання за позивачкою права
власності на ? ч. житлового будинку,
визнання незаконним і скасування
рішення Великомихайлівської селищної
ради про надання у приватну власність
ОСОБА_6 земельної ділянки, визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку,
скасування рішень реєстраційних
органів щодо реєстрації права
власності на житловий будинок та
державного акту на право власності на
земельну ділянку зроблені на підставі
наданих сторонами та досліджених у
судовому засіданні доказів, при
повному, всебічному і об'єктивному
з'ясуванні обставин, на які посилалися
сторони як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Вірним є висновок суду про
необхідність визнання договору
дарування житлового будинку від 22.12.10 р.
частково недійсним. Цей висновок суду
відповідає обставинам справи,
вищевказаним нормам матеріального та
процесуального права. Разом з тим,
обґрунтувавши свій висновок в
мотивувальній частині рішення щодо
необхідності визнання частково
недійсним договору дарування
житлового будинку від 22.12.10 р., суд
першої інстанції в резолютивній
частині рішення також вказав про
визнання частково недійсним договору
дарування від 22.12.10 р.. Разом з тим, суд
не вказав в якій саме частині необхідно
визнати вказаний договір недійсним.
Таким чином, в частині часткового
визнання недійсним договору дарування
від 22.12.10 р., рішення суду першої
інстанції підлягає зміні. Необхідно
визнати недійсним договір дарування
житлового будинку від 22.12.10 р. саме в
частині дарування 1/ 2 ч. житлового
будинку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд
має право змінити рішення суду першої
інстанції. Підставою для зміни рішення
суду є невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Ураховуючи, що невідповідність
висновків суду обставинам справи
призвели до неправильного вирішення
справи в частині визнання частково
недійсним договору дарування, рішення
суду першої інстанції в цій частині
підлягає зміні. Необхідно визнати
недійсним договір дарування житлового
будинку АДРЕСА_1, укладений 22.12.10 р. між
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідчений
державним нотаріусом
Великомихайлівської районної
державної нотаріальної контори
Трофімовою С.О. за реєстровим № 1-2167 в
частині дарування 1/ 2 частини
вищевказаного житлового будинку.

Підстави для скасування, зміни решти
рішення в межах доводів апеляційної
скарги ОСОБА_5 відсутні. Тому, в решті
рішення суду першої інстанції
необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити частково.

Рішення Великомихайлівського
районного суду Одеської області від 24
грудня 2013 року в частині визнання
частково недійсним договору дарування
житлового будинку по АДРЕСА_1,
укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
посвідченого 22 грудня 2010 року за
реєстровим № 1-2167 Великомихайлівською
районною державною нотаріальною
конторою - змінити.

Визнати недійсним договір дарування
житлового будинку АДРЕСА_1, укладений 22
грудня 2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
посвідчений державним нотаріусом
Великомихайлівської районної
державної нотаріальної контори
Трофімовою С.О. за реєстровим № 1-2167 в
частині дарування 1/ 2 частини
вищевказаного житлового будинку.

В решті рішення - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
Л. А. Гірняк

М. В. Процик