УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С., суддів:
Висоцької В.С., Гримич М.К.,
Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визначення порядку
користування власністю та розподіл
особових рахунків, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 та її представника -
ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду
Херсонської області від 10 вересня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення
порядку користування власністю та
розподіл особових рахунків.

Позовні вимоги мотивувала тим, що
згідно свідоцтва про право власності
вданого 02 березня 1995 року виконавчим
комітетом Новокаховської міської ради
Херсонської області народних
депутатів їй та відповідачу на праві
спільної сумісної власності належить
квартира АДРЕСА_1. З 2001 року позивач
знаходилась за межами України на
заробітках, іноді приїздила в Україну,
де проживала за вказаною адресою, та
матеріально допомагала своїй дочці
ОСОБА_4 На початку грудня 2012 року
позивачка повернулась до України на
постійне місце проживання, проте
відповідачка стала чинити перешкоди у
користуванні власністю. Позивач
зазначала, що іншого місця проживання
вона не має, у зв'язку з чим, вимушена
звернутись до суду з позовом про
визначення порядок користування
власністю, а саме: спірною квартирою,
шляхом виділення їй в користування
кімнати загальною площею 16,7 кв.м, та
тераси загальною площею 4,7 кв.м, кімнати
загальною площею 10,8 та 11,8 кв.м. залишити
у користуванні відповідачки, кухню,
ванну, вбиральню, коридор та вхід у
квартиру залишити у спільному
користуванні. Також просила поділити
особові рахунки зі сплати
житлово-комунальних послуг.

Рішенням Новокаховського міського
суду Херсонської області від 10 червня
2013 року позов задоволено.

Визначено між співвласниками ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 порядок користування квартирою
АДРЕСА_1, відповідно до якого виділено
ОСОБА_3 у користування кімнату площею
16,7 кв.м та терасу площею 4,7 кв.м;
виділено ОСОБА_4 у користування кімнати
площею 11,8 кв.м, та 10,8 кв.м; кухню, ванну
кімнату, коридор та вхід у квартиру -
залишено в загальному користуванні
співвласників ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Розділено між співвласниками ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 особові рахунки по оплаті
витрат по утриманню квартири АДРЕСА_1,
відповідно до встановленого порядку
користування.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 10 вересня 2013
року змінено рішення суду першої
інстанції в частині визначення порядку
користування власністю. Залишено
терасу площею 4,7 кв.м у загальному
користуванні співвласників ОСОБА_3 та
ОСОБА_4.

Рішення суду в частині поділу
особового рахунку скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні
позову. В решті рішення залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, виходив з того
обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_3

Скасовуючи рішення місцевого суду в
частині поділу особового рахунку,
апеляційний суд зазначив, що розділ
особових рахунків здійснюється
уповноваженими на це органами в
позасудовому порядку, у зв'язку з чим
позов заявлений передчасно. Крім того,
залишаючи терасу площею 4,7 кв.м у
загальному користуванні
співвласників, зазначив, що вказане
приміщення не є житловим, а тому не може
залишатися у користуванні лише одного
співвласника.

Проте, погодитися з такими висновками
судів в повному обсязі погодитися не
можна.

Судом встановлено, що підставі
свідоцтва про право власності на житло
виданого виконавчим комітетом
Новокаховської міської Ради народних
депутатів 02 березня 1995 року ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на праві спільної сумісної
власності належить квартира АДРЕСА_1
(а.с.8). ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу
змінила прізвище на «ОСОБА_4».

Згідно довідки виданої Комунальним
підприємством «Новокаховське
житлово-експлуатаційне управління» 26
грудня 2012 року в спірній квартирі
зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, та
неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.10)

Відповідно до технічного паспорту,
спірна квартира розташована на першому
поверсі двохповерхового будинку та
складається з 3-х кімнат, загальною
площею 55,3 кв.м, житловою площею 39,3 кв.м,
з яких одна кімната - 10,8 кв.м, друга -16,7
кв.м, третя кімната 11,2 кв.м. На кожного
зі співвласників припадає по 19,65 кв.м
житлової площі. Кімната, яку позивач
просить виділити їй в користування
загальною площею 16,7 кв.м є прохідною
кімнатою та має вихід на терасу,
загальною площею 4,7 кв.м.

Відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Частиною 2 ст. 370 ЦК України визначено,
що у разі виділення частки із майна, що
є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві сумісної
власності є рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю.

Частиною 1 ст. 369 ЦК України передбачено,
що співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.
14 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 1995 року «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»,
квартира, яка є спільною сумісною чи
спільною частковою власністю, на
вимогу учасника (учасників) цієї
власності підлягає поділу в натурі,
якщо можливо виділити сторонам
ізольовані жилі та інші приміщення із
самостійними виходами, які можуть
використовуватись як окремі квартири
або які можна переобладнати в такі
квартири. У протилежному випадку може
бути встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

Проте, визначаючи порядок користування
приміщеннями квартири, суди не
звернули уваги, що житлова кімната,
площею 16,7 кв.м не є ізольованою.

Таким чином, судами обох інстанцій при
розгляді позовних вимог в цій частині
неповно з'ясовані обставини справи і не
надано їм належної оцінки, а з'ясування
цих обставин має суттєве значення для
правильного вирішення спору, за таких
обставин рішення судів в цій частині
підлягають скасуванню з підстав,
передбачених 338 ЦПК України, з
передачею справи на розгляд до суду
першої інстанції.

В частині відмови в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 про розподіл
особових рахунків, рішення суду
апеляційної інстанції є обґрунтованим,
доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись статтями 336, 338, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 та її
представника - ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Новокаховського міського суду
Херсонської області від 10 червня 2013
року та рішення апеляційного суду
Херсонської області від 10 вересня 2013
року в частині вирішення позовних
вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення
порядку користування власністю
скасувати, справу в цій частині
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 10 вересня 2013 року в частині
вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про розподіл особових рахунків
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.С. Ткачук судді:
В.С. Висоцька
М.К.
Гримич
В.М. Колодійчук
О.В. Умнова