З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2014 року Черкаський районний
суд Черкаської області в складі:
головуючої-судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
Позивач звернувся до суду з указаним
позовом і просить визнати ОСОБА_3
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням, посилаючись на те,
що вона є власником ? домоволодіння
АДРЕСА_1, де зареєстрований відповідач,
який з квітня 2009 року там не проживає.
Позивач подала заяву про розгляд
справи без її участі, проти заочного
розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не
з»явився з невідомих суду причин, хоча
про день, час та місце судового
розгляду справи був належним чином
повідомлений, а тому за згодою позивача
проводиться заочний розгляд справи.
Позов підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивачу на праві
приватної власності належить ? будинку
АДРЕСА_1, що підтверджується договором
міни, згідно якого позивачка обміняла
свою квартиру на ? будинку відповідача
і стала власником указаної частини
будинку. Після міни відповідач з
реєстрації за адресою, по якій
розташований будинок не знявся, а
квартиру отриману в обмін на ? будинку -
продав, тому з'ясувати його місце
проживання на даний час не можливо.
За положеннями ч.1 ст.317 та ч.1 ст.319 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном, і він
реалізовує їх на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено,
що право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше Глава 28 ЦК України
визначає житло об'єктом права
приватної власності.
Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст.383 ЦК та ст.150 ЖК
України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у права
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.
Чинним законодавством не передбачено
перехід прав та обов'язків
попереднього власника до нового в
частині збереження права користування
житлом членів сім'ї колишнього
власника чи колишнім власником.
Відповідач у вказаному домоволодінні
не проживає з 10 квітня 2009 року, з
моменту укладення договору міни,
особистих речей відповідача у будинку
не має. Вказане стверджується актом від
29 січня 2014 року складеного за участю
сусідів, підписи, яких засвідчені
секретарем сільської ради.
За таких обставин суд вважає, що
відповідач втратив право користування
На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.10, 213, 215, 224, 226 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням -
Заяву про перегляд заочного рішення
відповідач може подати протягом 10 днів
з дня отримання його копії до
Черкаського районного суду.
У 10 денний строк з дня проголошення
заочного рішення позивачем може бути
подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Черкаської області
через районний суд.
Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його перегляд та
оскарження, а в разі оскарження - після
розгляду справи апеляційним судом,
якщо воно не буде скасоване.

Суддя: Л. Б. Соколишина