Справа № 4-c/267/3/14
Ухвала

Іменем України

30 січня 2014 року
м.Макіївка

Гірницький районний суд міста Макіївки
Донецької області в складі:

головуючого судді
Колієва С.А.

при секретарі
Забавській Т.О.

за участю представника скаржника
ОСОБА_1

представника відділу ДВС

Гірницького району м. Макіївки
Богун Н.О.

представника зацікавленої особи

ПАТ «ПриватБанк»
Сороки М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_4 на дії державного виконавця
Гірницького відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції,-

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до Гірницького
районного суду м. Макіївки Донецької
області з вказаною скаргою в якій
зазначив, що на виконання Гірницького
ВДВС Макїівського МУЮ перебуває
відкрите виконавче провадження про
стягнення з нього на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» суми боргу у розмірі 1 153
141,15 гривень. Вказане виконавче
провадження було відкрито постановою
від 12.02.2013 року головним державним
виконавцем Гірницького ВДВС
Макіївського МУЮ на підставі поданої
заяви стягувача та виданого
виконавчого листа №2/0510/351/2012
Гірницьким районним судом м. Макіївки.
Зазначає, що вказана постанова про
відкриття виконавчого провадження
винесена з порушеннями вимог ЗУ «Про
виконавче провадження», оскільки її
зміст не відповідає резолютивній
частині рішення суду, на підставі якого
вона була винесена: так рішенням суду
вирішено про солідарне стягнення з
ОСОБА_4 та ТОВ «Магістр» суми боргу за
кредитним договором, тоді як у
постанові про відкриття виконавчого
провадження зазначено про стягнення
цієї суми лише з ОСОБА_4 Крім того, 19
лютого 2013 року державним виконавцем з
метою виявлення майна боржника були
зроблені запити до реєстраційної
служби Макіївського МУЮ, управління
земельних ресурсів, МРЕВ ДАІ, державної
інспекції сільського господарства у
Донецькій області. Отримавши відповідь
лише з єдиного державного реєстру
заборон відчужень об'єктів нерухомого
майна та реєстру іпотек, державний
виконавець самостійно визначив
порядок звернення стягнення та склав
акт опису й арешту майна боржника кафе
«Хай Вей», яке розташоване за адресою:
м. Красноармійськ, вул. Шмідта, 7а. Крім
того, оскільки вказане майно перебуває
у іпотеці, то звернення на нього
можливе лише, за наявності письмової
згоди на це іпотеко держателя, однак
такої згоди у матеріалах виконавчого
провадження не має. Також зазначив, що
акт опису та арешту майна від 26.02.2013
року складений з порушеннями вимог
закону: дана виконавча дія проводилася
на території іншого органу державної
виконавчої служби, без повідомлення та
погодження з начальником відповідного
відділу ДВС; в акті не зазначені дати
народження осіб, які ніби то були
присутніми в якості понятих при його
складанні, що унеможливлює перевірити
їх дієздатність; також в акті не
вказані повні анкетні дані
представника стягувача, правова
підстава на якій вони є повноважними
представниками стягувача; не можливо
ідентифікувати особу, якій описане та
арештоване майно передано на
зберігання. Вказані обставини свідчать
про грубе порушення державним
виконавцем вимог Закону при відкриття
та здійсненні вищевказаних виконавчих
дій, у зв'язку з чим постанова про
відкриття виконавчого провадження та
складений акт опису й арешту майна
боржника від 26.02.2013 року підлягають
скасуванню.

В судовому засіданні представник
скаржника ОСОБА_1 скаргу підтримала,
надала суду пояснення, аналогічні
викладеним у скарзі.

Представник Гірницького відділу ДВС
Макіївського МУЮ Богун Н.О, скаргу не
визнала, заперечувала проти її
задоволення. Вказала, що дане виконавче
провадження, та проведені у ньому
виконавчі дії в тому числі й акт опису
та арешту нерухомого майна були
здійснені у відповідності до вимог ЗУ
«Про виконавче»; постанова про
відкриття виконавчого провадження
винесена законно, та відповідає всім
вимогам визначеним Законом та
відповідною Інструкцією й підстав для
її скасування не має. Опис та арешт
майна боржника також був проведений
згідно вимог Закону.

Представник зацікавленої особи ПАТ КБ
«Приват Банку» Сорока М.С., який діє на
підставі довіреності, заперечував
проти задоволення скарги. Зазначив, що
на виконанні Гірницького ДВС
Макіївського МУЮ перебуває виконавче
провадження стосовно стягнення з
ОСОБА_4 суми боргу за кредитним
договором. Вказане виконавче
провадження було відкрито за заявою
Банку та на підставі виданого судом
виконавчого листа. Також при укладенні
кредитного договору Банку в іпотеку
боржником було передано нерухоме майно
кафе «Хай Вей» та Банк згоден на
реалізацію вказаного майна, оскільки
зацікавлений у як найскорішому
повернення боргу. Вважав, що постанову
про відкриття виконавчого провадження
та проведення опису й арешту
нерухомого майна боржника законними.

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та
матеріали виконавчого провадження, суд
приходить до переконання, що скарга є
необґрунтованою та задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Згідно положень ст.17 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою зокрема
такі виконавчі документи: виконавчі
листи, що видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 Закону України
«Про виконавче провадження» (далі
Закон) державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 22 Закону визначено, що
виконавчі документи можуть бути
пред'явлені до виконання в такі строки:
1) посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців; 2) інші
виконавчі документи - протягом року,
якщо інше не передбачено законом.

З матеріалів виконавчого провадження
встановлено, що 11 лютого 2013 року до
Гірницького ВДВС Макіївського МУЮ
звернувся представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» з заявою про прийняття до
виконання виконавчого листа виданого
Гірницьким районним судом м. Макіївки
від 05.12.2012 року у справі №2/0510/351/2012 про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованості за
кредитом у розмірі 1 151 321,15 гривень,
судового збору у розмірі 1700,00 гривень
та витрат на ІТО 120 гривень. До заяви був
долучений виконавчий лист виданий
Гірницьким районним судом від 05.12.2012
року №2/0510/351/12 на підставі рішення
Гірницького районного суду м. Макіївки
від 26 вересня 2012 року про солідарне
стягнення з ОСОБА_4 та ТОВ «Магістр» на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованості за кредитним договором
у сумі 144 397,07 доларів США, що за курсом
7,9733 відповідно до службового
розпорядження НБУ №205/353 від 15.09.2011 року
складає 1 151 321,15 гривень, судовий збір у
сумі 1700 гривень, та витрати на
інформаційне-технічне забезпечення
судового процесу 120 гривень.

На підставі вказаної заяви та наданого
виконавчого листа 12 лютого 2013 року
головним державним виконавцем
Гірницького ВДВС Макіївського МУЮ
Богун Н.О. було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження за
вказаним виконавчим листом та боржнику
був наданий строк на добровільне
виконання судового рішення строком до
19.02.2013 року.

Оскільки представник стягувача
звернувся до Гірницького ВДВС
Макіївського МУЮ з заявою про
примусове виконання судового рішення у
встановлені законом строки, надав
виконавчий лист, який складений
відповідно до вимог Закону, державним
виконавцем обґрунтовано та законно
було винесено постанову про відкриття
даного виконавчого провадження та
підстав для її скасування не має.

При цьому суд звертає свою увагу на те,
що відповідно до ч.2 ст.368 ЦПК України за
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, чи
прокурора, який здійснював у цій справі
представництво інтересів громадянина
або держави в суді, видається один
виконавчий лист. Якщо на підставі
ухваленого рішення належить передати
майно, що перебуває в кількох місцях,
або якщо рішення ухвалено на користь
кількох позивачів чи проти кількох
відповідачів, суд має право за заявою
стягувачів видати кілька виконавчих
листів, точно зазначивши, яку частину
рішення треба виконати за кожним
виконавчим листом.

Як встановлено, за заявою позивача
судом був виданий виконавчий лист про
стягнення з ОСОБА_4 суми боргу за
кредитним договором у вищевказаній
цивільній справи, та з огляду на те, що
судом вирішено стягувати у солідарному
порядку з обох відповідачів у справі:
ОСОБА_4 та ТОВ «Магістр» вказівка у
постанові державного виконавця про
стягнення всієї суми боргу з ОСОБА_4
посилання скаржника та його
представника на невідповідність
постанови про відкриття виконавчого
провадження резолютивній частині
судового рішення, з огляду на правову
суть солідарного стягнення, не
свідчить про незаконність винесеної
державним виконавцем постанови та
відповідно не може бути підставою для
її скасування.

Також згідно матеріалів встановлено,
що 20 лютого 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося з заявою до Гірницького
ВДВС в якій просило звернути стягнення
на предмет іпотеки - нежитлове
приміщення, що розташоване за адресою:
м. Красноармійськ, вул. Шмідта, б.7а.

За таких обставин, а також враховуючи
пояснення представника Банку, який в
судовому засіданні зазначив, що
ініціатива звернення стягнення на
предмет іпотеки надходила від Банку,
оскільки вони зацікавлені у як
найскорішому повернення коштів,
заборгованих боржниками, посилання
скаржника та його представника про
відсутність згоди іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
є неспроможними.

26 лютого 2013 року державним виконавцем
за участю представників стягувача
ОСОБА_5 та ОСОБА_6. понятих ОСОБА_7,
ОСОБА_8 був проведений акт опису та
арешту майна, яке розташоване за
адресою: м. Красноармійськ, вул. Правди,7
(кафе «Хай Вей»).

Відповідно до приписів ст.20 Закону
визначено, що виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. У разі якщо боржник є юридичною
особою, то виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу. У разі якщо у процесі
виконавчого провадження з'ясувалося,
що майна боржника, на яке можливо
звернути стягнення, недостатньо для
задоволення в повному обсязі вимог
стягувача, але майно боржника виявлено
на території іншого органу державної
виконавчої служби, державний
виконавець звертає стягнення на таке
майно в порядку, передбаченому цим
Законом, за погодженням з начальником
відділу державної виконавчої служби,
якому він підпорядкований, та за умови,
що стягувач авансує витрати на
організацію та проведення виконавчих
дій. Про вчинення виконавчих дій на
території іншого органу державної
виконавчої служби державний
виконавець повідомляє начальникові
такого органу. У разі якщо стягувач не
здійснив авансування витрат на
організацію та проведення виконавчих
дій на території іншого органу
державної виконавчої служби, державний
виконавець звертає стягнення на наявне
майно боржника і після розподілу
стягнутих коштів, якщо їх обсяг
недостатній для задоволення в повному
обсязі вимог стягувача, надсилає
виконавчий документ до органу
державної виконавчої служби за
місцезнаходженням іншого майна
боржника.

З представленого листа на ім'я
начальника ДВС Красноармійського МУЮ
встановлено, що останній повідомлявся
начальником ДВС Гірницького МУЮ Бондар
В.А. про те, що на території ДВС
Красноармійського МУЮ будуть
проводитися виконавчі дії з
примусового виконання рішення суду про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» суми боргу.

Вказане свідчить про виконання
державним виконавцем вимог ст.20 Закону
при здійсненні виконавчих дій на
території іншого органу державної
виконавчої служби.

З складеного акту опису й арешту майна
встановлено, що останній був складений
у присутності двох понятих, які
засвідчили про вчинені державним
виконавцем виконавчих дій своїми
підписами. Стосовно посилань скаржника
на те, що неможливо перевірити
дієздатність осіб, які приймали участь
у цих виконавчих діях в якості понятих,
суд зазначає, що ані скаржником ані
його представником не надано жодних
доказів, які б свідчили про те, що
вищевказані особи є недієздатними чи
обмежено дієздатними, або на час
вчинення оспорювананої виконавчої дії
не досягли повноліття. Крім того, під
час проведення опису та арешту майна,
були присутніми й представники
стягувача, які жодних зауважень до
проведених дій не надали. За таких
обставин само по собі відсутність у
акті вказівки на дату народження
понятих, не може бути підставою для
визнання проведеної виконавчої дії
незаконною.

Також є неспроможними й доводи
скаржника на те, що не були
підтверджені відповідними документами
повноваження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як
представників стягувача, і те, що не
можливо ідентифікувати особу, якій
передано арештоване майно на
зберігання, оскільки в матеріалах
виконавчого провадження містяться
довіреності видані на ім'я ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, відповідно до яких вказаним
особам надано право представляти
інтереси ПАТ КБ «ПриватБанку» в тому
числі в рамках виконавчого
провадження.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії
державного виконавця Гірницького
відділу державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена на протязі
п'яти днів з часу її проголошення, а
особами які брали участь у справі, але
не були присутні під час оголошення
судового рішення - протягом п'яти днів з
часу отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду Донецької області
через Гірницький районний суд м.
Макіївки.

Суддя: