У х в а л а

17 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Макарчука М.А., суддів:
Мазур Л.М., Нагорняка
В.А.,Маляренка А.В., Писаної
Т.О.,розглянувши заяву ОСОБА_6 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 08 листопада 2013 року в справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті
особи: публічне акціонерне товариство
«Платинум Банк», публічне акціонерне
товариство «Астра Банк», публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк»,
публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк», про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з указаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що з 15 липня 1998 року він
перебуває у шлюбі з ОСОБА_6, у якому вони
придбали нерухоме майно та транспортні
засоби. На підставі вимог статей 60, 61, 63,
68, 69, 71 СК України просив визнати
спільною сумісною власністю подружжя
майно, придбане у шлюбі, та визнати за
ним право власності на Ѕ частину
спільного сумісного майна подружжя.

Заочним рішенням Обухівського
районного суду Київської області
від 25 грудня 2012 року позов ОСОБА_7
задоволено. Визнано нежиле приміщення
по АДРЕСА_1; нежиле приміщення по
АДРЕСА_2, нежиле приміщення по АДРЕСА_3;
нежиле приміщення (магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1») по АДРЕСА_4; житловий
будинок по АДРЕСА_5; земельну ділянку
площею 0,06 га по АДРЕСА_6, земельну
ділянку площею 49,79 кв. м по АДРЕСА_4
спільною сумісною власністю ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 Визнано за ОСОБА_7 право
власності на Ѕ частину вказаного майна.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 16 квітня 2013 року рішення
суду першої інстанції в частині
визнання нежилого приміщення по
АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та визнання за ОСОБА_7
права власності на Ѕ частину цього
приміщення скасовано і ухвалено у цій
частині нове рішення, яким у
задоволенні вказаних вимог відмовлено.
У решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 08 листопада 2013
року відмовлено у відкритті
касаційного провадження за скаргою
ОСОБА_6 на вказані судові рішення.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд вказаної ухвали
суду касаційної інстанції на підставі
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме статей
57, 61 Сімейного кодексу України, ст. 52
Цивільного кодексу України, що
призвело до ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів заявник
посилається на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 листопада 2011 року і
від 06 листопада 2012 року, рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 липня 2011 року та
рішення Верховного Суду України від 08
вересня 2010 року і від 29 жовтня 2008
року.

Статтею 355 ЦПК України передбачено, що
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах або
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Заява про перегляд судового рішення до
суду надійшла разом із клопотанням про
поновлення строку на її подання. На
підставі ч. 3 ст. 356 ЦПК України
клопотання підлягає задоволенню, а
процесуальний строк поновленню,
оскільки причини пропуску строку,
вказані заявником, є поважними.

У п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» роз'яснено, що під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Надані для порівняння ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 листопада 2011 року і
від 06 листопада 2012 року, рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 липня 2011 року та рішення
Верховного Суду України від 08 вересня
2010 року і від 29 жовтня 2008 року не можуть
бути прикладом неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції норм матеріального права,
оскільки правові висновки зазначені у
цих судових рішеннях та в ухвалі, про
перегляд якої подано заяву,
ґрунтуються на різних фактичних
обставинах, встановлених судами.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами
ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, то у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись статтями 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення
строку для подання заяви про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 08 листопада 2013
року задовольнити.

Поновити ОСОБА_6 строк для подання
заяви про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 08 листопада 2013 року.

У допуску справи за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6, треті особи: публічне
акціонерне товариство «Платинум Банк»,
публічне акціонерне товариство «Астра
Банк», публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк», публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк», про поділ
майна подружжя до провадження
Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. МакарчукСудді:
Л.М. Мазур А.В. Маляренко В.А. Нагорняк
Т.О. Писана