Справа № 453/956/13
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/1693/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року

м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Штефаніци
Ю.Г., Берези В.І.,

секретаря - Брикайло
М.В.,

з участю:
представника позивача - Адамовського
Ю.В.,

представників
відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Сколівського районного суду
Львівської області від 24 грудня 2013 року
у справі за позовом Сколівської
міської ради Львівської області до
ОСОБА_5 про визнання недійсним ордера №
022 від 14.05.2010 року на вселення у житлове
приміщення та скасування місця
реєстрації,-

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Сколівського районного суду
Львівської області від 24 грудня 2013 року
позов Сколівської міської ради
Львівської області задоволено, визнано
недійсним ордер №022, виданий 14 травня
2010 року ОСОБА_5 на вселення у квартиру
АДРЕСА_1 та скасовано реєстрацію ОСОБА_5
у цій квартирі, стягнуто з неї у користь
позивача 107 гривень 30 копійок судових
витрат.

Рішення суду оскаржила відповідач
ОСОБА_5, просить його скасувати з
підстав неповного з'ясування обставин,
що мають значення для справи,
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
і ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову Сколівської
міської ради Львівської області
відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про видачу їй
ордеру з порушенням порядку і умов,
визначених ст. 59 ЖК України, не
зазначивши, в чому конкретно полягають
ці порушення. Вважає, що
неправомірності дій посадових осіб при
наданні їй жилого приміщення не
встановлено, оскільки по даному факту
не було порушено кримінальної справи і
до посадових осіб за видачу ордерів
мешканцям будинку не вживалися заходи
впливу. Зазначає, що вона перебувала на
кооперативному обліку у Сколівській
міській раді, і з нею, так як і з іншими
учасниками кооперативу, було укладено
договір підряду, згідно з яким вона
зобов"язувавлась власними зусиллями та
за власний рахунок виконати роботи по
облаштуванню непридатного для житла в
момент передачі приміщення
нежитлового фонду Сколівської міської
ради за умови надання їй приміщення, що
підлягає облаштуванню, в безстрокове
користування з метою постійного
проживання у ньому, про що були
відповідні рішення виконавчого
комітету Сколівської міської ради.
Вважає, що підтвердженням
відповідності приміщень будинку
санітарним та технічним нормам є акт
обстеження від 02 березня 2010 року, а
також технічний висновок
спеціалізованої установи,
виготовлений за заявою мешканців
будинку в листопаді 2013 року, про
придатність квартир будинку для
проживання. Апелянт вказує, що вклала
значну частину власних коштів в ремонт
квартири, яку від неї забирають за
оскаржуваним рішенням суду. Крім того,
на думку апелянта, суд не мав права
вирішувати питання про скасування її
реєстрації в квартирі без залучення
компетентного органу міграційної
служби.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторони відповідача в підтримання
апеляційної скарги, заперечення
сторони позивача, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно корінця ордеру №022, виданого
головою Сколівської міської ради 14
травня 2010 року, відповідач ОСОБА_5
вселялася у квартиру АДРЕСА_1 (а.с.7).

Підставою для видачі цього ордеру було
рішення виконавчого комітету
Сколівської міської ради Львівської
області №109 від 16 квітня 2010 року "Про
видачу ордерів на квартири в будинку
№4-а по вул.Братів Вільшинських у
м.Сколе" (а.с.7, 11).

Прийняттю вказаного вище рішення
передувало рішення виконавчого
комітету Сколівської міської ради
Львівської області №58 від 16 березня 2010
року "Про перевід з нежитлового у
житловий будинку №4-а по вул.Братів
Вільшинських у м.Сколе" (а.с.13), після
якого приміщення в будинку почали
надаватись громадянам, які перебували
на кооперативному обліку при
виконавчому комітеті Сколівської
міської ради, для облаштування їх під
житло черговиками за власні кошти.

До переводу вказаного будинку в
житловий, він являв собою нежитлове
приміщення казарми (незавершене
будівництво, 79% готовності), яке було
передано на баланс міської ради у 1999
році.

Рішенням ІІ сесії Сколівської міської
ради Львівської області УІ
демократичного скликання №19 від 24
грудня 2010 року "Про відміну рішень
виконавчого комітету", вказані вище
рішення виконавчого комітету
Сколівської міської ради №58 від 16
березня 2010 року та №109 від 16 квітня 2010
року були відмінені та втратили
чинність (а.с.8).

Підставою для відміни вказаних вище
рішень послугував акт житлової комісії
від 20 грудня 2010 року про
невідповідність приміщень в будинку
вимогам благоустроєного житла (а.с.14).

Факт непридатності вказаної будівлі
для експлуатації під житло
підтверджується також технічним
висновком, складеним Дрогобицьким
відділом Львівського філіалу
Державного науково-дослідного та
проектно-вишукувального інституту
"НДІпроектреконструкція" (а.с.15-18).

Таким чином, судом безспірно
встановлено, що на момент прийняття
рішення про видачу оспорюваного ордеру
та на момент видачі такого ордеру
відповідачеві, надаване їй приміщення
не відповідало вимогам
благоустроєного житла, що є порушенням
вимог ст.ст.50, 58 ЖК України, а тому суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про наявність правових
підстав для визнання такого ордеру
недійсним на підставі ст.59 ЖК України у
зв"язку з неправомірними діями
посадових осіб при вирішенні питання
про надання відповідачеві жилого
приміщення. При цьому, норма ст.59 ЖК
України не передбачає обов"язковою
умовою для визнання недійсним ордеру
на вказаній вище підставі наявність
вироку у кримінальній справі чи іншого
судового рішення про притягнення
винних осіб до відповідальності.

Правильним є також висновок суду про
відсутність підстав для вирішення
питання за наслідками визнання ордеру
недійсним про надання відповідачеві
іншого жилого приміщення, оскільки
відповідач не вселилася в квартиру,
надану їй на підставі недійсного
ордеру.

Відповідач перебуває на загальному
квартирному обліку потребуючих
поліпшення житлових умов при
виконавчому комітеті Сколівської
міської ради за №75 від 25.03.1988 року з
правом першочергового надання їй житла
(на першочерговому квартирному обліку
за №23 від 25.03.1988 року), а тому має право
на отримання житла у встановленому
законом порядку (а.с.84, 85, 88).

Таким чином, суд першої інстанції
правильно вирішив спір, застосувавши
матеріальний закон, який підлягав
застосуванню, під час розгляду справи
не допустив порушень процесуального
закону, які б були підставою для зміни
чи скасування рішення, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1
п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Сколівського районного суду
Львівської області від 24 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного
суду.

Головуючий:
________________ Бойко С.М.

Судді:
________________ Штефаніца Ю.Г.

________________ Береза В.І.