справа № 2-175/6212/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючої - судді Озерянської Ж.М.

при секретарі - Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Територіальної громади в
особі Балівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на
домоволодіння в порядку спадкування за
законом, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2013 року позивачі звернулися до
суду з позовом, в якому просили визнати
за ними, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності в порядку спадкування за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_4, за кожною з них по 1/2 частині
домоволодіння, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 58,1
кв.м., житловою площею 37,9 кв.м. до складу
якого входять: кухня площею 11,4 кв.м.,
житлові кімнати площами 16,8 кв.м., 9.6 кв.м.
та 11,5 кв.м., веранда 5,5 кв.м., комора 3,3
кв.м., з такими господарчими та іншими
спорудами: прибудовою «а», літньою
кухнею «Б», погрібом під Б - «пг»,
прибудовою «б», літньою кухнею «В»,
гаражем «Г», сараєм «Д», сараєм «Е», «т»
- погрібом під Е, сараєм «Ж», сараєм « 3»,
колонкою «К», сараєм «Л», вбиральнею
«М», літнім душем «Н», воротами № 1,
хвірткою № 2, огорожею № 3.

В обґрунтування позову позивачі
вказали, що їх батьками є ОСОБА_5 та
ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_5 помер їх батько
ОСОБА_5. Відкрилась спадщина за законом,
яку прийняв тільки їх брат ОСОБА_4, але
свідоцтво про право на спадщину не
отримував, так як батько за життя не
зареєстрував домоволодіння на своє
ім'я. На дане домоволодіння було видано
«Свідоцтво на забудову садиби в
сільських населених пунктів України»
на ім'я ОСОБА_5 на підставі рішення
виконавчого комітету
Дніпропетровської райради від 11
вересня 1968 року за № 366, але воно
забудовником не було зареєстровано в
установленому законом порядку.
Земельна ділянка, на якій знаходиться
дане домоволодіння, площею 0,2326 га
призначена для будівництва,
обслуговування будинку та
господарських споруд належала їх
батьку на підставі Державного акту на
право приватної власності на землю
серія ДП ДН № 030228, виданого виконкомом
Балівської сільської ради 04.03.1998 року
згідно рішення № 14/ХХІ від 11.06.1993 року і
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 1203, кадастровий
номер земельної ділянки - :02:006:0005.
Їх брат ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Він
був одинокою людиною і сім'ї не мав,
тому вони, його сестри, звернулися до
Дніпропетровської районної державної
нотаріальної контори з заявами про
прийняття спадщини. 07 грудня 2013 року
державним нотаріусом
Дніпропетровської районної державної
нотаріальної контори їм було видане
Свідоцтво про право на спадщину за
законом на земельну ділянку.
Незважаючи на те, що їх право на
спадкове майно, яке залишилося після
смерті брата ніхто не оспорює вони, їм
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
домоволодіння АДРЕСА_1. Тому, вони
звернулися до суду за захистом своїх
спадкових прав.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали суду
заяви в якій просили розглядати справу
без їх участі, позовні вимоги
підтримали та просили задовольнити їх
в повному обсязі.

Представник відповідача
Територіальної громади в особі
Балівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області у судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
в якій просив розглянути справу без
представника сільської ради (а.с.33).

Повно та всебічно вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України,
спадкування здійснюється за законом
або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

У судовому засіданні встановлено, що
згідно договору купівлі-продажу від 11
березня 1965 року укладеного між ОСОБА_7
та ОСОБА_5, останній придбав будинок з
усіма господарськими будівлями та
спорудами в АДРЕСА_1, однак
правовстановлюючий документ на
будинок не оформлював.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 помер, який за часи
свого життя склав заповіт, яким все
своє майно, де б вона не знаходилося і в
чому б вона не складалося, і взагалі все
те, що буде належати йому на день смерті
і на що він по закону буде мати право
заповідав ОСОБА_8 та ОСОБА_4 в рівних
долях. У встановлений законом строк
ОСОБА_8 до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини не
звертався, а 23 жовтня 2013 року подав до
Дніпропетровської районної державної
нотаріальної контори заяву про відмову
від спадщини за заповітом після смерті
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_4
також до нотаріальної контори з заявою
про прийняття спадщини не звертався,
однак фактично прийняв спадкове майно,
вступивши в його володіння.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується актовим записом № 06
від 01 лютого 2012 року Виконавчого
комітету Балівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області в свідоцтві
про смерть серії НОМЕР_3 виданому 01
лютого 2012 року (а.с.26). Після смерті
ОСОБА_4 відкрилася спадщина на земельну
ділянку площею 0,2326 га та домоволодіння,
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, які
він успадкував після смерті батька
ОСОБА_5. Заповіту спадкодавець не
складав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як спадкоємиці за
законом, на підставі ст. 1269, 1270 ЦК
України, в установлений законом
шестимісячний термін звернулися з
заявами про прийняття спадщини до
державного нотаріуса
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори. Так, 07 грудня 2013
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на земельну ділянку площею 0,2326
в межах та згідно з планом, призначеної
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
що розташована в АДРЕСА_1 (а.с.24). Але, в
видачі свідоцтв про право на спадщину
за законом після смерті ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме на
домоволодіння АДРЕСА_1
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, позивачам
було відмовлено, оскільки відсутні
реєстрація права власності за померлим
на спадкове майно, що підтверджується
постановою про відмову у вчинені
нотаріальної дії від 07 грудня 2013 року
(а.с.27).

Згідно з інвентаризаційною справою
станом на 04.12.2004 року правова
документація на будинок за адресою:
АДРЕСА_1 - не виготовлялась, право
власності на ім'я ОСОБА_4 - не
зареєстровано, що підтверджується
листом КП «Новомосковське МБТІ»
Дніпропетровської обласної ради» від
01.04.2013 року № 394/13.

З роз'яснень наданих державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України в Листі № 40-12-2409 від 01.09.2011 року
«Щодо прийняття в експлуатацію
об'єктів, закінчених будівництвом до
05.08.1992 року» вбачається, що 05.08.1992 року
вперше на законодавчому рівні було
встановлено порядок та умови прийняття
в експлуатацію об'єктів будівництва
Постановою КМУ від 05.08.1992 року № 449,
тобто до 05.08.1992 року не передбачалась
процедура введення приватних житлових
будинків в експлуатацію при оформленні
права власності.

З аналізу положень Конституції України
та ЦК України вбачається, що не
потребує введення в експлуатацію
приватних житлових будинків,
збудованих до 05.08.1992 року, при набутті
права власності на такі об'єкти.

Крім того, з листа Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України № 40-19-5376 від 30.07.2012 року «Щодо
порядку прийняття в експлуатацію
самовільно побудованого садового
будинку і розмірів штрафів» видно, що
документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних
будівель і споруд, прибудов до них, які
не підлягають прийняттю в
експлуатацію, вимогам законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, зокрема для потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації.

На теперішній час є чинним Порядок
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків І та II категорій складності,
які збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затверджений Наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства від
24.06.2011 року № 91, в редакції від 13.06.2012
року.

Згідно з п.1.1, п.3.1 Порядку
передбачається прийняття в
експлуатацію усіх закінчених
будівництвом об'єктів, збудованих до
31.12.2009 року без дозволу на виконання
будівельних робіт, заяви про прийняття
в експлуатацію яких подано до 31.12.2012
року, за винятком закінчених
будівництвом до 05 серпня 1992 року
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них.

За приписами абзацу 2 п.3.1 Порядку
документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

Таким чином, на час будівництва та
завершення будівництва житлового
будинку (1973 року побудови), що є
предметом спору, реєстрація права
власності на нього не вимагалась. В
свою чергу, в листі ВССУ № 10-1387/0/4-12 від
27.09.2012 року «Про практику застосування
судами при розгляді справ окремих норм
законодавства про власність та
спадкування» викладено наступну
правову позицію: «Право власності на
збудоване до набрання чинності Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» нерухоме майно в порядку,
який існував на час його спорудження, а
не виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку передбаченому цим
Законом, яка є лише офіційним визнанням
державою такого права, а не підставою
його виникнення».

Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст.
19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» державна
реєстрація прав проводиться на
підставі, зокрема, рішень судів, що
набрали законної сили.

За життя спадкодавець ОСОБА_4 не
зареєстрував належне йому право
власності на спадкове домоволодіння,
зв'язку з чим позивачі не мають
можливості скористатися належним їм
правом на отримання спадщини.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України,
спадкування здійснюється за законом
або за заповітом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець,
який прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину.

Не зважаючи на те, що ніхто не оспорює
спадкове право позивачів, вони не мають
можливості оформити свої спадкові
права, оскільки спадкодавцем ОСОБА_4 за
життя не оформлено правовстановлюючий
документ на спадковий житловий будинок
з господарськими будівлями та
спорудами.

Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10
розділу ІІ Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
при видачі свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно, яке
підлягає реєстрації, нотаріус
перевіряє належність цього майна
спадкодавцеві на підставі
правовстановлюючих документів.

Згідно постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.08р. № 7 «Про судову
практику у справах про спадкування», за
наявності умов для одержання в
нотаріальної конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги про визнання
права на спадщину судовому розгляду не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Таким чином, суд вважає за необхідне
визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку
спадкування за законом після смерті
брата ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 за
кожною по 1/2 частині домоволодіння
АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.
1217, 1218, 1222 ЦК України, ст.ст.10, 57-61, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Територіальної громади в особі
Балівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на
домоволодіння в порядку спадкування за
законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою с. Новосвітловка
Арик-Балицького району Кокчетавської
області, паспорт серії НОМЕР_4 виданий
Дніпропетровським РВ УМВС України в
Дніпропетровській області 17 січня 2002
року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
право власності в порядку спадкування
за законом після смерті брата ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_1, загальною
площею 58,1 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м.,
допоміжною площею 11,4 кв.м., що
складається з: будинку літ. «А-1Ж» (1 -
кухня площею 11,4 кв.м., 2 - кімната площею
16,8 кв.м., 3 - кімната площею 9,6 кв.м., 4 -
кімната площею 11,5 кв.м., І - веранда
площею 5,5 кв.м., ІІ - комора площею 3,3
кв.м.), прибудови літ. «а», літньої кухні
літ. «Б», погрібу під Б літ. «пг»,
прибудови літ. «б», літньої кухні літ.
«В», гаражу літ. «Г», сараїв літ. «Д»,
«Е», «Ж», «З», «Л», погрібу під Е літ.
«пг», колонки літ. «К», вбиральні літ.
«М», літнього душу літ. «Н», воріт № 1,
хвіртки № 2, огорожі № 3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженкою с. Острове Зельвенського
району Гродненської області, паспорт
серії НОМЕР_5 виданий
Дніпропетровським РВ УМВС України в
Дніпропетровській області 19 лютого 1999
року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2,
право власності в порядку спадкування
за законом після смерті брата ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_1, загальною
площею 58,1 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м.,
допоміжною площею 11,4 кв.м., що
складається з: будинку літ. «А-1Ж» (1 -
кухня площею 11,4 кв.м., 2 - кімната площею
16,8 кв.м., 3 - кімната площею 9,6 кв.м., 4 -
кімната площею 11,5 кв.м., І - веранда
площею 5,5 кв.м., ІІ - комора площею 3,3
кв.м.), прибудови літ. «а», літньої кухні
літ. «Б», погрібу під Б літ. «пг»,
прибудови літ. «б», літньої кухні літ.
«В», гаражу літ. «Г», сараїв літ. «Д»,
«Е», «Ж», «З», «Л», погрібу під Е літ.
«пг», колонки літ. «К», вбиральні літ.
«М», літнього душу літ. «Н», воріт № 1,
хвіртки № 2, огорожі № 3.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:
Озерянська Ж.М.