"13" березня 2014 р.
Справа153/2076/13-ц
Ямпільський районний суд Вінницької
у складі головуючого судді Гаврилюк
за участю секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судових засідань у
приміщенні Ямпільського районного
суду Вінницької області у місті Ямпіль
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,
Позивач заявив позов до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,
посилаючись на те, що 04 квітня 2007 року
між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір. Відповідно
до умов кредитного договору Банк надав
доларів США на термін до 02 квітня 2012
року. Відповідач зобов'язався
повернути кредит та сплатити відсотки
за користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановлених
кредитним договором. Позивач
зобов'язання за даним договором
виконав у повному обсязі, а саме - надав
відповідачеві кредит у розмірі,
передбаченому умовами кредитного
договору. Відповідач не надав
своєчасно банку грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією, а також іншими
витратами відповідно до умов договору,
що має відображення у розрахунку
заборгованості за договором №VIY0AE00001463.
Відповідач зобов'язання за вказаним
договором не виконав. У зв'язку із
порушенням зобов'язання за кредитним
договором, відповідач станом на 11
вересня 2013 року має заборгованість -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 753,30 доларів США
заборгованість по комісії за
США пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором. Позивач
просить стягнути з позичальника ОСОБА_1
заборгованість по кредитному договору
Відповідач ОСОБА_1 у судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду справи був
повідомлений у порядку, встановленому
ст.74 ЦПК України - судовими повістками,
направленими рекомендованими
повідомленнями за місцем його
реєстрації, про причини неявки суд не
повідомив (лише на 27 січня 2014 року та на
11 лютого 2014 року подав електронні
повідомлення про відкладення розгляду
справи, в яких просив не розглядати
справу в його відсутність), заперечень
суду не надав. На адресу суду
повернулося рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
року, в якому стоїть відмітка про
отримання листа 26.02.2014 року, з якого
вбачається, що відповідач отримав
судову повістку 26 лютого 2014 року, в чому
особисто розписався. Клопотань про
розгляд справи в його відсутність до
суду не надійшло, у зв'язку з чим у
відповідності зі ст.224 ЦПК України суд
ухвалив проводити заочний розгляд
справи з ухваленням заочного рішення
суду, позивач не заперечує проти такого
Судом встановлені такі обставини
та визначені відповідно до них
Із досліджених судом письмових
доказів - кредитного договору
встановлено, що між сторонами у простій
письмовій формі укладено договір у
вигляді надання банком кредитних
коштів готівкою через касу. Відповідно
до умов кредитного договору
відповідачеві ОСОБА_1 було надано
грошові кошти, тобто кредит на загальну
зобов'язався погашати заборгованість
за кредитом, відсотки за його
використання, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором, однак, як слідує із
розрахунків по договору, не виконав
своїх зобов'язань та допустив
заборгованість станом на 11 вересня 2013
Дослідивши усі докази в їх
сукупності та беручи до уваги
документально підтверджені доводи
позивача, суд вважає встановленим, що
між сторонами виникли спірні договірні
цивільні правовідносини, за якими
позивач зобов'язався надати та надав
грошові кошти (кредит) у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
відповідач ОСОБА_1 зобов'язався
повернути кредит та проценти за
користування кредитом.
Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що між сторонами
виникли спірні договірні цивільні
правовідносини, за якими позивач
зобов'язався надати та надав грошові
кошти (кредит) у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а відповідач
ОСОБА_1 зобов'язався повернути кредит
та проценти за користування кредитом.
Дослідивши надані матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України
за кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК
України зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором.
Якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, стаття 1050 ЦК
України зобов'язує його сплатити
грошову суму відповідно до ст.625 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст.527 ЦК України
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту. Кожна із
сторін у зобов'язанні має право
вимагати доказів того, що обов'язок
виконується належним боржником або
виконання приймається належним
кредитором чи уповноваженою на це
особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.
Відповідно до ст.530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України
боржник, який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
Статтею 610 ЦК України встановлено,
що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Згідно з ч.1, 3 ст.549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.
За правилами статті 551 ЦК України
предметом неустойки може бути грошова
сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства. Розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Згідно з п.1.5 Положення про
порядок видачі Національним банком
України індивідуальних ліцензій на
використання іноземної валюти на
території України як засобу платежу,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 14
жовтня 2004 року №483 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 9
листопада 2004 року за №1429/10028,
використання іноземної валюти як
засобу платежу без індивідуальної
ліцензії дозволяється, якщо
ініціатором або отримувачем за
валютною операцією є уповноважений
банк (ця норма стосується лише тих
операцій уповноваженого банку, на
здійснення яких Національний банк
України видав йому ліцензію та
письмовий дозвіл на здійснення
операції з валютними цінностями).

А як встановлено із досліджених
судом письмових доказів, а саме:
банківської ліцензії №22 (а.с.15), ПАТ КБ
«Приватбанк» надано дозвіл
Національним банком України на
операції з валютними цінностями

Оцінюючи усі докази, що є у справі,
в їх сукупності, суд вважає доведеними
обставини, на які позивач посилається
як на підставу своїх позовних вимог і
має підстави для задоволення позовних
вимог у повному обсязі. А саме, суд має
підстави стягнути із відповідача на
користь позивача 10610,14 доларів США -
заборгованість за кредитом; - 12389,22
доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом; -
753,30 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом; -
15924,06 доларів США - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором.

Оскільки позовні вимоги
задоволено у повному обсязі, судові
витрати, понесені позивачем і
документально підтверджені - згідно
платіжного доручення №INM91BO9IF від 11.09.2013
року, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України
підлягають відшкодуванню із
відповідача у сумі 3170 гривень 17
копійок.

Спірні правовідносини, що виникли
між сторонами врегульовані ст.ст.526, 527,
530, 533, 610, 611, 612, 623, 625, 631, 1048-1050, 1051, 1052, 1054,
1055, 1056, 1056-1 ЦК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 58, 60, 64, 88, 212,
213, 214, 215, 224-226 ЦПК України і на підставі
ст.ст.526, 527, 530, 533, 610, 611, 612, 623, 625, 631, 1048-1050,
1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України,
постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
ст.129 Конституції України, ст.6
Конвенції про захист прав та
основоположних свобод, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» 39676
(тридцять дев'ять тисяч шістсот
сімдесят шість) доларів США 72 цента
заборгованості по кредитному договору
від 04 квітня 2007 року.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» судовий
збір у сумі 3170 (три тисячі сто сімдесят)
гривень 17 копійок.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Ямпільський районний суд Вінницької
області. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Головуючий Т.В.Гаврилюк