Справа № 127/1296/14-ц
Провадження № 2/127/1643/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04.03.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді Овсюк Є.
М.,

при секретарі - Олійник І.Ю.

Розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за позовом
Вінницького національного медичного
університету ім.. М.І.Пирогова до ОСОБА_2
про стягнення вартості навчання,-

ВСТАНОВИВ:

24.01.2014 року Вінницький Національний
медичний університет ім.. А.І.Пирогова
(в подальшому ВНМУ) звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення 81068.51
грн. коштів в рахунок відшкодування
витрат на навчання.

В позові зазначає, що в 2007 році між ВНМУ
та ОСОБА_2 була укладена угода № 92 про
підготовку лікаря,відповідно до якої
медичний університет взяв на себе
зобов'язання забезпечити відповідну
якість та рівень підготовки фахівця, а
ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання
прибути після закінчення вищого
навчального закладу за місцем
направлення та відпрацювати не менше 3
років, а у разі відмови їхати за
призначенням відшкодувати вартість
навчання.

ВНМУ свої зобов'язання виконав, так як
ОСОБА_2 25.06.2013р. закінчив навчання та
отримав диплом спеціаліста і здобув
кваліфікацію лікаря,а ОСОБА_2 взяті на
себе зобов'язання не виконав і на
роботу за місцем направлення не з»
явився, а тому зобов'язаний
відшкодувати вартість навчання,яка
складає 81068.51 грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов
обґрунтовуючи його викладеними
обставинами.

Представник відповідача позов не
визнав, про що надав суду письмові
заперечення.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
встановивши факти і відповідні їм
правовідносини суд приходить до
висновку про обґрунтованість позову і
наявність підстав для його задоволення
враховуючи наступне.

По справі встановлено, що між
Вінницьким Національним медичним
університетом ім.М.І.Пирогова та ОСОБА_2
було укладено угоду № 92 про підготовку
лікаря. ОСОБА_2 було укладено угоду № 92
про підготовку лікаря. ОСОБА_2 буз
зарахований на медичний факультет
університету для навчання за
спеціальністю «лікувальна справа» і в
червні 2013 р. закінчив навчання та
отримав вищу освіту за спеціальністю
«лікувальна справа» і отримав
кваліфікацію лікаря, що
підтверджується дипломом НОМЕР_1.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_2
навчався за рахунок державного бюджету
на державне замовлення і після
закінчення навчання зобов'язався
прибути на місце направлення і
працювати не менше трьох років, а у разі
відмови їхати за призначенням
відшкодувати до державного бюджету
вартість навчання в установленому
порядку.

Свої зобов'язання про відпрацювання за
місцем направлення не менше трьох
років ОСОБА_2 не виконав, на місце
направлення не прибув і до виконання
свої обов'язків як «лікаря загальної
практики - сімейний лікар» не приступив
і натомість 18.06.2013р. повідомив ректору
ВНМУ ім. А.І. Пирогова про відмову їхати
за направленням, та просив вважати
угоду про підготовку лікаря розірваною
з моменту отримання його повідомлення
та просив надати банківські реквізити
отримувача коштів для відшкодування
вартості навчання. Цю ж саму позицію
ОСОБА_2 висловив в листі до Президента
України.

Разом з тим, в подальшому ОСОБА_2
будь-яких дій по оплаті відшкодування
вартості навчання не вчинив і
звернувся до суду з позовом до ВНМУ про
зобов'язання останнього видати йому
довідку про самостійне
працевлаштування і вважає, що медичний
університет, як виконавець державного
замовлення не уповноважений
здійснювати контроль за використанням
державних коштів та звертатись з
позовом до суду про стягнення вартості
навчання, оскільки не є державним
замовником та розпорядником бюджетних
коштів і не має відповідних
повноважень, а так як на виконання п.4
Преамбули Порядку № 992 Міністерством
фінансів України, разом з
Міністерством освіти України,
Міністерством економіки України,
Міністерством юстиції України та
Національним Банком України не
розроблено Порядок визначення та
відшкодування випускниками вартості
навчання у разі порушення ними умов
угоди про працевлаштування і такий
механізм відсутній, будь-які
матеріальні претензії позивача до
нього є неправомірними.

Таким чином, ОСОБА_2 від своєї раніше
зайнятої позиції про згоду на
відшкодування вартості навчання
відмовився.

Підстав для відмови в позові суд не
вбачає.

Відповідно до ч.2 ст. 52 Закону України
«Про освіту» випускники вищих
навчальних закладів , які здобули
освіту за кошти державного або
місцевого бюджету направляються на
роботу і зобов'язані відпрацювати за
направленням і в порядку
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.1 ,2 Указу Президента
України від 23 січня 1996 року за № 77/96
«Про заходи щодо реформування системи
підготовки спеціалістів та
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів» особи, що
навчаються за рахунок державних
коштів, укладають з адміністрацією
вищого навчального закладу угоду, за
якою вони зобов'язуються працювати в
державному секторі народного
господарства не менше ніж три роки. У
разі відмови працювати в державному
секторі народного господарства
випускники відшкодовують в
установленому порядку до державного
бюджету повну вартість навчання.

Відповідно до п.14 Порядку
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням затвердженою постановою
КМУ № 992 від 22.08.1996 р. - у разі неприбуття
молодого фахівця за направленням або
відмови від поважної причини
приступити до роботи за призначенням
…. Випускник зобов'язаний
відшкодувати у встановленому порядку
до державного бюджету вартість
навчання та компенсувати всі витрати.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається,якщо інше не встановлене
договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України - у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Підписуючи угоду про підготовку
лікаря/лікарська справа/ ОСОБА_2 дав
зобов'язання прибути після закінчення
вищого навчального закладу на місце
направлення в відпрацювати не менше
трьох років,а у разі відмови
відшкодувати до державного бюджету
вартість навчання.

Зазначені обставини настали і тому
повинні бути застосовані наслідки
відмови ОСОБА_2 від виконання
покладених на нього зобов'язань.
Твердження відповідача в заперечення
про порушення з боку медичного
університету умов угоди, Закону
України. «Про вищу освіту, Конституції
України суд розцінює як намагання
ухилитись від обов'язку відшкодувати
вартість навчання, а твердження про
відсутність механізму відшкодування
вартості навчання необґрунтованим,
поскільки ОСОБА_2 медичним
університетом надавались банківські
реквізити, на які слід перераховувати
кошти призначені на відшкодування
вартості навчання у Вінницькому
національному медичному університеті
ім. М.І. Пирогова одержувачем яких
являється Держбюджет України.

Розрахунок заборгованості до навчання
ОСОБА_2 відповідає вимогам Закону і
становить 81068.51 грн.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України на
користь позивача слід стягнути
понесені судові витрати.

Враховуючи наведене, керуючись Законом
України «Про освіту» ст..ст. 525,526,611 ЦК
України,Указом Президента України від
23.01.1996 року № 77/96, постановою КМУ № 992
від 22.08.1996 року «Порядок
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням», ст..ст. 57-61,88,212-215,218 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Вінницького національного медичного
університету ім.. М.І. Пирогова кошти в
сумі 81068,51 грн. в рахунок відшкодування
витрат на навчання, а також 810.68 грн.
понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом 19
днів з дня його проголошення.

Суддя:

Справа 127/1296/14-ц

2/127/1643/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

04.03.2014р.
Вінницький міський суд Вінницької
області

В складі: судді Овсюка Є.М.

При секретарі - Олійник І.

Розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за позовом
Вінницького національного медичного
університету ім.. М.І.Пирогова до ОСОБА_2
про стягнення вартості навчання,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Вінницького національного медичного
університету ім.. М.І. Пирогова кошти в
сумі 81068,51 грн. в рахунок відшкодування
витрат на навчання, а також 810.68 грн.
понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом 19
днів з дня його проголошення.

Суддя: