У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

19 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Штелик
С.П.,

суддів: Коротуна В.М.,
Касьяна О.П.,

Дем'яносова М.В.,
Кафідової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, за касаційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на ухвалу Краснолуцького
міського суду Луганської області від 01
жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Луганської області від 25
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні
ініціативи») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

Ухвалою Краснолуцького міського суду
Луганської області від 13
вересня 2013 року, позовну заяву було
залишено без руху з наданням строку для
усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Краснолуцького міського суду
Луганської області від 01
жовтня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 25 листопада 2013 року,
позовну заяву визнано неподаною та
повернуто позивачу з підстав
неусунення недоліків, зазначених в
ухвалі Краснолуцького міського суду
Луганської області від 13 вересня 2013
року.

У касаційній скарзі ТОВ «Кредитні
ініціативи» просить скасувати
постановлені судові ухвали та передати
справу до суду першої інстанції для
вирішення питання про відкриття
провадження у справі, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання
позовної заяви неподаною та повертаючи
її позивачу, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився й
апеляційний суд, виходив з того, що
заявником не виконані вимоги ухвали
Краснолуцького міського суду
Луганської області від 13 вересня 2013
року, зокрема, заявником не було надано
оригіналу квитанції про сплату
судового збору.

Проте такі висновки судів зроблені при
неповному з'ясуванні обставин справи, з
порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до
апеляційної скарги, яка не оформлена
відповідно до вимог, встановлених
статтею 295 цього Кодексу, а також у разі
несплати суми судового збору
застосовуються положення статті 121
цього Кодексу.

Положення ст. 121 ЦПК України щодо
повернення заяви застосовуються в тому
випадку, коли особа в установлений
строк не виконає вимоги ухвали про
усунення недоліків.

Якщо заява не відповідає вимогам
статей 119, 120 ЦПК України або не сплачено
судовий збір чи не оплачено витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, суддя відповідно до
вимог статті 121 ЦПК України постановляє
ухвалу, в якій повинні бути зазначені
конкретні підстави залишення заяви без
руху, в тому числі й розмір несплачених
судових витрат, і надає строк для
усунення недоліків, тривалість якого
визначається в кожному конкретному
випадку з урахуванням характеру
недоліків, реальної можливості
отримання копії ухвали, яка повинна
бути надіслана заявнику негайно, та їх
виправлення.

Встановлено, що ухвалою Краснолуцького
міського суду Луганської області від 13
вересня 2013 року, позовна заява була
залишена без руху у зв'язку з тим, що
заявником не було сплачено судовий
збір та надано п'ять днів з моменту
отримання копії ухвали для усунення її
недоліків, а саме - надання оригіналу
квитанції про сплату судового збору.

Із доданого до касаційної скарги копії
опису вкладення вбачається, що
оригінал квитанції про сплату судового
збору № 4218 від 23 серпня 2013 року
було направлено на адресу
Краснолуцького міського суду
Луганської області разом з позовною
заявою.

Звертаючись до суду з касаційною
скаргою, позивач зазначав, що при
поданні позовної заяви до суду
платіжне доручення про сплату судового
збору було додано разом з іншими
додатками до позовної заяви, про що
було також зазначено в переліку
додатків до позовної заяви.

При цьому, акта про відсутність
квитанції про сплату судового збору
при надходженні позовної заяви ТОВ
«Кредитні ініціативи» працівниками
апарату суду складено не було.

Також, визнаючи неподаною та
повертаючи позивачу позовну заяву, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, не звернув
уваги на те, що дублікат платіжного
доручення № 4218 від 23 серпня 2013 року
було направлено ТОВ «Кредитні
ініціативи» на адресу Краснолуцького
міського суду Луганської області та
отримано 03 жовтня 2013 року
Краснолуцьким міським судом
Луганської області за вх. №
15412/12.

Таким чином, питання сплати ТОВ
«Кредитні ініціативи» судового збору
належним чином судом не перевірено.

За таких обставин судові ухвали суду
першої та апеляційної інстанції
постановлені з порушенням норм
процесуального права та підлягають
скасуванню з передачею питання про
відкриття провадження у справі на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 342, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» задовольнити.

Ухвалу Краснолуцького міського суду
Луганської області від 01
жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Луганської області від 25
листопада 2013 року скасувати, питання
про відкриття провадження по справі
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.П. Штелик

Судді:
В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

О.П. Касьян

О.В. Кафідова