Справа №303/6213/13-ц
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі
головуючої - судді Курах Л.В., при
секретарі Довганич Р. С., за участі
заявника ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у
м.Мукачево заяву ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 02 жовтня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в :

20 лютого 2014 року відповідач ОСОБА_1
звернулася до Мукачівського
міськрайонного суду з заявою про
перегляд заочного рішення суду від 02
жовтня 2013 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
боргу. Заяву мотивує тим, що вказане
рішення є незаконним та передчасним,
винесено з порушенням вимог ст. ст. 212-214
ЦПК України. Судом не було заслухано її
думки, в зв'язку з чим було порушено її
права, передбачені ст. 27 ЦПК України.
Вона не мала можливості взяти участі в
розгляді справи, так як не була
повідомлена про час та місце розгляду
справи, про що свідчить відсутність
доказів про вручення судових повісток
відповідачу. Також, судом не взято до
уваги факт, що нею повернуто позивачу
гроші в повному обсязі в сумі 22 тис.
грн.., що можуть підтвердити свідки.
Рішення нею було отримано тільки 13
лютого 2014 року, у зв'язку з чим просить
поновити строк подання заяви про
перегляд заочного рішення, переглянути
дане заочне рішення та скасувати його.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засідання
заяву підтримала, з підстав наведених в
заяві. Крім того, зазначила, що грошові
кошти вона повернула, що можуть
підтвердити свідки, однак оригінал
розписки в неї відсутній.

Представник позивача ОСОБА_2 заперечив
проти задоволення заяви, оскільки
відповідач була належним чином
повідомлена про час та місце судових
засідань, про зміст рішення
відповідачу було відомо.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 231 ЦПК
України заява про перегляд заочного
рішення розглядається в судовому
засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 228 ЦПК України
заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Відповідно до ст. 72 ч. 2 ЦПК України
документи, подані після закінчення
процесуальних строків залишаються без
розгляду, якщо суд за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або продовження строку.

Як вбачається з матеріалів справи, про
винесене 02 жовтня 2013 року заочне
рішення суду ОСОБА_1 дізналася лише 13
лютого 2014 року, отримавши його копію в
приміщенні суду, а заява про перегляд
заочного рішення надійшла до суду 20
лютого 2014 року (згідно штампу), тобто в
межах десятиденного строку, за таких
обставин у суду не має підстав для
поновлення строку для подачі заяви про
перегляд заочного рішення суду,
оскільки такий строк заявником не
пропущено.

Згідно із заочним рішенням
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 02 жовтня 2013
року позовні вимоги задоволено,
стягнуто з ОСОБА_1 суму боргу у розмірі
22 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 229,40
грн.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів цивільної
справи, судом ухвалено заочне рішення у
відсутності відповідача ОСОБА_1, яка
повідомлялася про час та місце
розгляду справи належним чином., про що
свідчать наявні в матеріалах справи
повідомлення про вручення ОСОБА_1
поштового відправлення (а. с. 26, 27).

Таким чином, посилання заявника, що
вона не була повідомлена належним
чином про дату та час розгляду справи,
суд оцінює критично, так як дані
твердження спростовуються наявними в
матеріалах справи відомостями.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України,
сторони, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані повідомляти суд про
причини неявки у судове засідання. У
разі неповідомлення про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не з'явилися
в судове засідання без поважних причин.

Водночас, з'ясування причин неявки не
може бути підставою для скасування
заочного рішення. Для цього відповідач
має вказати на докази, які мають
суттєве значення для справи та можуть
привести до ухвалення рішення,
протилежного заочному повністю або
частково, або до його зміни. Тобто якщо
б ці докази були відомі суду при
розгляді справи, то у справі було б
ухвалено інше рішення. Отже, наявність
вищенаведених обставин повинна бути у
їх сукупності, при відсутності хоча б
однієї з них, заочне рішення скасуванню
не підлягає.

Протягом розгляду судом не було
встановлено підстав для задоволення
заяви, а одні лише посилання заявника
на те, що факт повернення коштів може
бути підтверджено показами свідків, не
можуть бути взяті за основу для
перегляду заочного рішення суду,
оскільки заявник не надала в
обґрунтування даних тверджень жодних
письмових доказів належного виконання
нею зобов'язань. За таких обставин
заяву про перегляд заочного рішення
суду слід залишити без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 209, 210, 228, 231, 232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 02 жовтня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
стягнення боргу залишити без
задоволення.

Роз'яснити відповідачу, що у разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення, заочне
рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Закарпатської
області в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. У цьому разі
строк, протягом якого розглядалася
заява, не включається до строку на
апеляційне оскарження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча
Л.В. Курах