Справа № 464/2471/14-ц
пр.№ 2/464/817/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2014
м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого Борейка С. В.

за участю секретаря Калітовській
А.Б.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить розірвати шлюб
з ОСОБА_2, зареєстрований 09 лютого 1966 р.
у Бюро запису актів громадянського
стану м. Львова, актовий запис № 332. В
обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що з 2008 р. сторони
не підтримують відносин, не ведуть
спільного господарства, тому кожен
матеріально незалежний, шлюб існує
лише формально, а відтак з метою
матеріальної незалежності сторін,
просить шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі та просить їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач
не заперечила проти розірвання шлюбу.
Додатково пояснив, що кожен із сторін
живе самостійним життя.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши дійсні обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд дійшов
наступного.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК
України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони
09 лютого 1966 року уклали шлюб, про що в
книзі реєстрації актів про укладення
шлюбу зроблено відповідний актовий
запис за № 332 та шлюб зареєстрований у
Палаці одруження бюро ЗАГС м.Львова, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження від 09.02.1966р. серії НОМЕР_1.
Від даного шлюбу мають повнолітнього
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Однак, з початку 2008 р. сторони
не підтримують шлюбних відносин, не
ведуть спільного господарства,
втратили почуття поваги та любові один
до одного, у зв'язку із чим їх шлюбні
відносини фактично припинились.
Відповідач підтвердив цю обставину.

Враховуючи викладене, суд доходить
висновку, що позовні вимоги підставні,
оскільки шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка, подальше
спільне проживання та збереження шлюбу
між сторонами неможливе і такі
обставини суперечать інтересам сторін,
шлюб між сторонами має формальний
характер, родина фактично розпалася і
її відновлення неможливе, а відтак
вказаний шлюб необхідно розірвати, а
позовну вимогу задовольнити у повному
обсязі.

Вирішуючи розподіл судових витрат, суд
виходить із такого. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Так, згідно з квитанції від
11.03.2014 № ПН1006, наявним у матеріалах
справи, позивачем при подачі позову до
суду сплачено 243 грн. 60 коп. судового
збору, що підлягає стягненню з
відповідача.

На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного
кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 15,
60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрований 09 лютого 1966 року у
палаці одруження Бюро запису актів
громадянського стану м. Львова, про що в
книзі реєстрації актів про укладення
шлюбу 09.02.1966 р. зроблено актовий запис
за № 332.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
через суд першої інстанції шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий