Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Скарлат
О.І.

при секретарі
Грабовській А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вишгороді
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Старопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися з даним позовом
до суду, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5. Після
його смерті залишилося спадкове, а
саме: земельна ділянка та ? частина
жилого будинку АДРЕСА_1, інша ? частина
вказаного будинку належить ОСОБА_4

Відповідно до заповіту від 14 жовтня 2009
року за № 61, посвідченого секретарем
Старопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області Івановою Ю.В., ОСОБА_5 заповів
позивачам все його майно, що буде йому
належати на день його смерті де б воно
не було та з чого б воно не складалось, а
також все те, на що вона за законом буде
мати право і рівних частках кожному.

Звернувшись до Державного нотаріуса
Вишгородської державної нотаріальної
контори Київської області з приводу
оформлення власності на житловий
будинок, державний нотаріус роз'яснив
позивачам, що у випадку відсутності
правовстановлюючого документу на
даний житловий будинок, видача
свідоцтва про право власності на
спадщину на це нерухоме майно не є
можливою.

Зважаючи на вказані вище обставини,
позивачі просять визнати за ними
право власності в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року на спадкове
майно - по 1/4 частині житлового будинку
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивачі
підтримали позовні вимоги, просять
їх задовольнити в повному обсязі.

Старопетрівська
сільська рада Вишгородського району
Київської області в судове засідання
свого представника не направила,
повідомлена належним чином, направила
суду заяву в якій просила розглянути
справу без участі їх представника.
Проти позову не заперечує.

Треті особи у судове засідання не
з»явились, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення позивачів,
дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_1,
зареєстрований виконавчим комітетом
Старопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, актовий запис № 7.

Відповідно до заповіту від 14 жовтня 2009
року за № 61, посвідченого секретарем
Старопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області Івановою Ю.В., ОСОБА_5 заповів
позивачам все його майно, що буде йому
належати на день його смерті де б воно
не було та з чого б воно не складалось, а
також все те, на що вона за законом буде
мати право і рівних частках кожному.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось
спадкове майно, а саме: 1/2 частини
житлового будинку АДРЕСА_1

Відповідно до спадкової справи № 341/2011
до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_5, індекс справи № 02-14,
спадкоємцями є: ОСОБА_2- онука, ОСОБА_1 -
син, ОСОБА_3 - дружина.

Позивач ОСОБА_2 прийняла спадщину за
заповітом , шляхом подання 08 липня 2011
року заяви про прийняття спадщини до
Вишгородської районної державної
нотаріальної контори Київської
області.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за
заповітом, шляхом подання заяви від 15
липня 2011 року № 1009 про прийняття
спадщини до Вишгородської районної
державної нотаріальної контори
Київської області.

Третя особа ОСОБА_3 , що досягла на
момент смерті спадкодавця, пенсійного
віку, відмовилась від своєї
обов'язкової частки на спадкове майно,
шляхом подачі заяви від 14 липня 2011 року
№ 907 до Вишгородської районної
державної нотаріальної контори
Київської області.

Звернувшись до Державного нотаріуса
Вишгородської державної нотаріальної
контори Київської області з приводу
оформлення спадщини на вищевказаний
житловий будинок, державний нотаріус
роз'яснив позивачам, що у зв'язку з тим,
що право власності на зазначений
будинок на ім»я ОСОБА_5 не оформлено,
правовстановлюючий документ на даний
житловий будинок відсутній, законних
підстав для видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом немає.

Згідно будинкової книги вбачається, що
житловий будинок АДРЕСА_1 був
збудований у 1960 році, власником якого є
ОСОБА_5

Відповідно до довідки, виданої
виконавчим комітетом Старопетрівської
сільської ради, згідно виписки по
господарської книги, ? частина
житлового будинку по АДРЕСА_1 рахується
за ОСОБА_5. який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно технічного паспорту на жилий
будинок житлового фонду від 28.02.1989 року,
виданий Київським обласним
управлінням комунального господарства
МЖКГ УРСР, інвентаризаційний номер №
342, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 є власниками
житлового будинку за вищевказаною
адресою.

Згідно технічного паспорту на садибний
(індивідуальний) житловий будинок від
217.06.2013 року, виданий Вишгородським бюро
технічної інвентаризації
(інвентаризаційна справа № 3700342,
реєстровий № 691, реєстраційний № 2050087,
ОСОБА_4 є власником ? частини вказаного
житлового будинку.

Згідно зі ст.1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов"язків (спадщина) від фізичної
особи, яка померла ( спадкодавця), до
інших осіб ( спадкоємців). Згідно ст.1218
ЦК України, до складу спадщини входять
усі права та обов"язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України
спадкування здійснюється за законом
або заповітом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Згідно зі ст. ст. 1296, 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1299 ЦК України якщо у складі
спадщини, яку прийняв спадкоємець, є
нерухоме майно, спадкоємець
зобов'язаний зареєструвати право на
спадщину в органах, які здійснюють
державну реєстрацію нерухомого майна
(ст. 182 цього кодексу). Право власності
на нерухоме майно виникає у спадкоємця
з моменту державної реєстрації цього
майна.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди на час
закінчення будівництва спірного
житлового будинку (1982 рік) регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема, такими як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року і яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56.

Отже, при вирішенні спорів про визнання
права власності на спадкове майно суду
слід було керуватися законодавством,
яке регулювало виникнення права
власності у самих спадкодавців на
момент закінчення будівництва
будинків, а також положеннями ЦК УРСР
1963 року.

Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
державними нотаріальними конторами
Української РСР, затвердженої наказом
Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня
1975 року, підтвердженням приналежності
будинку, який знаходиться в сільському
населеному пункті, можуть бути
відповідні довідки виконавчого
комітету сільської Ради депутатів
трудящих, які видавалися в тому числі і
на підставі записів у погосподарських
книгах.

Відтак, згідно зі вказаними
нормативними актами виникнення права
власності на житлові будинки, споруди
не залежало від державної реєстрації
цього права чи від прийняття його до
експлуатації.

Однак, оскільки будинок був збудований
в 1960 році, значиться в господарській
книзі сільської ради, діюче на час
введення будинку в експлуатацію
законодавство не вимагало реєстрації
прав власності то на думку суду спірний
будинок не є самочинним будівництвом,
належав спадкодавцю і тому за
позивачами слід визнати право
власності на вказаний спірний будинок.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 60,212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Старопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року на спадкове майно - 1/4 частину
житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року на спадкове майно - 1/4 частину
житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
протягом 10 днів з дня його проголошення
шляхом подання в зазначений строк
апеляційної скарги через
Вишгородський районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.І.Скарлат