Справа № 752/1353/14-ц
Провадження по справі № 2/752/2170/14
У Х В А Л А

17.03.2014 року Голосіївський районний суд
міста Києва у складі головуючого судді
- Калініченко Л.С., при секретарі
Руденко М.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні заяву позивача
ОСОБА_1 про забезпечення позову у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Київська міська
рада, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
м. Києві, Комунальне підприємство
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»,
Департамент земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації про зобов'язання знести
самочинно прибудовані приміщення,-

ВСТАНОВИВ :

в провадженні Голосіївського
районного суду м. Києва знаходиться
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Київська міська
рада, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
м. Києві, Комунальне підприємство
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»,
Департамент земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації про зобов'язання знести
самочинно прибудовані приміщення.

13.03.2014 року позивачем, через канцелярію
суду, подано заяву про забезпечення
позову шляхом заборони відповідачу
ОСОБА_2 проведення будівельних робіт на
земельній ділянці, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
79255022 та належить позивачу ОСОБА_1 на
праві приватної власності, а також
заборони проведення будівельних робіт
стосовно прибудови під літерою «а-2»,
житлової прибудови під літерою «А1 -
ІІ», загальною площею 40,7 кв. м., а також
масандри під літерою «А», загальною
площею 28,4 кв.м.

В обґрунтування заяви про забезпечення
позову ОСОБА_1 посилається на те, що
останній, відповідно до державного
акту на право приватної власності на
землю, належить земельна ділянка
площею 0,0306 га, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, землю передано для
будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських будівель. Так,
станом на час звернення до суду з даною
заявою про забезпечення позову,
Московський район міста Києва
перейменовано на Голосіївський район
міста Києва. Вищевказана земельна
ділянка, що належить позивачу на праві
приватної власності, межує із
земельною ділянкою відповідача, якому
на праві приватної власності належить
земельна ділянка площею 0,0449 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 порушено
вимоги ст. 91 Земельного кодексу
України, а також порушено межі
земельної ділянки останньої, зокрема,
самовільно захоплено земельну ділянку
та здійснено на ній будівництво. Таким
чином, на думку заявника, відповідач
порушує право власності позивача на
земельну ділянку.

Також, в обґрунтування заяви про
забезпечення позову, ОСОБА_1
посилається на те, що згідно з
технічним паспортом на садибний
(індивідуальний) житловий будинок
АДРЕСА_1, виданого Комунальним
підприємством «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» 26.03.2010 року, на
земельній ділянці, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 збудовано
прибудову під літерою «А1-ІІ» загальною
площею 40,7 кв.м., масандру під літерою
«а2», загальною площею 28,4 кв. м.
Водночас, відповідно до висновку
№СЄ-1-1-114/12 судової земельно-технічної
експертизи, складеного 13.06.2013 року
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Судова незалежна
експертиза України» межі власника, а
саме позивача, якій належить 23/50 частин
житлового будинку АДРЕСА_1 в зв'язку із
самочинно прибудованими приміщеннями
до житлового будинку співвласником,
зокрема, відповідачем ОСОБА_2, якому
належить 27/50 частин будинку АДРЕСА_2 -
на момент проведення дослідження
порушені. З урахуванням зазначеного,
позивач вважає, що відповідач чинить
перешкоди останній у користуванні
земельною ділянкою, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1, а
також має можливість проводити
будівельні роботи на зазначеній
земельній ділянці стосовно прибудови
під літерою «а-2», житлової прибудови
під літерою «А1 - ІІ», загальною площею
40,7 кв. м., масандри під літерою «А»,
загальною площею 28,4 кв.м., що порушує
права та інтереси позивача, а також,
може в подальшому утруднити та зробити
неможливим виконання рішення суду, у
разі задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
заяву про забезпечення позову
підтримала, просила задовольнити з
підстав та обгрунтувань, викладених у
заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений, звернувся до суду
із заявою про відкладення розгляду
справи.

Представники третіх осіб Київської
міської ради, Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
м. Києві, Комунального підприємства
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»,
Департаменту земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації в судове засідання не
забезпечили явку своїх представників,
про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, вивчивши
зміст поданої заяви про забезпечення
позову, суд приходить до висновку, що
заява не підлягає задоволенню, з огляду
на наступне.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов, вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності та інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Законом передбачено, що забезпечення
позову можливе лише в разі достатньо
обґрунтованого припущення про те, що
невжиття заходів забезпечення може у
майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" передбачено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не
зобов'язує суд при розгляді питань про
забезпечення позову перервіряти
обставини, які мають значення для
справи, а лише запобігає ситуції, при
якій може бути утруднено чи стане
неможливим виконання рішення суду у
разі задоволення позову.

В своїй заяві про забезпечення позову
позивач ОСОБА_1 зазначає про те, що
відповідно до висновку №СЄ-1-1-114/12
судової земельно-технічної експертизи,
складеного 13.06.2013 року Товариством з
обмеженою відповідальністю «Судова
незалежна експертиза України» межі
власника ОСОБА_1, якій належить 23/50
частин житлового будинку АДРЕСА_1 в
зв'язку із самочинно прибудованими
приміщеннями до житлового будинку
співвласником ОСОБА_2, якому належить
27/50 частин будинку АДРЕСА_2 - на момент
проведення дослідження порушені.

На думку заявника, відповідач чинить
перешкоди останній у користуванні
земельною ділянкою, що знаходиться
адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1, а
також має можливість проводити
будівельні роботи на зазначеній
земельній ділянці останньої стосовно
прибудови під літерою «а-2», житлової
прибудови під літерою «А1 - ІІ»,
загальною площею 40,7 кв. м., масандри під
літерою «А», загальною площею 28,4 кв.м.,
що в подальшому може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, у разі задоволення позовних
вимог.

Відповідно до положень ст. 152 ЦПК
України, позов забезпечується, зокрема,
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову за заявою позивача ОСОБА_1 суд
виходить з того, що останньою не
наведено і не надано доказів в
обґрунтування доводів про те, що
невжиття запропонованих заявником
заходів забезпечення позову призведе
до утруднення чи зробить неможливим
виконання рішення суду, у разі
задоволення позовних вимог про
зобов'язання знесення самочинно
прибудованих приміщень.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Однак, позивачем ОСОБА_1 належним чином
не доведено тих обставин, що відповідач
ОСОБА_2 має намір проводити будівельні
роботи на зазначеній земельній ділянці
стосовно прибудови під літерою «а-2»,
житлової прибудови під літерою «А1 -
ІІ», загальною площею 40,7 кв. м., масандри
під літерою «А», загальною площею 28,4
кв.м.

З урахуванням вищевикладеного, суд
дійшов висновку про відсутність
достатніх підстав вважати, що невжиття
запропонованих заявником заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду у даній справі у разі задоволення
позовних вимог позивача, а тому, суд
приходить до висновку, що заява
позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Київська
міська рада, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
м. Києві, Комунальне підприємство
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»,
Департамент земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації про зобов'язання знести
самочинно прибудовані приміщення є
необгрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

На підставі наведенного, керуючись ст.
ст. 10, 151 - 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1
про забезпечення позову у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: Київська міська рада,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
м. Києві, Комунальне підприємство
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»,
Департамент земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації про зобов'язання знести
самочинно прибудовані приміщення -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції протягом п"яти днів з дня її
проголошення.

В разі, якщо ухвалу постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя