Ухвала

іменем україни

17 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів:Дем'яносова М.В.,Касьяна О.П.,
Коротуна В.М.Парінової І.К.,розглянувши
заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 червня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя
особа - комунальне підприємство
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації відокремлений
структурний підрозділ «Чоколівський»
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням та за зустрічним позовом
ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_6, 3-тя особа -
комунальне підприємство «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації відокремлений
структурний підрозділ «Чоколівський»
про поновлення порушеного права та
вселення,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - комунальне
підприємство «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації відокремлений
структурний підрозділ «Чоколівський»,
мотивуючи свої вимоги тим, що після
смерті його дружини ОСОБА_9, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 він дізнався про те, що в
квартирі АДРЕСА_1, в якій він проживає
на підставі Ордеру № 042333 від 07 березня
1980 року зареєстровані син померлої
дружини ОСОБА_7 та його донька ОСОБА_8
Посилаючись на те, що останні в
зазначеній квартирі не проживають,
просив визнати їх такими, що втратили
право користування квартирою АДРЕСА_1,
у зв'язку з відсутністю їх за місцем
реєстрації більше шести місяців.

ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_6, третя
особа - комунальне підприємство
«Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації відокремлений
структурний підрозділ «Чоколівський».
В обґрунтування своїх вимог зазначили,
що в спірній квартирі проживали до 1992
року. Внаслідок негативної поведінки
ОСОБА_6 вони були вимушені виїхати із
спірного помешкання, проте мали ключі
від квартири, безперешкодний доступ до
неї зі сторони ОСОБА_6, та щомісяця
навідувались для догляду за квартирою,
сплачували комунальні платежі, інколи
ночували в ній. Посилаючись на
зазначене, просили вселити їх до
спірного житлового приміщення, а саме
квартири АДРЕСА_1

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 28 лютого 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 15
травня 2013 року, в задоволенні позову
ОСОБА_6 відмовлено. Зустрічний позов
задоволено. Вселено ОСОБА_7, ОСОБА_8 до
квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 червня 2013 року
у відкритті касаційного провадження
відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд зазначеної вище
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
зокрема, ст. ст. 71, 72 Житлового
Кодексу Української РСР.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції вказаних
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 грудня
2013 року в справі № 6-2587св13 про усунення
перешкод у користуванні квартирою
шліхом виселення без надання іншого
жилого приміщення, визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, зняття реєстрації
та від 22 січня 2014 року в справі
№ 6-45585св13 про визнання осіб
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України» неоднакове
застосування одних і тих самих норм
матеріального права полягає зокрема: у
різному тлумаченні судами змісту і
сутності правових норм, що призвело до
різних висновків про наявність чи
відсутність суб'єктивних прав та
обов'язків учасників відповідних
правовідносин; у різному застосуванні
правил конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням юридичної сили цих
правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Так, суд касаційної інстанції в ухвалі,
щодо якої ставиться питання про її
перегляд, погодився з правовою
позицією судів попередніх інстанцій,
які в своїх рішеннях дійшли висновку
про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не проживали
в спірному приміщенні з поважних
причин, а тому вони не можуть бути
визнані такими, що втратили право
користування жилою площею згідно зі ст.
ст. 71, 72 ЖК Української РСР.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 грудня 2013 року
касаційну скаргу відхилено, залишено в
силі рішення Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська області від 12
травня 2011 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 20
травня 2013 року, якими позов задоволено.
Усунуто перешкоди у користуванні
квартирою шляхом виселення з неї
відповідачів без надання їм іншого
жилого приміщення, визнано дочку
відповідачів такою, що втратила право
користування квартирою із зняттям її з
реєстрації.

Із змісту заяви та долученої до неї
копії зазначеного вище судового
рішення не вбачається неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, зокрема, судові
рішення ухвалені у справах, в яких
підстави позовних вимог не є тотожним,
та за різних встановлених судами
фактичних обставин.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 січня 2014 року
касаційну скаргу задоволено. Рішення
апеляційного суду Донецької області
від 10 жовтня 2012 року скасовано.
Залишено в силі рішення
Ворошиловського районного суду
м. Донецька від 12 вересня 2013 року,
яким у задоволенні позову про визнання
осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням
відмовлено.

Як вбачається із долученої до заяви про
перегляд копії судового рішення, на яке
здійснюється посилання як на приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права судом касаційної
інстанції, не вбачається неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, оскільки суди
касаційної інстанції, керуючись ст. ст.
71, 72 ЖК Української РСР дійшли
однакових висновків щодо застосування
цих норм матеріального права.

Ураховуючи викладене, в допуску справи
до провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись статтями 355, 359 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - комунальне
підприємство «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації відокремлений
структурний підрозділ «Чоколівський»
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням та за зустрічним позовом
ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_6, 3-тя особа -
комунальне підприємство «Дирекція з
управління та обслуговування
житлового фонду» Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації відокремлений
структурний підрозділ «Чоколівський»
про поновлення порушеного права та
вселення, за заявою ОСОБА_6 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 червня
2013 року до провадження Верховного Суду
України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді: М.В.
Дем'яносов О.П. Касьян В.М. Коротун І.К.
Парінова