У х в а л а

іменем україни

12 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кузнєцова В.О.,
Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом кредитної
спілки «Бюджет» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду
Донецької області від 26 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року КС «Бюджет»
звернулася у суд з вказаним позовом.
Зазначала, що 4 лютого 2006 року між КС
«Бюджет» та членом кредитної спілки
ОСОБА_1 укладено договір № 32-06- БК про
надання кредиту у розмірі 10 000 грн.
строком до 10 грудня 2006 року на умовах
повернення та сплати відсотків за його
користування. На забезпечення
виконання зобов'язань 4
лютого 2006 року між КС «Бюджет» та
ОСОБА_2 було укладено договір поруки,
відповідно до умов якого поручитель
зобов'язався відповідати у повному
обсязі за зобов'язаннями позичальника,
що обумовлені кредитним договором. 7
травня 2007 року КС «Бюджет» була подана
заява до суду про видачу судового
наказу про стягнення з відповідачів
суми кредиту та відсотків у сумі 20083 грн
82 коп., 18 травня 2007 року видано судовий
наказ, але за заявою відповідачів
ухвалою суду від 30 листопада 2009 року
судовий наказ було скасовано. Протягом
2009 - 2012 років відповідачі продовжували
систематично порушувати умови
кредитного договору, у зв'язку з чим
станом на 18 вересня 2012 року утворилась
заборгованість у загальній сумі 33 460
грн 8 коп., яку позивач просив стягнути
солідарно з відповідачів.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 18 жовтня 2013 року позов КС
«Бюджет» задоволено частково. Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь КС «Бюджет»
заборгованість за кредитним договором
№ 32-06-БК від 4 червня 2006 року у загальній
сумі 33 460 грн 8 коп. Вирішено питання
відшкодування судових витрат. У іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 26 грудня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано,
ухвалено нове рішення про задоволення
позову. Стягнуто на користь КС «Бюджет»
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
№ 32-06-БК від 4 лютого 2006 року, станом на 18
вересня 2012 року, у сумі 33 460 грн
8 коп., з яких: 946 грн 13 коп. - основний
борг; 25 513 грн 95 коп. - нараховані
відсотки за час користування кредитом.
Вирішено питання відшкодування
судових витрат. У задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення апеляційного суду
скасувати, залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги про
припинення договору поруки у зв'язку
із недотриманням кредитором строку
пред'явлення вимог до поручителя
підлягають відхиленню.

Судами встановлено, що кредит був
наданий ОСОБА_1 на строк до 10 грудня
2006 року.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що вимога про погашення
заборгованості направлялась
поручителю 9 лютого 2007 року, а 7 травня
2007 року до суду була подана
заява про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості в тому числі
з ОСОБА_2

З огляду на викладене суд дійшов
обґрунтованого висновку, що вимога до
поручителя заявлена в межах строків
визначених ст. 559 ЦК України.

Правильним є висновок апеляційного
суду про переривання строку позовної
давності у зв'язку із зверненням
позивача до суду із заявою про видачу
судового наказу, який було видано 18
травня 2007 року і скасовано 30
листопада 2009 року за заявою ОСОБА_1

З часу скасування судового наказу і
звернення до суду з позовом
встановлений ЦК України строк позовної
давності не не сплив.

Згідно судових рішень заборгованість з
відповідачів стягнута у розмірі
визначеному станом на 18 вересня 2012
року.

Стягнуті з відповідачів на підставі
судового наказу після цієї дати кошти
на погашення заборгованості можуть
бути зараховані при виконанні судового
рішення або повернуті останнім у
зв'язку із скасуванням судового наказу
у визначеному чинним законодавством
порядку.

З матеріалів справи вбачається, що
оскаржуване судове рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи скарги
про неправильне застосування
апеляційним судом норм матеріального
права і порушення норм процесуального
права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення рішення апеляційного суду
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 26 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук Судді:В.О.
Кузнєцов Г.І. Мостова