Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1268/14
Головуючий у 1 інстанції Прінь
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Мафін Банк»
на додаткове рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 25 грудня 2013 року по справі
за позовом ПАТ «МафінБанк» до ОСОБА_2
про дострокове стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ
«МафінБанк», третя особа: ОСОБА_3 про
визнання договору поруки недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ПАТ «МафінБанк»
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2
про дострокове стягнення
заборгованості за кредитним договором.

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до ПАТ «МафінБанк»,
третя особа: ОСОБА_3 про визнання
договору поруки недійсним.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 12.12.2013
року в задоволенні позову відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано договір поруки №00124-СКН,
укладений між ВАТ «Морський
транспортний банк» і ОСОБА_2 недійсним.
Стягнуто з ПАТ «МафінБанк» на користь
ОСОБА_2 судові витрати в сумі 114,70 грн.

17.12.2013 року до суду надійшла заява
ОСОБА_2 про ухвалення додаткового
рішення, яким вирішити питання про
компенсацію судових витрат, понесених
ним на проведення почеркознавчої
експертизи в сумі 2350,08 грн.

Додатковим рішенням Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 25 грудня 2013 року стягнуто з
ПАТ «Мафін Банк» судові витрати,
понесені ним на оплату судової
експертизи в сумі 2350,08 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Мафін Банк»
зазначає, що додаткове рішення
постановлено з порушенням норм
процесуального права, тому просить
його скасувати та повернути судовий
збір, сплачений при подачі апеляційної
скарги на додаткове рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України за наслідками розгляду скарги
на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити
ухвалу про відхилення апеляційної
скарги і залишення ухвали без змін,
якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Як вбачається із матеріалів справи, що
12.12.2013 року рішенням Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області в задоволенні позову ПАТ
«МафінБанк» було відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано договір поруки №00124-СКН,
укладений між ВАТ «Морський
транспортний банк» і ОСОБА_2 недійсним.
Стягнуто з ПАТ «МафінБанк» на користь
ОСОБА_2 судові витрати у вигляді
судового збору в сумі 114,70 грн.

За заявою відповідача додатковим
рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 25 грудня
2013 року стягнуто з ПАТ «Мафін Банк»
судові витрати, понесені ним на оплату
судової експертизи в сумі 2350,08 грн.

За вимогами 88, ст. 214 ЦПК України
питання про розподіл судових витрат
вирішується судом одночасно із
ухваленням рішення суду. В
мотивувальній частині рішення суд
повинен визначити склад цих витрат та
як вони розподіляються між сторонами. В
резолютивній частині рішення
зазначається, хто і на чию користь
сплачує ці судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК
України суд, що ухвали рішення, може за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
чи з власної ініціативи ухвалити
додаткове рішення, якщо: 1) стосовно
якої-небудь позовної вимоги, з приводу
якої сторони подавали докази і
надавали пояснення, не ухвалено
рішення; 2) суд, вирішивши питання про
право, не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
дії треба виконати; 3) суд, не допустив
негайного виконання рішення у
випадках, встановлених статтею 367 цього
Кодексу; 4) судом не вирішено питання
про судові витрати.

За змістом роз'яснень ч. ч. 1, 3 п. 20
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про
судове рішення у цивільній справі»
додаткове рішення може бути ухвалено
лише у випадках і за умов, передбачених
ст. 220 ЦПК України і не може змінити по
суті основного рішення або містити в
собі висновки про права та обов'язки
осіб, які не брали участі у справі, чи
вирішувати вимоги, не досліджені в
судовому засіданні. При порушенні
питання про ухвалення додаткового
рішення з інших підстав суд ухвалою
відмовляє в задоволенні заяви.
Оскарження додаткового рішення
провадиться на загальних підставах.

Доводи апеляційної скарги
проте, що судом при ухвалені рішення
12.12.2013 вирішено питання про судові
витрати є такими, що не в повному обсязі
відповідають тексту судового рішення.
За судовим рішенням від 12.12.2013 року
вирішено питання про стягнення судових
витрат, але тільки у вигляді судового
збору в сумі 114,70 грн., питання про
стягнення витрату на проведення
експертизи, які також відносяться
відповідно до п.4 ч.3 ст. 79 ЦПК України до
судових витрат не вирішувалося.

Проте, додаткове рішення може
бути ухвалене і тоді, коли суд вирішив
питання про розподіл судових витрат
лише частково.

Оскільки при ухвалені судового
рішення від 12.12.2013 року не було вирішено
питання про розподіл судових витрат в
частині оплати за проведення
почеркознавчої експертизи, суд першої
інстанції за заявою відповідача
правомірно вирішив це питання шляхом
ухвалення додаткового рішення.

Доводи апеляційної скарги проте,
що ОСОБА_2 в ході судового розгляду до
ухвалення рішення не було заявлено
вимоги про стягнення витрат на оплату
експертизи не приймаються колегією
судів, оскільки в зустрічному позові
(а.с.47-48) ОСОБА_2 просив стягнути судові
витрати по справі з ПАТ «МафінБанк», та
за правилами ст. 88, 214 ЦПК України у
судовому рішенні повинно бути
визначено склад цих витрат та як вони
розподіляються між сторонами.

Додаткове рішення ухвалене від 25
грудня 2013 року ухвалене на підставі
поданих доказів про розмір та склад
судових витрат, які були у справі на час
ухваленні рішення суду від 12.12.2013 року.

Доводи ПАТ «МафінБанк» проте, що
оскарження додаткового рішення не
оплачується судовим збором не
відповідає вимогам закону та
роз'яснень ч. ч. 1, 3 п. 20 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення
у цивільній справі», за якими додаткове
рішення оскаржується на загальних
підставах, отже оплачується судовим
збором як і оскарження рішення суду в
частині стягнення судових витрат, а
тому не має підстав для повернення
судового збору, сплаченого при
апеляційному оскарженні додаткового
рішення суду.

Оскільки ухвала суду
постановлена з додержанням вимог
процесуального права, ніякого
порушення норм матеріального права в
апеляційній скарзі не зазначено, вона
не може бути скасована.

Керуючись ст. ст. 88,307, 312 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволені клопотання Публічного
акціонерного товариства «Мафін Банк»
про повернення судового збору,
сплаченого при подачі апеляційної
скарги на додаткове рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 25 грудня 2013
року відмовити.

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Мафін Банк»
відхилити.

Додаткове рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 25 грудня 2013 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно,
але може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: