Справа № 751/84/14-ц Провадження №
22-ц/795/622/2014 Головуючий у I інстанції
-Деркач О.Г. Доповідач - Висоцька Н.
В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.

при секретарі - Зіньковець О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 21 січня 2014 року по справі
за заявою ОСОБА_1 про скасування
рішення Постійно діючого Третейського
суду при Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» від 30 липня 2013 року,

В С Т А Н О В И
В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалу Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 21.01.2014
року по справі за заявою ОСОБА_1 про
скасування рішення Постійно діючого
Третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації
«Всеукраїнський фінансовий союз» від
30.07.2013 року, якою поновлено ОСОБА_1 строк
подання заяви про скасування рішення
третейського суду, в задоволенні її
заяви про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» від 30.07.2013 року -
відмовлено, та постановити нову ухвалу,
якою задовольнити заяву ОСОБА_1

Доводи скарги зводяться до того, що
оскаржувана ухвала постановлена з
неповним з»ясуванням, невідповідністю
та недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, судом неправильно
застосовано норми матеріального права,
порушено норми процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

В скарзі апелянт зазначає, що спір, який
виник між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» не
мав розглядатись в третейському суді.
Суд першої інстанції допустився
грубого порушення вимог п. 14 ч. 1 ст. 6 ЗУ
«Про третейські суди» при визначенні
того, чи була підвідомча справа
постійно діючому третейському суду,
оскільки вказаний пункт Закону чітко
передбачає, що третейські суди не мають
права розглядати справи у спорах
споживачів послуг банку (кредитної
спілки). ПАТ «Альфа-Банк» зверталося до
третейського суду не як споживач, а як
сторона кредитних правовідносин.

Вказує, що кредитний договір № 500198151
від 21.01.2011 року не містить жодних
посилань на регламент постійно діючого
третейського суду і не є його
невід»ємною частиною, як того вимагає
ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про третейські суди». Суд
не дослідив, чи є регламент
третейського суду невід»ємною
частиною кредитного договору, та чим це
підтверджується, адже в договорі
кредиту відсутні посилання на
регламент третейського суду, а також
ознайомлення з ним ОСОБА_1

Крім того, місцевим судом не досліджено
та не надано правової оцінки доказу про
те, що ПАТ «Альфа-Банк» вже зверталося
із відповідними позовними вимогами ще
26.10.2012 року до Сєвєродонецького
міського суду Луганської області при
розгляді якої, ПАТ «Альфа-Банк» було
відмовлено в задоволенні позову.

Вислухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
матеріали третейської справи №
1136-11/285/13, апеляційний суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Судом встановлено, що рішенням
Постійно діючого Третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» від 30.07.2013 по справі
за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором було стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 500198151 від 20.01.2011 в сумі: за кредитом - 28
344,24 грн., по відсотках - 14 119,42 грн., штраф
- 12 838,35 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Альфа-банк» витрати по
сплаті третейського збору в сумі 400,00
грн. (а.с. 33-34 Третейської справи)

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1
про про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» від 30.07.2013 року
місцевий суд виходив з того, що
заявником не доведено та судом не
встановлено підстав для скасування
рішення третейського суду, визначених
законодавчими актами.

Такий висновок суду першої інстанції
ґрунтується на матеріалах справи і
відповідає вимогам чинного
законодавства, що регулює
правовідносини в сфері діяльності
третейських судів.

Відповідно до ст. 389-5 ЦПК України та ст.
51 ЗУ "Про третейські суди" встановлено,
що рішення третейського суду може бути
скасоване лише з наступних підстав: 1)
справа, по якій прийнято рішення
третейського суду, не підвідомча
третейському суду відповідно до
закону; 2) рішення третейського суду
прийнято у спорі, не передбаченому
третейською угодою, або цим рішенням
вирішені питання, які виходять за межі
третейської угоди. Якщо рішенням
третейського суду вирішені питання,
які виходять за межі третейської угоди,
то скасовано може бути лише ту частину
рішення, що стосується питань, які
виходять за межі третейської угоди; 3)
третейську угоду визнано недійсною
компетентним судом; 4) склад
третейського суду, яким прийнято
рішення, не відповідав вимогам статей 16
- 19 цього Закону; 5) третейський суд
вирішив питання про права і обов'язки
осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до Закону України "Про
третейські суди" та ст.17 ЦПК України,
сторони мають право передати спір на
розгляд третейського суду, крім
випадків, встановлених законом.

Частиною 3 ст. 51 ЗУ "Про третейські суди"
визначено вичерпний перелік підстав
для скасування рішення третейського
суду.

Зазначені заявником підстави для
скасування рішення третейського суду
не знайшли свого підтвердження в ході
судового розгляду, тому суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволені заяви.

Крім того, посилання апелянта, що
третейське застереження, яке наявне в
кредитному договорі, суперечить ЗУ "Про
третейські суди", не заслуговує на
увагу апеляційного суду, оскільки, така
угода підписана сторонами, містить
перелік спорів, що підлягають
вирішенню третейським судом, а тому за
формою та змістом відповідає вимогам
ст. 12 ЗУ "Про третейські суди"

Також доводи апелянта щодо відсутності
у третейського суду компетенції на
розгляд третейської справи не є
обгрунтованими, оскільки пунктом 25
Розділу 2 Кредитного договору № 500198151
від 21.01.2011 року, який підписано
сторонами (а.с. 9-11 третейської справи)
визначено, що розгляд спорів
відбувається у Постійному
Третейському суді при Всеукраїнській
громадській організації
"Всеукраїнський фінансовий союз".

Доводи апелянта щодо того, що
третейські суди не мають права
розглядати справи у спорах щодо
захисту прав споживачів, у тому числі
споживачів послуг банку (кредитної
спілки), не можуть бути підставою для
скасування рішення третейського суду,
оскільки, як зазначив місцевий суд, з
чим погоджується і суд апеляційної
інстанції, банк не є споживачем
відповідно до положень ЗУ "Про захист
прав споживачів", тому можливість
звернення його до третейського суду не
виключається.

Доводи апелянта, що ПАТ «Альфа-Банк»
вже зверталося із відповідними
позовними вимогами ще 26.10.2012 року до
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області при розгляді якої,
ПАТ «Альфа-Банк» було відмовлено в
задоволенні позову не є
обгрунтованими, оскільки ухвалою від
19.03.2013 року зазначений позов було
залишено без розгляду, що відповідно до
положень ч. 2 ст. 207 ЦПК України не
виключає права повторного звернення до
суду .

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
апеляційний суд приходить до висновку,
що ухвала суду першої інстанції є
законною, обґрунтованою, постановленою
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313-315,
317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 21 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: