22-ц/772/716/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Романчук Р. В.Категорія:
52Доповідач: Камзалов В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Вінницької
області в складі:

Головуючого: Камзалова В.В.

Суддів: Іванюка М.В., Панасюка О.С.

При секретарі: Руденко О.М.

Розглянувши у відкритому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Вінницького міського суду
від 11 січня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до Комунального
закладу « Центр первинної
медико-санітарної допомоги № 2» про
скасування наказу, поновлення на
роботі, стягнення середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та стягнення моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2013 року позивачка
звернулася до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що понад
сорок вона працювала
лікарем-гінекологом першого
полового будинку м. Вінниці, із них
тринадцять років працювала
завідувачем відділення.

У зв'язку з реформою в системі
охорони здоров'я - 15 січня 2013 року її
було переведено на роботу до
Комунального закладу « Центр
первинної медико-санітарної допомоги
№ 2» в порядку, передбаченому п. 5
ст. 36 КЗпП України згідно наказу
головного лікаря № 3-К від 10 січня
2013 року за попереднім погодженням
з головним лікарем Комунального
закладу « Центр первинної
медико-санітарної допомоги № 2»,
шляхом внесення змін до штатного
розпису вказаної лікарні.

16 січня 2013 року відповідно до
наказу головного лікаря
Комунального закладу « Центр
первинної медико-санітарної допомоги
№ 2» - № 4-к від 16 січня 2013 року вона
була прийнята на посаду лікаря
акушера-гінеколога на 0,75 ставки по
переводу. Незважаючи на такі умови
прийняття на роботу, через декілька
днів її було викликано в відділ
кадрів лікарні, де було наказано
написати заяву з мотивацією про
прийняття на роботу на строк
шість місяців. Вона відмовлялась
виконувати такі незаконні вимоги,
посилаючись на те, що працює по
переводу. Оскільки їй погрожували
звільненням, під психологічним
тиском адміністрації лікарні вона
написала заяву. Невдовзі після цього
її було повторно викликано в
відділ кадрів, де було сказано про
те, що попередня заява яку вона
написала є незаконною, а тому вона
повинна підписати так званий
строковий трудовий договір з
адміністрацією лікарні. Вона
заперечувала, однак під впливом
психологічного тиску та погроз
звільнення, її примусили підписати
неоформлений бланк так званого
строкового трудового договору. В
ньому не були вписані дати
укладання договору, дати його
кінцевої дії, не зазначено посаду
та розмір заробітної плати. Було
лише вписане її прізвище та
поставлений штамп медичної установи.
На її вимогу, їй було видано другий
екземпляр договору.

16 липня 2013 року, після одинадцятої
години, коли вона знаходилась на
робочому місці та оглядала чергових
хворих жінок, в кабінет зайшли три
представника адміністрації лікарні
і завідувач кадрами надала їй копію
наказу про звільнення і трудову
книжку та наказали негайно
звільнити кабінет і забрали журнал
прийому хворих.

Повідомлення про звільнення з
займаної посади та вручення
трудової книжки відбувалось в її
робочому кабінеті під кінець
робочого дня 16 липня 2013 року, в той
час як в трудовій книжці зроблено
запис про те, звільнено з роботи 15
липня 2013 року. Такі протиправні дії
адміністрації лікарні вона
оскаржувала міському голові, так як
ця лікарня є комунальним закладом
Вінницької міської ради. На свою
скаргу вона отримана відповідь лише
через місяць за підписом заступника
міського голови, з якої вбачається,
матеріали скарги розглянуті
поверхово та однобічно. Отримавши
відповідь, позивачка зразу ж
звернулась до суду з позовом.

Позивачка просила визнати строк
звернення до суду пропущеним з
поважних причин, скасувати наказ в.
о. головного лікаря № 51 п.1 від 15
липня 2013 року як незаконний,
поновити її на роботі на посаді
лікаря акушера-гінеколога
гінекологічного кабінету, стягнути
з Комунального закладу « Центр
первинної медико-санітарної допомоги
№ 2» на її користь середню
заробітну плату за час вимушеного
прогулу в розмірі - 11728 грн. 15 коп.,
також стягнути з відповідача на
користь позивачки - 3000 грн. моральної
шкоди. Рішення суду допустити до
негайного виконання.

Рішенням Вінницького міського суду
від 11 січня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
позивачка подала апеляційну скаргу,
в якій просила рішення скасувати,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального
права, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 23 КЗпП України
трудовий договір може бути
укладений на визначений строк,
встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП
України підставами припинення
трудового договору є закінчення
строку - п. 2 ст. 23 КЗпП України.

У відповідності з ч. 1 ст. 233 КЗпП
України працівник може звернутися
з заявою про вирішення трудового
спору безпосередньо до районного,
районного в місті, міського чи
міськрайонного суду в справах про
звільнення в місячний строк з дня
вручення копії наказу про
звільнення або з дня видачі
трудової книжки.

Згідно наказу Департаменту охорони
здоров'я Вінницької міської ради №
280 від 2 листопада 2012 року « Про
зміни в організації виробництва і
праці в ЛПЗ міста» - головним
лікарям ВМКПБ № 1, ВМКПБ № 2,
МЛ»ЦМтД» було наказано перевести з
15 січня 2013 року всіх медичних
працівників, що досягли пенсійного
віку, на роботу на умовах
строкового договору до прибуття
молодих спеціалістів, про що
попередити їх письмово не менше
ніж за два місяці. Скоротити з 15
січня 2013 року посади лікарів
акушерів-гінекологів згідно додатку
1 до наказу. Запропонувати лікарям
акушерам-гінекологам, що займали ці
посади, переведення з 15 січня 2013
року на посади лікарів
акушерів-гінекологів ЦПМСД № 1, 2, 3, 5, 6.

Головним лікарям ЦПМСД № 1, 2, 3, 5, 6 -
ввести з 1 січня 2013 року в штатний
розпис по 1,5 посади лікарів
акушерів-гінекологів. Організувати
кабінети лікаря акушера-гінеколога
та забезпечити їх оснащення
відповідно до табелю оснащення. ( а.
с. 63).

На час звільнення з посади позивачці
ОСОБА_2 виповнилося -70 років, оскільки
вона ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а. с. 45).

На виконання наказу Департаменту
охорони здоров'я Вінницької міської
ради № 280 від 2 листопада 2012 року
головний лікар Центру первинної
медико-санітарної допомоги № 2
ОСОБА_3 своїм листом від 7 листопада
2012 року повідомив головного
лікаря Вінницького міського
клінічного полового будинку № 1
ОСОБА_4 про те, що адміністрація КЗ
« ЦПМСД № 2» гарантує
працевлаштування з 15 січня 2013 року
на 0,75 посади ОСОБА_5, лікаря
акушера-гінеколога та на 0,75 посади
ОСОБА_6, лікаря акушера-гінеколога
за умови внесення відповідних змін
до штатного розпису КЗ « ЦПМСД №
2». ( а. с. 6).

Відповідно до змін до штатного
розпису на 15 січня 2013 року по
ЦПМСД № 2 введено дві посади
лікарів акушерів-гінекологів в
оглядовому кабінеті по 0,75 посади
кожному. ( а. с. 41).

Згідно заяви ОСОБА_2 від 15 січня 2013
року про прийняття її на посаду
лікаря акушера-гінеколога з 16 січня
2013 року по 15 липня 2013 року на 0,75
посади ( а. с. 43), позивачка наказом №
4-к від 16 січня 2013 року була
прийнята в Центр первинної
медико-санітарної допомоги № 2 на 0,
75 посади лікаря акушера-гінеколога
за строковим трудовим договором з
16 січня 2013 року по 15 липня 2013 року.
( а. с. 44). Згідно типової форми П-2 з
наказом № 4-к від 16 січня 2013 року
про прийом на роботу на посаду
лікаря акушера-гінеколога позивачка
була ознайомлена - 16 січня 2013 року,
про що свідчить її підпис. ( а. с. 45).

Відповідно до запису № 18 в трудовій
книжці позивачки, вона звільнена з
займаної посади в Вінницькому
міському клінічному пологовому
будинку № 1 в зв'язку з переведенням
на роботу до КЗ « ЦПМСД № 2» - наказ
№ 3-к від 10 січня 2013 року по
Вінницькому міському клінічному
пологовому будинку № 1.( а. с. 4), Цей
наказ позивачка не оскаржує.

Наказ № 4 - к від 16 січня 2013 року
про прийняття позивачки на посаду
лікаря акушері-гінеколога за
строковим трудовим договором в
Центр первинної медико-санітарної
допомоги № 2, ОСОБА_2 не оскаржувала.
Ця обставина свідчить про те, що
позивачка погодилась з цим наказом
на зазначених в цьому наказі
умовах.

Колегія суддів вважає, що для
укладання строкового трудового
договору достатньо особистої заяви
позивачки, що свідчить про її
бажання укласти такий вид
трудового договору та наказу
відповідача. Письмова форма
зазначеного виду трудового договору
не обов'язкова. Про свідчить судова
практика, а саме ухвала колегії
суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України
від 26 жовтня 2006 року, справа №
6-6905сво05.

Оскільки позивачка категорично
відмовилась отримати у відділі
кадрів трудову книжку та копію
наказу № 51-к від 15 липня 2013 року
про звільнення у зв'язку із
закінченням строку трудового
договору, про це був складений акт
від 15 липня 2013 року( а. с. 47). Крім
того, 16 липня 2013 року був
складений акт про те, що позивачка
відмовилась від підпису у наказі
№ 51 -к від 15 липня 2013 року, щодо її
звільнення, з яким вона була
ознайомлена в кабінеті заступника
головного лікаря з медичної частини
ОСОБА_7 ( а. с. 48).

Зазначені акти свідчать про те, що
відповідачку було звільнено з
дотриманням вимог ст. 47 КЗпП
України.

Згідно ч. 1 ст. 233 КЗпП України
працівник може звернутися за заявою
у справах про звільнення - в
місячний строк з дня вручення копії
наказу про звільнення або з дня
видачі трудової книжки.

Судом першої інстанції встановлено,
що позивачку було звільнено 15 липня
2013 року, а до суду з позовом вона
звернулася - 20 вересня 2013 року, тобто
через два місяця після звільнення.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 8 від

6 листопада 1992 року « Про практику
розгляду судами трудових спорів» у
кожному випадку суд зобов'язаний
перевірити і обговорити причини
пропуску строків звернення до суду.
Передбачений ст. 233 КЗпП місячний
строк поширюється на всі випадки
звільнення незалежно від підстав
припинення трудового договору.

Позивачка зверталася до Вінницької
обласної асоціації споживачів щодо
звільнення з посади лікаря
акушера-гінеколога, перед зверненням
до суду з позовом. Однак, асоціація
споживачів не є органом, який
розглядає трудові спори. Тому
колегія суддів вважає, що позивачка
пропустила строк для звернення до
суду без поважних причин.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Вінницького міського
суду від 11 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і протягом
двадцяти днів може бути оскаржена
в касаційному порядку до
Верховного Суду України.

Головуючий:

Судді: