Провадження №2/485/258/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 березня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області у
складі: головуючого судді - Квєтка І.А.

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Снігурівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2014 року позивачка звернулася
до суду з даним позовом. Позовні вимоги
обґрунтувала тим, що за розпискою від
30.08.2013 року надала відповідачеві в борг
4000 грн. з строком повернення до грудня
2013 року. У зв'язку з тим, що відповідач у
зазначений строк борг не повернув,
просить стягнути з нього у судовому
порядку суму боргу та судові витрати.

Позивачка у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, з підстав
викладених у позові просить про їх
задоволення.

Відповідач за належного повідомлення в
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суду не повідомив, а
тому суд, за згоди позивача, на підставі
ст.224 ЦПК України вважає за можливе
ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
існуванням між ним та відповідачем
цивільних правовідносин, що виникають
з договору позики.

Відповідно ст.1046 ЦК за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або
речі, а позичальник зобовязується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошей або кількість речей того ж роду
і якості.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно розписки від 30.08.2013 року ОСОБА_2
зобов"язався повернути позивачці 4000
грн. до грудня 2013 року (а.с.14).

Судом встановлено, що між сторонами
мають місце правовідносини, що
виникають з виконання зобов'язань за
договором позики.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

У встановлений договором позики строк -
грудень 2013 року заборговану позивачці
суму відповідач не повернув, на день
винесення рішення по справі, його
заборгованість становить 4000 грн., яку і
просить стягнути з нього позивачка.

Вищевказані обставини відповідач не
заперечив, до суду не з"явився.

Враховуючи вищезазначене, позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
до задоволення.

На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує
з відповідача на користь позивачки
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись, ст.ст.3,10,88,212- 218,224-232,293,294 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики -
задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики
(розпискою) від 30.08.2013 року у розмірі 4000
грн. та 243 грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана позивачем до апеляційного
суду Миколаївської області протягом 10
днів з дня отримання його копії, через
Снігурівський районний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача
до суду, що його ухвалив, з поданням
такої заяви у десятиденний термін з дня
отримання копії рішення.

СУДДЯ