Справа № 209/885/13-ц
Провадження № 2/209/332/14
РІШЕННЯ

Іменем України

14 березня 2014 року
м.
Дніпродзержинськ

Дніпровський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області в складі:

головуючого, судді Шендрика К.Л.,

при секретарі Драгунцевій С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру
аліментів, зменшення суми
заборгованості по аліментам і
зменшення неустойки та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по виплаті аліментів та
неустойки за прострочення сплати
аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач за первісним позовом звернувся
до суду з позовною заявою, в якій з
урахуванням уточнених позовних
вимогах просив: змінити розмір
аліментів призначених за рішенням
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 03.08.2011 року, які
стягуються з нього на користь
відповідача на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зменшивши їх розмір з 1/4
частини від усіх видів його заробітку
(доходу) до 1/8 частини від усіх видів
його заробітку (доходу), до досягнення
сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, віку
повноліття; призвести перерахунок
заборгованості по сплаті аліментів,
стягнутих за рішенням Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 03 серпня 2011 року, з нього на користь
відповідача на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з жовтня 2011 року
по квітень 2013 року, з урахуванням
платежів, призведених мною 10 жовтня 2011
року, 10 листопада 2011 року, 05 грудня 2011
року, 22 лютого 2012 року, 18 квітня 2012 року,
25 травня 2012 року, 02 серпня 2012 року, 02
серпня 2012 року, 22 серпня 2012 року, 03
вересня 2012 року, 24 вересня 2012 року, 15
жовтня 2012 року, 05 листопада 2012 року;
зменшити розмір заборгованості по
сплаті аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 за
період з 29 жовтня 2011 року по квітень 2013
року з 4724,04 грн. до 2500 грн.; зменшити
розмір неустойки з 1568 грн. 22 коп. до 800
грн.

Позивач за зустрічною позовною заявою
звернулася до суду з позовом, в якому з
урахуванням уточнених вимог просила:
стягнути з відповідача на її користь
заборгованість по виплаті аліментів за
період з 29.11.2011 року по 30.04.2013 року у
розмірі 9774,04 грн.; стягнути з
відповідача на її користь неустойку
(пеню) за прострочення сплати аліментів
за період з 29.11.2011 року по 30.04.2013 року у
розмірі 2962,19 грн.; стягнути з ОСОБА_1
заборгованість по виплаті аліментів за
період з 01.05.2013 року по 31.10.2013 року у
розмірі 2489,61 грн.; стягнути з ОСОБА_1
неустойку (пеню) за прострочення
аліментів у період з 01.05.2013 року по
31.10.2013 року у розмірі 762,26 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач за
первісним позовом в позові зазначив, що
відповідно до рішення Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 03 серпня 2011 року з нього на користь
ОСОБА_2, стягуються аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх
видів заробітку, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно. Рішенням
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська від 06 грудня 2012 року
з нього, ОСОБА_1, стягуються аліменти на
утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, у
розмірі 1/3 частини від усіх видів
заробітку (доходу), але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно, на
користь ОСОБА_8, до досягнення дітьми
віку повноліття. Також, згідно з
рішенням Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська від 09 січня 2013
року, з нього, ОСОБА_1, стягуються
аліменти на утримання дружини, з якою
проживає дитина до трьох років, в
розмірі 1/6 частини від усіх видів
заробітку, щомісячно, на користь
ОСОБА_8, до досягнення сином ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, трирічного віку. Вказує,
що він офіційного місця роботи не має,
працюе по найму у приватних осіб, де
отримує мінімальну заробітну плату,
додаткового заробітку не має і
сплачувати аліменти у такій сумі, як
зазначено у рішенні Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 03 серпня 2011 року, він не може,
оскільки загальний розмір стягуваних з
нього аліментів перевищує ? частину
його заробітку, і йому на проживання
залишається зовсім незначна сума
грошей, яка є значно меншою ніж
прожитковий мінімум на одну особу, що
робить неможливим його матеріальне
життєзабезпечення. Вважає, що аліменти
на користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, можуть бути
зменшені з ? частини від усіх видів його
заробітку (доходу), що на теперішній час
складає 771 грн. 01 коп., до 1/8 частини від
усіх видів заробітку, що складає 385 грн.
50 коп., і не є меншим ніж 30 % прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
(363 грн.). Не погоджується з розрахунком
заборгованості по сплаті аліментів,
наданими Дніпровським відділом
Державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції 08 травня 2013 року,
згідно якого з жовтня 2011 року по
квітень 2013 року нараховано аліментів
12974 грн. 04 коп., отримано ОСОБА_2 в
рахунок сплати аліментів 8250 грн. Крім
того, вважає, що державним виконавцем
не вірно було розраховано
заборгованість по аліментам, та
відповідачем неправильно обчислено
неустойку за прострочення сплати
аліментів, що за його розрахунком
складає 1568,22 грн. Вказана
заборгованість утворилась у зв'язку з
його важким матеріальним становищем та
зміною його сімейного стану, а не через
його байдужість і небажання надавати
матеріальну допомогу на утримання сина
ОСОБА_3, тому, вважає за можливе просити
суд зменшити суму заборгованості по
аліментам та суму неустойки за
прострочення сплати аліментів.

В обгрунтування своїх вимог позивач за
зустрічним позовом в позові зазначив,
що починаючи з 2006 року, після
припинення шлюбно-сімейних відносин,
позивач вихованням сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, не займається та коштів на
утримання сина не надає. Згідно рішення
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 03 серпня 2011 року
з ОСОБА_1, на її користь, стягуються
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ?
частини з усіх видів заробітку, але не
менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно.
Позивач протягом тривалого часу не
сплачує аліменти, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість, обчислена
державним виконавцем в сумі 12263,65 грн.
за період з 29.11.2011 року по 31.10.2013 року.
Вважає, що вона також має право на
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів, яку нею обчислено в
розмірі 3724,45 грн. за період з 29.11.2011 року
по 31.10.2013 року. На її думку позивач
приховував факт, що він є суб'єктом
підприємницької діяльності, напевно
отримував певні стабільні доходи, та
свідомо ухиляється від виплати
аліментів.

Позивач за первісним позовом в
судовому засіданні свої позовні вимоги
підтримав повністю, просив зменшити
розмір аліментів з 1/4 частини до 1/8
частини його заробітку щомісячно на
користь відповідача, оскільки на даний
час не має можливості сплачувати
аліменти в таком розмірі. Просив
списати заборгованість по аліментам за
1 рік, так як слухалась справа і
відкладалась не по його вині.
Заборгованість в період з 29.11.2011 року по
30.04.2013 року в розмірі 9774,04 не визнає,
оскільки частково в цей період він
сплачував аліменти, але в наданих ним
чеках не вказано призначення платежу.
За домовленістю з відповідачем він
платив їй по 500 грн. на місяц. З 01.2013 року
платив по 400 грн. Пеню зазначену в
зустрічному позові також не визнає.
Заборгованість з 01.05.2013 року по 31.10.2013
року в сумі 2489,61 грн. не визнає повністю,
так як іде суд, він просить зменшити
розмір аліментів, засідання
переносилися не з його вини. Його
матеріальне положення змінилося в
гіршу сторону, оскільки він платить на
утримання іншої родини. Він не ухилявся
від сплати аліментів на утримання сина
ОСОБА_3, і в подальшому не буде
ухилятися від сплати аліментів. Про
рішення суду про стягнення з нього
аліментів дізнався від дружини одразу
після винесення рішення, рішення не
оскаржував. На даний час він офіційно
не працює, на той час також не працював
офіційно, сплачує аліменти іншій
дружині в розмірі 1/6 частини і на двох
інших дітей 1/3 частину за рішенням суду.
Зустрічний позов не визнає, згоден з
тим, що дитину повинні утримувати обоє,
батько навіть в більшому обсязі. На
даний час він не приймає участі у
вихованні дитини, так як йому дали
зрозуміти, що непотрібно приїзджати. До
органів опіки та піклування він не
звертався.

Представник позивача за первісним
позовом в судовому засіданні позовні
вимоги свого довірителя підтримала
повністю, просила зменшити розмір
стягуваних аліментів на користь
відповідача, з урахуванням змін
сімейного і матеріального стану
позивача, з 1/4 частини до 1/8 частини його
доходів щомісячно, оскільки загальна
сума стягуваних з нього аліментів
перевищує 1/2 частину заробітку її
довірителя, зустрічні позовні вимоги
визнає частково. Підтримала вимоги
свого довірителя про зменшення суми
заборгованості по сплаті аліментів до
суми 2500 грн., суми неустойки - до 800 грн.
Уточнені вимоги зустрічного позову
щодо періоду з 01.05.2013 року, вважає, що це
не може бути предметом розгляду в суду,
оскільки такі уточнення (процесуальний
документ) як клопотання про уточнення
позовних вимог, не передбачені ЦПК
України.

Відповідач за первісним позовом в
судовому засіданні пояснила, що від
спільного шлюбу у неї тапозивача є син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням суду від
03.08.2011 року стягнуто з позивача на її
користь аліменти на утримання сина в
розмірі 1/4 частини його доходів
щомісячно. Позивач з серпня 2012 року
частково почав виконувати рішення
суду, до цього позивач ніяких аліментів
не сплачував. В серпні 2012 року сплатив
800 грн., у вересні 2012 року сплатив 400 грн.,
а потім з січня 2013 року по 400 грн.
Первісний позов позивача не визнає у
повному обсязі. Свій позов підтримує
повністю, заборгованість по аліментам
вказана в її зустрічному позові згідно
з довідками ДВС. Пеню також підтримує.
За період з 29.11.2011 року по 30.04.2011 року
ніяких сум у розмірі по 500 грн. вона не
отримувала. Позивач сплачував аліменти
на її картковий рахунок відкритий для
аліментів, який вона залишила
державному виконавцю НОМЕР_1. Дана
картка передбачена для сплати
аліментівна її користь на утримання
дитини. Крім того, син вчиться в школі з
нервово-психологічними вадами. 400 грн.
на місяць, це тільки плата за школу,
плюс витрати на психолог, діфектолога,
канцтовари. Також дитину потрібно
вдягати та годувати. Позивач не приймав
участі у вихованні і догляді за дитиною
з 2008 року по 2012 рік. З 2006 року по 2011 рік
позивач ніякої допомоги на утримання
дитини не надавав. Будь-коли будь-яку
іншу допомогу, подарунки окрім
аліментів на її картку від позивача за
первісним позовом вона не отримувала.
Всі кошти, які були переведені з
карткового рахунку позивача на її
кортковий рахунок, були виключно
аліменти. З січня 2013 року вона отримує
аліменти по 400 грн. Не згодна зі
зменшенням аліментів, вважає, що і 400
грн. недостатньо. На іншу сім'ю позивач
сплачує 100 % аліментів, тому повинен
платити і їй 1/4 частину. Вважає
перерахунок заборгованості
недоцільним.

Представник відповідача в судовому
засіданні пояснила, що не визнає
первісний позов, просить відмовити у
його задоволенні, зустрічний позов її
довірителя підтримує у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
сторін та їх представників, суд вважає
первісний і зустрічний позови частково
обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню, за
наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що визнається сторонами
по справі та підтверджується рішенням
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 03.08.2011 року по
цивільній справі № 2-1832/11.

Рішенням Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 03.08.2011 року по
цивільній справі № 2-1832/11, з позивача, на
користь відповідача, стягуються
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ?
частини з усіх видів заробітку, але не
менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська від 06 грудня 2012
року з позивача, стягуються аліменти на
утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, у
розмірі 1/3 частини від усіх видів
заробітку (доходу), але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно, на
користь ОСОБА_8, до досягнення дітьми
віку повноліття.

Згідно з рішенням Дніпровського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 09 січня 2013 року, з позивача,
стягуються аліменти на утримання
дружини, з якою проживає дитина до
трьох років, в розмірі 1/6 частини від
усіх видів заробітку, щомісячно, на
користь ОСОБА_8, до досягнення сином
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, трирічного віку.

Відповідач за первісним позовом
пред'явила виконавчий лист № 2-1832 від
03.08.2011 року до виконання лише 30.10.2012
року, і 30.10.2012 року було відкрите
виконавче провадження № 35064723, що
підтверджується постановою про
відкриття виконавчого провадження
Дніпровського відділу ДВС
Дніпродзержинського міського
управління юстиції від 30.10.2012 року.

Згідно наданої відповідачем за
первісним позовом довідки про
заборгованість по аліментам позивача
виданою начальником Дніпровського
відділу ДВС Дніпродзержинського
міського управління юстиції від 08.05.2013
року, заборгованість позивача перед
відповідачем за аліментами за рішенням
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 03.08.2011 року по
цивільній справі № 2-1832/11 за період з
жовтня 2011 року по квітень 2013 року
включно становить 9774,04 грн., нараховано
аліментів в сумі 12974, 04 грн., отримано 1200
грн.

Відповідно до наданої відповідачем за
первісним позовом довідки про
заборгованість за аліментами позивача
виданою начальником Дніпровського
відділу ДВС Дніпродзержинського
міського управління юстиції від 11.11.2013
року № 06/18461, заборгованість позивача
перед відповідачем за аліментами за
рішенням Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 03.08.2011 року по
цивільній справі № 2-1832/11, за період з
01.05.2013 року по 31.10.2013 року становить 2489,61
грн., нараховано аліментів в сумі 4889, 61
грн., отримано 2400 грн.

Відповідно наданих позивачем
квитанцій про платежі та довідки ПАТ КБ
«ПриватБанк» і ТОВ «Укрпошта», сума
сплачених позивачем за первісним
позовом аліментів на користь
відповідача з жовтня 2011 року по квітень
2013 року складає 8250 грн.:

10 жовтня 2011 року - сума платежу 500 грн.,

10 листопада 2011 року - сума платежу 500
грн.,

05 грудня 2011 року - сума платежу 500 грн.,

22 лютого 2012 року - сума платежу 1000 грн.,

18 квітня 2012 року - сума платежу 500 грн.,

25 травня 2012 року - сума платежу 500 грн.,

02 серпня 2012 року - сума платежу 400 грн. за
червень 2012 року,

02 серпня 2012 року - сума платежу 400 грн. за
липень 2012 року,

22 серпня 2012 року - сума платежу 400 грн. за
1-й місяць 2012 року,

03 вересня 2012 року - сума платежу 400 грн.
за серпень 2012 року,

24 вересня 2012 року - сума платежу 400 грн.,

15 жовтня 2012 року - сума платежу 350 грн.,

05 листопада 2012 року - сума платежу 400
грн.,

10 грудня 2012 року - 400 грн.,

15 січня 2013 року - 400 грн.,

05 лютого 2013 року - 400 грн.,

06 березня 2013 року - 400 грн.,

04 квітня 2013 року - 400 грн.

Вказані платежі судом визнаються як
сплата позивачем за первісним позовом
на користь відповідача аліментів на
утримання їхньої дитини, оскільки, вони
підтверджуються наданими позивачем
квитанціями установи банку та Укрпошти
про проведання платежів; довідкою,
виданою керівником відділення
"Городское" ПАТ "ПриватБанк", відповідно
до якої, згідно бази даних відділення
"Городское" ПАТ "ПриватБанк" від ОСОБА_1
для ОСОБА_2 надходили платежі в якості
аліментів за період з 10.2011 року по 12.2012
рік, з вказанням помісячних платежів;
випискою з основної карти НОМЕР_1
відкритої на ім'я відповідачки за
зустрічним позовом, якапідтверджує той
факт, що вказані платежі надходили на
банківську картку відповідача. Також
данні обставини в судовому засіданні
підтвердили і сама відповідачка за
первісним позовом, пояснивши, що
позивач сплачував аліменти на її
картковий рахунок відкритий для
аліментів, який вона залишила
державному виконавцю НОМЕР_1. Дана
картка передбачена для сплати
аліментівна її користь на утримання
дитини. Будь-коли будь-яку іншу
допомогу, подарунки окрім аліментів на
її картку від позивача за первісним
позовом вона не отримувала. Всі кошти,
які були переведені з карткового
рахунку позивача на її кортковий
рахунок, були виключно аліменти.

Виходячи з вище викладеного, за період
з жовтня 2011 року по 31 жовтеня 2013 року
позивачу за первісним позовом для
сплати аліментів на користь
відповідача було нараховано аліменти в
сумі 17863,65 грн., сплачено позивачем
аліментів в сумі 10650 грн. Отже
заборгованість позивача по аліментам
за період з жовтня 2011 року по 31 жовтня
2013 року складає 7213,65 грн.

Вирішуючи питання про розмір неустойки
за прострочення сплати аліментів, суд
враховуючи наявність заборгованості
за період з листопада 2011 року по
квітень 2013 року, вважає доцільним
обрахування пені за прострочення
сплати аліментів у вказаний період з
урахуванням щомісячної суми боргу.
Сума неустойки (пені) за вказаний
період складає 12021,04 грн. і обрахована у
наступний спосіб:

Дата нарахування аліментівСума
нарахованих аліментівСума сплачених
аліментівСума боргу за місяць (грн.)1%
від суми боргу Кількість днів Розмір
пені (грн.)Листопад 2011
року648,53500148,531,49516768,84Грудень 2011
року648,53500148,531,49486724,14Січень 2012
року648,53400(22.08.12)648,53 248,536,49 2,49,06 649,89Лютий 2012 року648,531000 4240
Березень 2012
року683,78351,47332,313,323951311,4Квітень 2012
року683,78500183,781,84364669,76Травень 2012
року683,78500183,781,84334614,56Червень 2012
року683,78400 (2.08.12)683,78 283,786,84 2,8432
271218,88 769,64Липень 2012 року683,78400 (2.08.12)683,78
283,786,84 2,841 2726,48 772,48Серпень
2012 року757,40400 (3.09.12)757,40 357,407,57 3,5733
209249,81 746,13 Вересень 2012
року757,40400357,403,57211753,27Жовтень 2012
року757,40350407,404,07181736,67Листопад 2012
року771,01400371,013,71150556,50Грудень 2012
року771,01400371,013,71120445,20Січень 2013
року771,01400371,013,7189330,19Лютий 2013
року771,01400371,013,7158215,18Березень 2013 року
771,01400371,013,7130111,30Квітень 2013
року771,01400371,013,7130111,30

З 01.05.2013 року по 31.10.2013 року сума пені за
прострочення позивачем сплати
аліментів відповідачу становить 2638,56
грн., виходячи з такого розрахунку:

Дата нарахування аліментівСума
нарахованих аліментівСума сплачених
аліментівСума боргу за місяць (грн.)1%
від суми боргу Кількість днів Розмір
пені (грн.)Травень 2013
року786,66400386,663,86184706,56Червень 2013
року820,59400420,594,20153642,6Липень 2013
року820,59400420,594,20123516,60Серпень 2013
року820,59400420,594,2092386,40Вересень 2013
року820,59400420,594,2061256,20Жовтень 2013
року820,59400420,594,2031130,20

Отже загальна сума неустойки за
прострочення сплати аліментів
позивачем за первісним позовом за
період з жовтня 2011 року по 31.10.2013 року
складає 14659,60 грн.

Згідно зі ст. 192 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених СК України.

У відповідності до ч. 1, 4 ст. 195 СК
України, заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку
(доходу), визначається, виходячи з
фактичного заробітку (доходу), який
платник аліментів одержав за час,
протягом якого не провадилося їх
стягнення. Розмір заборгованості за
аліментами обчислюється державним
виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 196 СК України, при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

З урахуванням того, що аліменти
призначаються та виплачуються
(стягуються) щомісячно, тому за змістом
ст. 196 СК України пеня нараховується не
на всю суму заборгованості, а на суму
несплачених аліментів за той місяць, у
якому не проводилося стягнення
аліментів. Пеня за прострочення сплати
аліментів починає нараховуватися з
наступного місяця за місяцем, у якому
виникла заборгованість.

Згідно зі ст. 197 СК України, за позовом
платника аліментів суд може повністю
або частково звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами, якщо
вона виникла у зв'язку з його тяжкою
хворобою або іншою обставиною, що має
істотне значення.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006
року, передбачена ст. 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилась з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів. Суд може зменшити розмір
неустойки з урахуванням матеріального
та сімейного стану платника аліментів,
а за передбачених ст. 197 Сімейного
кодексу України умов - повністю або
частково звільнити його від сплати
заборгованості.

Вирішуючи питання про задоволення
первісного позову в частині зменшення
розміну аліментів з 1/4 частини від усіх
видів заробітку позивача до 1/8 частини,
суд, з урахуванням важкого
матеріального стану позивача,
наявності інших стягнень з останнього,
вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги в цій частині частково,
зменшивши розмір стягуваних аліментів
з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів
заробітку позивача.

При вирішенні питання про задоволення
первісного позову в частині зменшення
суми заборгованості по аліментам, суд,
враховуючи, пояснення позивача в
судовому засіданні, з приводу того, що
він є працездатним, офіційного місця
роботи не мав, працював за наймом у
приватних осіб, отримував мінімальну
заробітну плату, регулярно сплачував
аліменти в розмірі 400-500 грн. щомісячно,
і з позовом про зменшення розміру
аліментів раніше не звертався, суд не
вбачає передбачених ст. 197 СК України
підстав для звільнення платника
аліментів від сплати заборгованості за
аліментами.

Вирішуючи питання про задоволення
зустрічного позову в частині стягнення
з відповідача за зустрічним позовом
заборгованості по аліментам суд
приходить до висновку про необхідність
часткового задоволення зустрічного
позову в цій частині, в межах суми
заборгованості, встановленої в
судовому засіданні в сумі 7213, 65 грн..

Що стосується зустрічного позову в
частині стягнення з відповідача за
зустрічним позовом суми неустойки за
прострочення сплати аліментів, суд
приходить до висновку про необхідність
часткового задоволення вказаних
позовних вимог з наступних підстав.

Сума неустойки за прострочення сплати
аліментів відповідачем за зустрічним
позовом, обрахована судом, за період з
жовтня 2011 року по 31 жовтня 2013 року
становить 14659,60 грн., В зустрічній
позовній заяві позивач просив стягнути
з відповідача суму неустойки за
вказаний період в розмірі 3724,45 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
не може вийти за межі заявлених
позовних вимог. Відповідно до вище
викладеного, розмір стягуваної
неустойки з відповідача не повинен
перевищувати розмір неустойки
заявленої позивачем в зустрічному
позові, а саме - 3724,45 грн.

Крім того, з огляду на матеріальне та
сімейне становище позивача, наявність
інших стягнень з відповідача,
враховуючи, що відповідач хоча і не в
повному обсязі, але регулярно, з часу
звернення виконавчого листа на
виконання, сплачував позивачу
аліменти, не мав постійного місця
роботи, та на теперішній час також має
мінливий і непостійний дохід,
відсутність доказів про злісне
ухилення боржника від сплати
аліментів, суд з урахуванням принципу
добросовісності та розумності вважає
за можливе зменшити розмір пені за
прострочення сплати аліментів з 3724,45
грн. до 800 грн.

На підставі вказаних вище обставин
судом задоволено первісний позов в
частині зменшення суми неустойки за
прострочення сплати аліментів яка
підлягає стягненню з позивача за
первісним позовом до розміру у 800 грн.

При вирішенні питання про розподіл
судових витрат, судом прийнято до уваги
сплачену позивачем за первісним
позовом суму судового збору при
зверненні до суду, та відсутність
сплати сум судового збору згідно
заявлених зустрічного позову та
відповідних змін позовних вимог сторін
та їх уточнень, та на підставі ст. 88 ЦПК
України, ці суми підлягають стягненню
пропорційно до задоволених позовних
вимог за сторін по справі.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 192, 195, 196, 197 СК
України, ст.ст. 3, 10, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК
України,

в и р і ш и в:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зміну розміру аліментів, зменшення
суми заборгованості по аліментам і
зменшення неустойки - задовольнити
частково.

Зменшити розмір аліментів, призначених
за рішенням Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська від 03 серпня 2011
року по цивільній справі № 2-1832/11, які
стягуються з ОСОБА_1, на користь
ОСОБА_2, на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зменшивши їх
розмір з 1/4 частини від усіх видів його
заробітку (доходу) до 1/6 частини від
усіх видів його заробітку (доходу), до
досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
віку повноліття.

Зменшити суму неустойки за
прострочення сплати аліментів ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованим за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_2, проживаючої за
адресою: АДРЕСА_3, до розміру 800
(вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7,
зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_3, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
сплачений позивачем судовий збір в
сумі 214 (двісті чотирнадцять) гривень 60
копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
суму судового збору на користь держави
в сумі 181 (сто вісімдесят одна) гривня 06
копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_3, суму
судового бору на користь держави в
розмірі 62 (шістдесят дві) гривні 54
копійки.

В іншій частині первісного позову
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по виплаті
аліментів та неустойки за прострочення
сплати аліментів - задовільнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_3,
заборгованість по аліментам в сумі 7213
(сім тисяч двісті тринадцять) гривень 65
копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_3, пеню
за прострочення сплати аліментів в
сумі 800 (вісімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на
користь держави судовий збір в розмірі
122 (сто двадцять дві) гривні 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_3,
судовий збір на користь держави в сумі
121 (сто двадцять одна) гривня 50 копійок.

В іншій частині зустрічного позову
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Дніпровський районний
суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя
К.Л. Шендрик