У Х В А Л А

17 березня 2014 року
Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі головуючого судді Батченка О.В.
при секретарі Цурканенко Г.С. з участю
заявника ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Миколаєві заяву

ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з даною заявою, просила визнати
виконавчий лист № 2-1002/2011, виданий
згідно рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 03 вересня 2012 року
таким, що не підлягає виконанню, та
стягнути 20000 грн. 00 коп. грошових коштів,
безпідставно набутих в порядку
виконання стягувачами ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. В обґрунтування вимог заявник
послалась на ті обставини, що рішенням
апеляційного суду Миколаївської
області від 07 лютого 2012 року з неї на
користь відповідачів, як колишніх
співвласників житлового будинку
АДРЕСА_1, стягнуто 44190 грн. 90 коп.
компенсації за необхідність
влаштування окремих систем інженерних
мереж, що перейшли у її (позивача)
власність в порядку реального поділу
нерухомого майна. 30 січня 2013 року
ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
виконання судового рішення 20000 грн. 00
коп. компенсації, мета присудження якої
на теперішній час відпала внаслідок
продажу 16 липня 2013 року будинку в
цілому одній особі, у зв'язку із чим
відпала і необхідність влаштування
окремих систем інженерних мереж у
будинку.

В судовому засіданні заявник вимоги
заяви підтримала частково, підтвердила
викладені в ній обставини просила про
стягнення 18 145 грн. 44 коп. коштів, що були
фактично отримані стягувачами в
порядку виконання оскаржуваного
виконавчого документу, тобто, без
урахування виконавчих витрат, а саме:
6048 грн. 48 коп. з ОСОБА_2 та 12096 грн. 96 коп. -
ОСОБА_3

Стягувачі та третя особа - Центральний
відділ державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції - в судове засідання не
з'явились (своїх представників не
направили). Відомостей про поважність
причин неявки цих учасників процесу
матеріали справи не містять.

Вислухавши заявника, дослідивши
справу, суд встановив наступне.

Як слідує з рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 07 лютого 2012
року (справа № 22ц- 124/12) жилий будинок
АДРЕСА_1 належав на праві спільної
часткової власності ОСОБА_1 - 5/8 його
частин, а також ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2
- по 1/8 частині кожному. Рішенням суду
позов ОСОБА_1 задоволений частково,
постановлено про реальний поділ
житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно
до першого варіанту судової
будівельно-технічної експертизи від 20
березня 2009 року. Цим же рішенням з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 стягнуто по 14730 грн. 00 коп., а
всього 44190 грн. 90 коп. компенсації за
необхідність влаштування окремих
систем інженерних мереж, що перейшли у
власність ОСОБА_1 Рішення суду набрало
законної сили.

03 вересня 2012 року Центральним районним
судом м. Миколаєва ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 видані виконавчі листи № 2-1002/2011
про стягнення з ОСОБА_1 присуджених
грошових коштів, а 12 жовтня 2012 року та 29
листопада 2012 року Центральним відділом
ДВС ММУЮ відкриті виконавчі
провадження ВП 35441341, ВП № 34644420 та ВП №
35441427 з примусового виконання виданих
судом виконавчих документів.

В той же час, як слідує з договору
дарування 1/8 частки житлового будинку
від 09 серпня 2012 року ОСОБА_4 подарував, а
ОСОБА_3 прийняла в дар визначену
частину житлового будинку АДРЕСА_1.
Договір посвідчений приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрований у реєстрі за № 627.
Набуте ОСОБА_3 право власності
зареєстроване в електронному реєстрі
прав власності на нерухоме майно. З
часу набуття права власності цю на
частину будинку загальна частка ОСОБА_3
у житловому будинку склала 2/8 частини.

Квитанцією № 1800.798.2 підтверджений факт
перерахування ОСОБА_3 на рахунок
Центрального ВДВС ММУЮ 20000 грн. 00 коп.
коштів, з яких, як свідчать матеріали
справи, стягувачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2
виплачено 18145 грн. 44 коп. Решта коштів:
1814 грн. 56 коп. перераховані на оплату
виконавчого збору, а 40 грн. 00 коп. склали
витрати з проведення виконавчих дій.

В той же час, як слідує з договору
купівлі-продажу від 16 липня 2013 року
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 продали, а
ОСОБА_7 купила цілий житловий будинок
АДРЕСА_1 за 257700 грн. 00 коп. Договір
посвідчений приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 та зареєстрований в
реєстрі за № 2064.

На вимогу ОСОБА_1 після продажу будинку
отримані на виконання рішення суду
кошти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не повернули.

Відповідно ч. 2 та 4 ст. 369 ЦПК України
суд, який видав виконавчий лист, може за
заявою боржника визнати виконавчий
лист таким, що не підлягає виконанню, та
стягнути на його користь безпідставно
одержане стягувачем за виконавчим
листом. Так, у разі якщо виконавчий
лист було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням, добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, суд ухвалою визнає виконавчий
лист таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким виконавчим листом уже
відбулося повністю або частково, суд
одночасно на вимогу боржника стягує на
його користь безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Викладені обставини свідчать про те, що
спірні правовідносини з приводу
реального поділу житлового будинку
АДРЕСА_1 між його колишніми
співвласниками є припиненими
внаслідок відчуження ними своїх
ідеальних часток у праві власності на
цей об'єкт нерухомості з остаточною
передачею майнових прав на нерухоме
майно одній особі без здійснення його
реального поділу.

За такого, суд доходить висновку про те,
що саме у такий спосіб, тобто шляхом
продажу будинку, його колишні
співвласники вирішили спір про поділ
майна, а тому є достатні причини для
визнання виконавчих листів № 2-1002/2011,
виданих 03 вересня 2012 року Центральним
районним судом м. Миколаєва ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 такими, що не
підлягають виконанню, а також для
стягнення на користь ОСОБА_1
безпідставно одержаних коштів за цими
виконавчими листами з ОСОБА_2 - 6048 грн. 48
коп., а з ОСОБА_3 - 12096 грн. 96 коп., тобто
пропорційно їхніх часток у власності.
Відомостей про отримання стягувачем
ОСОБА_4 грошових коштів на виконання
судового рішення матеріали справи не
містять.

В той же час, причини для визнання
такими, що сплачені боржником
безпідставно 1854 грн. 56 коп. коштів,
розподілених на оплату виконавчого
збору та витрат з проведення
виконавчих дій - відсутні.

Таким чином, заява підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст. 208 -210, ч. 2, 4 ст. 369 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати виконавчі листи № 2-1002/2011,
видані 03 вересня 2012 року Центральним
районним судом м. Миколаєва ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що не
підлягають виконанню.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 6048
(шість тисяч сорок вісім) грн. 48 коп., а з
ОСОБА_3 - 12096 (дванадцять тисяч
дев'яносто шість) грн. 96 коп.
безпідставно одержаних коштів за
виконавчими листами № 2-1002/2011, виданими
03 вересня 2012 року Центральним районним
судом м. Миколаєва.

В решті вимог заяви відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути
подано до апеляційного суду
Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом п'яти днів.

Суддя
О.В.
Батченко