Справа № 648/5303/13-ц
Провадження № 2/648/144/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року Білозерський
районний суд Херсонської області в
складі:

головуючого судді
Сімчук С.Б.,

при секретарі
Циммерман І.Г.,

представників позивача
ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в с.м.т. Білозерка цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
повернення безпідставно отриманих
коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася в суд із
вказаним позовом, в обґрунтування
своїх позовних вимог зазначила, що
17.08.2007 року ОСОБА_3 згідно усної угоди
отримала від неї 8084,00грн за рахунок
домовленості майбутньої
купівлі-продажу земельної ділянки для
ведення особистого господарства, про
що складено письмову розписку. Станом
на день звернення до суду відповідач
не виконала свої зобов»язання, а саме
не здійснила продаж земельної ділянки
та не повернула безпідставно отримані
кошти. Звернення позивача до
відповідача щодо виконання
зобов»язань або повернення
безпідставно отриманих коштів
виявилися безрезультатними. Тому
вважає, що грошова сума підлягає
поверненню з урахуванням індексу
інфляції за весь час прострочення, яка
в цілому становить 22012,73грн. Просить
стягнути з ОСОБА_3 безпідставно
отримані кошти в сумі 22012,73грн та
судові витрати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
надала суду пояснення, які аналогічні
викладеним в позовній заяві. Просила
поновити строк для звернення до суду з
вказаним позовом у зв»язку з поважною
причиною такого пропуску, яка
полягала у втраті оригіналу розписки.

Відповідач позовні вимоги не
визнала, суду пояснила, що вона
отримала кошти в сумі 8084,00грн від
ОСОБА_5, але в розписці від 17.08.2007 року за
його вимогою зазначила прізвище
позивача по справі - ОСОБА_4 Довіреність
від імені ОСОБА_4 він не надав. Разом з
нею на таких же умовах отримували гроші
і інші жителі села. Переоформити
відповідну документацію на земельну
ділянку вона не змогла, так як ОСОБА_5 не
з»являвся, його місце знаходження їй не
було відоме. Через деякий час вона
продала земельну ділянку в зв»язку з
складним матеріальним станом. Факт
отримання зазначених в розписці коштів
не заперечує, але вважає, що позивачем
пропущено строк позовної давності.
Додатково зазначила, що в розписці вона
помилково вказала дату 17 жовтня 2007 року
замість 17 серпня 2007 року. Просить
застосувати положення ч. 4 ст. 267 ЦК
України, в задоволенні позовних вимог
відмовити в зв»язку з пропуском
строку позовної давності для
звернення до суду з такою вимогою.

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового засідання, покази свідків,
дослідивши матеріали справи та надані
сторонами докази, прийшов до
наступного.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

В судовому засідання встановлено, що
17.08.2007 року ОСОБА_3 на підставі розписки
від 17.08.2007 року отримала від ОСОБА_4
грошові кошти в розмірі 8084,00грн за
рахунок домовленості купівлі-продажу
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства.

Згідно ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов»язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до п. 2 ст. 1047 ЦК
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцеві
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно до п. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов»язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі у строк та в порядку,
що встановлені договором).

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов»язання, на
вимогу кредитора зобов»язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за
весь час прострочення, а також три
проценти річних від простроченої суми ,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Згідно довіреності виданої 31.10.2007 року
ОСОБА_4 уповноважила представляти свої
інтереси перед третіми особами ОСОБА_5

Допитані в якості свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9 кожен окремо
пояснили, що такі ж розписки як і ОСОБА_3
вони писали на ім»я ОСОБА_4, але за
вимогою ОСОБА_5 та саме від нього
отримували кошти.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Частинами 1 та 5 ст. 261 ЦК України
передбачено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила. За
зобов»язаннями, строк виконання яких
не визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред»явити вимогу про
виконання зобов»язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

З даним позовом позивач звернулася до
суду у грудні 2013 року, тобто за межами
строку встановленого ст. 257 ЦК України

Згідно з положеннями визначеними ч. 4
ст. 267 ЦК України закінчення строку
позовної давності (спливу позовної
давності) до пред»явлення позову є
підставою для відмови в позові.

Оцінив і дослідив усі докази по справі
в їх сукупності, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_5 передав кошти
ОСОБА_3 в сумі 8084,00грн 17.08.2007 року і
отримав від неї розписку від 17.08.2007 року
про отримання таких коштів від імені
ОСОБА_4 без належно оформлених
повноважень діяти від імені ОСОБА_4
Таким чином ОСОБА_3 отримала кошти в
сумі 8084,00грн від ОСОБА_5 і відповідно до
вимог чинного законодавства повинна їх
повернути без урахування індексу
інфляції. Разом з тим, суд вважає, що для
стягнення з ОСОБА_3 боргу позивачем
пропущено строк позовної давності так
як причина пропуску такого строку, на
який посилається представник позивача,
а саме на втрату оригіналу розписки не
підтверджено належними доказами.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 256, 257, частинами 1 та
абзацом частини 5 ст. 261, ч. 4 ст. 267 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
повернення 22012,73 грн. безпідставно
отриманих коштів та 1526,88 грн. в якості
трьох процентів річних від
простроченої суми - відмовити, в
зв"язку з пропуском строку позовної
давності для звернення до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Білозерський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя
С.Б.
Сімчук

Копія: вірно (суддя)