Номер провадження 2/489/502/14
06 березня 2014 року
Ленінський районний суд м. Миколаєва в
головуючого судді Кокорєва В. В.,
при секретарі Антоненко А. С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві питання винесення
додаткового рішення у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до Підприємства
комунальної власності області
"ФАРМАЦІЯ" про поновлення на роботі,
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,
Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 24.02.2014 у цивільній справі
№ 489/11288/13-ц (№ провадження 2-489-502/2014) за
позовом ОСОБА_1 до Підприємства
комунальної власності області
"ФАРМАЦІЯ" про поновлення на роботі,
стягнення середньої заробітної плати
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди, позов
задоволено частково.

Однак, в рішенні суду не розглянуте
питання про негайне виконання рішення
у частині поновлення на роботі ОСОБА_1
на посаді фахівця по роботі з
персоналом по філіям Підприємства
комунальної власності області
"Фармація" з 02 грудня 2013 року.

В судовому засіданні позивач просила
винести додаткове рішення та допустити
негайне виконання.

Представники відповідача проти
негайного виконання рішення
заперечували, вказали, що ними подана
апеляційна скарга.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд допускає
негайне виконання рішень у справах про:
1) стягнення аліментів - у межах суми
платежу за один місяць; 2) присудження
працівникові виплати заробітної плати,
але не більше ніж за один місяць; 3)
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю фізичної особи, - у межах
суми стягнення за один місяць; 4)
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника; 5) відібрання дитини
і повернення її тому, з ким вона
проживала; 6) розкриття банком
інформації, яка містить банківську
таємницю, щодо юридичних та фізичних
осіб. Суд, ухвалюючи рішення, може
допустити негайне його виконання у
разі стягнення всієї суми боргу при
присудженні платежів, визначених
пунктами 1, 2 і 3 частини першої цієї
статті.

Згідно з ч. 5 ст. 235 КЗпП України рішення
про поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, прийняте органом,
який розглядає трудовий спір, підлягає
негайному виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України суд
що ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України суд
ухвалює додаткове рішення після
розгляду питання у судовому засіданні
з повідомленням сторін. Їх присутність
не є обов'язковою.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що у цивільній
справі № 489/11288/13-ц (№ провадження
2-489-502/2014) за позовом ОСОБА_1 до
Підприємства комунальної власності
області "ФАРМАЦІЯ" про поновлення на
роботі, стягнення середньої заробітної
плати за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди, слід
ухвалити додаткове рішення по справі
яким допустити негайне виконання
рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на
посаді фахівця по роботі з персоналом
по філіям Підприємства комунальної
власності області "Фармація" з 02 грудня
2013 року.

Приймаючи до уваги вищевикладене та
керуючись ст. 220 ЦПК України суд

вирішив

Ухвалити додаткове рішення у цивільній
справі № 489/11288/13-ц (№ провадження
2-489-502/2014) за позовом ОСОБА_1 до
Підприємства комунальної власності
області "ФАРМАЦІЯ" про поновлення на
роботі, стягнення середньої заробітної
плати за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди.

Допустити негайне виконання рішення
про поновлення ОСОБА_1 на посаді
фахівця по роботі з персоналом по
філіям Підприємства комунальної
власності області "Фармація" з 02 грудня
2013 року.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя

В. В. Кокорєв