Справа № 686/1551/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2014 р.
м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницькоуї області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі - Тютюнника А.М.,

за участю представника
позивача-відповідача - ПАТ КБ
"Приватбанк" Москалюк С.А.,

за участю представника
відповідача-позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.
Хмельницькому цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Приватбанк» в особі Хмельницької
філії ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання
кредитного договору недійсним,

встановив:

ПАТ «Приватбанк» звернулось до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2, посилаючись
на те, що відповідно до укладеного
договору № б/н від 16.07.2007 року ОСОБА_2
16.07.2007 р. отримав кредит у сумі 4500,00 грн.
у виді встановленого кредитного ліміту
на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір,
підтверджується підписом у заяві.

При укладанні договору сторони
керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Згідно вимог статей 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору ОСОБА_2 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за
кредитним договором ОСОБА_2 станом на
30.11.2012 р. має заборгованість - 23259,63 грн.,
яка складається з наступного:

- 9418,93 грн. - заборгованість за кредитом;

- 10994,91 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 1500,09 грн. - заборгованість по комісії
за користуванням кредитом;а також
штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та
правил надання банківських послуг

- 250,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1095,70 грн. - штраф (процентна складова).

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на
користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
заборгованість у сумі 23259,63 грн. за
кредитним договором № б/н від 16.07.2007
року.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною
заявою до публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» в особі Хмельницької
філії ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання
кредитного договору недійсним,
посилаючись на те, що у позовній заяві
ПАТ КБ «Приватбанк» зазначає, що 16
липня 2007 р. ніж ПАТ «Приватбанк» та
ОСОБА_2 укладено договір б/н від 16 липня
2007 р. за умовами якого, останній отримав
кредит сумою 4500 грн. у виді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою відсотків
за користування кредитом на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає дії картки. Банк стверджує,
що ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те,
що підписана ним заява разом з умовами
надання кредиту, Правилами
користування платіжною карткою
складає договір між ОСОБА_2 та банком,
що підтверджується підписом у заяві.

ОСОБА_2 спростовує це твердження,
посилаючись на те, що сама заява
позичальника мала місце і підписана
ним 16 липня 2007 р., однак, жоден пункт
заяви не містить жодних відомостей про
те, що вона є самим договором, а носить
інформаційний характер і відображає
згоду позичальника на її розгляд та
вирішення питання про надання
споживчого кредиту шляхом
встановлення кредитного ліміту на
платіжну картку та подальшого
укладення договору, який не укладався.

ОСОБА_2 посилається на те, що подана ним
заява містить його підпис датований 16
липня 2007 року у відповідній графі
заяви, що підтверджує факт звернення до
ПАТ «Приватбанку», однак заява не
містить відомостей про те, що саме
даною установою ОСОБА_2 надавався даний
кредит за платіжною карткою, яку він
мав. Заява містить виключно його підпис
у розділі 4, однак у цьому ж розділі
відсутні відомості про те, що ним
просився кредит, оскільки у цьому
розділі ним, як позичальником, не
зазначено розмір кредитного ліміту, а
відповідна заява не містить відомостей
про те, що він отримав кредитну картку
та ПІН до неї, з відповідно зазначеною
сумою кредитного ліміту, що повинно
супроводжуватись підписом споживача,
одержувача кредиту, який у заяві
відсутній.

ПАТ КБ «Приватбанк» стверджує, що
ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що
підписана ним заява разом з Умовами,
Правилами користування платіжною
карткою складає між ним і банком
договір, однак Умови та Правила надання
споживчого кредиту фізичним особам не
містять жодних відомостей письмового
ознайомлення ОСОБА_2 з ними. В Умовах та
Правилах надання споживчого кредиту
фізичним особам та Правилах відсутній
будь - який підпис ОСОБА_2, що
унеможливлює ідентифікацію зазначених
Умов та Правил до тих, які діяли на час
надання кредиту і доводились до нього,
як до споживача.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» зазначено, що
договір про надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере на себе зобов'язання
надати їх споживачеві для придбання
продукції у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а споживач
зобов'язується їх повернути разом з
нарахованими відсотками.

Головним в рамках даного Закону, а саме
у відповідності до ч. 4 означеної статті
передбачено, що договір про надання
споживчого кредиту укладається у
письмовій формі, один з оригіналів
якого передається споживачеві.
Обов'язок доведення того, що один з
оригіналів договору був переданий
споживачеві, покладається на
кредитодавця.

ПАТ КБ «Приватбанк» не доводить того
факту, що один із оригіналів договору
був наданий ОСОБА_2 банком.

ОСОБА_2 посилається на те, що письмова
форма укладання банківського
кредитного договору передбачена
Законом України «Про банки та
банківську діяльність» та вимогами
цивільного законодавства України,
зокрема, частина 1 ст. 1055 ЦК України,
передбачає, що кредитний договір
укладається у письмовій формі.

Недодержання письмової форми тягне
його нікчемність та не створює
юридичних наслідків.

Вказує, що письмовий договір між
кредитодавцем і одержувачем,
споживачем кредиту відсутній, наявна
заява на отримання кредиту, яка за
своїм змістом не є договором, а
подається виключно до фінансової
установи у прохальній формі із
зазначенням своїх персональних даних,
можливості їх перевірки фінансовою
установою щодо надання чи відмові
особі в отриманні споживчого кредиту
перед укладанням договору.

ОСОБА_2 посилається на те, що у
відповідності до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірах та на умовах встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Виходячи із умов розділу 2 «Терміни і
поняття» Умов і Правил надання
банківських послуг, форма договору, яка
укладається між банком і отримувачем
платіжної картки складається (утворює
його зміст) із 4-х послуг: заяви; пам'ятки
клієнта; умов і правил надання
банківських послуг; тарифів.
Відсутність однієї з цих складових не
утворює собою договір і у даному
випадку ПАТ КБ «Приватбанк» не
доводить, що всі ці складові мали місце.

У відповідності до п.п. 5.6.1 п. 5 розділу II
Правил користування платіжною карткою
визначено, що черговість і розмір
погашення боргових зобов'язань
здійснюється в порядку, зазначеному у
пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною
частиною договору, однак, пам'ятку
клієнта ОСОБА_2 ніхто не надавав,
черговість, розмір та порядок
погашення кредиту з ним ніхто не
узгоджував.

ОСОБА_2 просить визнати кредитний
договір №б/н від 16 липня 2007 року
недійсним.

У судовому засіданні представник банку
позов банку підтримав з підстав,
викладених у позовній заяві, проти
позову ОСОБА_2 заперечив, пояснивши, що
даний позов є безпідставним і
необґрунтованим.

У судовому засіданні ОСОБА_2 просив
визнати кредитний договір №б/н від 16
липня 2007 року недійсним, пояснивши
також, що банком пропущено строк
позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов банку
підлягає задоволенню, а у задоволенні
позову ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Приватбанк»
про визнання кредитного договору
недійсним слід відмовити.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконав.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного договору № б/н від 16.07.2007
року ОСОБА_2 16.07.2007 р. отримав кредит у
сумі 4500,00 грн. у виді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір,
підтверджується підписом у заяві.

При укладанні договору сторони
керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Згідно вимог статей 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору ОСОБА_2 зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за
кредитним договором ОСОБА_2 станом на
30.11.2012 р. має заборгованість - 23259,63 грн.,
яка складається з наступного: 9418,93 грн. -
заборгованість за кредитом; 10994,91 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 1500,09 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом; а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 250,00 грн. -
штраф (фіксована частина), 1095,70 грн. -
штраф (процентна складова).

Суд приходить до висновку, що
заборгованість у сумі 23259,63 грн.
підлягає стягненню з ОСОБА_2

Суд приходить також до висновку що
позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу
України договір приєднання є договір.
умови якого встановлені однією із
сторін у формулярах або інших
стандартних формах, який може бути
укладений лише шляхом приєднання
другої сторони до запропонованого
договору в цілому. Друга сторона не
може запропонувати свої умови
договору.

Згідно розділу 2 «Терміни і поняття»
Умов і Правил надання банківських
послуг, форма договору, яка укладається
між банком і отримувачем платіжної
картки складається з: заяви; пам'ятки
клієнта; умов і правил надання
банківських послуг; тарифів.

Судом встановлено, що згідно висновку
експерта № 110 П Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Хмельницькій області
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
підпис у журналі видачі платіжних
карток (за березень-червень 2007 року) під
номером 243 у графі "підпис
клієнта"виконаний ОСОБА_2

Підпис у заяві від 16.07.2007 року у розділі
"додаткові відомості" у графі "підпис
клієнта" виконаний ОСОБА_2

Підпис у заяві про збільшення ліміту
від 8.01.2008 року у графі "підпис клієнта"
виконаний ОСОБА_2

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що посилання ОСОБА_2 на те, що
письмовий договір між ним та банком
відсутній, а наявна заява на отримання
кредиту, яка за своїм змістом не є
договором, не знайшла підтвердження та
спростовується належними доказами по
справі.

Суд приходить до висновку, що банком не
пропущено строк позовної давності у
відповідності до вимог ст. 257
Цивільного кодексу України, оскільки
27.07.2011 року було здійснено оплату на
платіжну картку ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 213, 215
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 526, 527, 530, ч. 1 ст. 634, ст. 1054
Цивільного кодексу України, суд

вирішив:

позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства «Приватбанк»
(р/р 3111, МФО 305299, у
м. Дніпропетровську) заборгованість за
кредитним договором від 16.07.2007 року у
сумі 23259 (двадцять три тисячі двісті
п'ятдесят дев'ять) грн. 63 коп., яка
складається із наступного: 9418 (дев'ять
тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 93
коп. - заборгованість за кредитом; 10994
(десять тисяч дев'ятсот дев'яносто
чотири) грн. 91 коп. - заборгованість по
процентам за користування кредитом; 1500
(одна тисяча п'ятсот) грн. 09 коп. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом; 500 (п'ятсот) грн.
- штраф (фіксована частина), 1095 (одна
тисяча дев'яносто п'ять) грн. 70 коп. -
штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Приватбанк» (р/р 0001, МФО 305299, у м. Дніпропетровську)
судовий збір у сумі 232 грн. 60 коп.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Приватбанк» в особі Хмельницької
філії ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання
кредитного договору недійсним
відмовити.

На рішення через суд першої інстанції,
який його ухвалив, може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Хмельницької області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Логінова С.М.