Справа № 145/168/14-ц
Провадження №2/145/197/2014
РІШЕННЯ

іменем України

18.03.2014 р. Тиврівський районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
Новоміської сільської ради про
визнання права власності на житловий
будинок з господарськими будівлями в
порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в
якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла його баба ОСОБА_3, яка до дня
смерті проживала та була зареєстрована
АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилась спадщина, до
складу якої входить житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_3 належним їй майном не
розпорядився.

Він є спадкоємцем першої черги
спадкування за законом після неї за
правом представлення згідно ч.2 ст. 529 ЦК
України 1963 року, чинного на час
відкриття спадщини, оскільки його
батько - син спадкодавиці ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, тобто до відкриття
спадщини.

Він прийняв спадщину в силу ст. 549 ЦК
України 1963 року, фактично до шести
місяців з часу її відкриття вступивши у
володіння та управління спадковим
майном. Про прийняття спадщини
свідчить наявність у нього
правовстановлюючих документів на
майно, що належало спадкодавцеві,
зокрема ощадної книжки.

В даний час він бажає переоформити
спадкове майно на себе, однак отримати
Свідоцтво про право на спадщину за
законом на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
в нотаріальній конторі не має
можливості через відсутність
юридичного документу на вище вказане
нерухоме майно.

Разом з тим, вважає, що вищезазначене
нерухоме майно входить до складу
спадщини з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01
липня 2004 року «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» права на нерухоме майно, які
підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Як вбачається з технічного паспорта на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок по АДРЕСА_1, виготовленого 06
лютого 2013 року КП «ВООБТІ», житловий
будинок з господарськими будівлями і
спорудами побудовано протягом 1954 -1992
років.

Тому, на його думку, при вирішенні
питання щодо спадкування права
власності на зазначене нерухоме майно
слід враховувати зміну редакції ч. 4 ст.
331 і ч. 4 ст. 334 ЦК України та інших норм
цивільного законодавства і
застосовувати редакцію закону, яка
діяла на час виникнення права у самого
спадкодавця на момент закінчення
будівництва будинку та на час
відкриття спадщини.

За змістом зазначених нормативних
актів виникнення права власності на
житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад
відносилось також питання узаконення
цих будівель та внесення записів про
право власності на будинки за
громадянами у погосподарські книги
місцевих рад. За змістом п. 62 Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
державними нотаріальними конторами
Української РСР підтвердженням
приналежності будинку, який
знаходиться в сільському населеному
пункті, можуть бути відповідні довідки
виконавчого комітету сільської Ради
депутатів трудящих, які видавалися в
тому числі і на підставі записів у
погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року. В погосподарських книгах при
визначенні року побудування
зазначається рік введення в
експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів
УРСР від 11.03.1985 року № 105 у 1985-1988 роках
сільськими, селищними, районними
радами народних депутатів
ухвалювалось рішення щодо оформлення
права власності та реєстрації будинків
у бюро технічної інвентаризації за
даними погосподарських книг сільських,
селищних рад із додатками списків
громадян, яким ці будинки належали.

Тобто записи у погосподарських книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

Згідно записів в погосподарській книзі
Новоміської сільської ради, житловий
будинок з господарськими спорудами по
АДРЕСА_1 рахується за померлою
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_3

Як вбачається з технічного паспорта
КП «ВООБТІ», до спадкового майна
входить житловий будинок в стані
руйнування «А», літню кухню «Б», гараж
«В», погріб з шийкою «Г», шия погреба
«ш1/п», сарай «Д», сарай «Е», убиральня
«Ж», ворота з хвірткою № 1, огорожа №3,
огорожа № 4, колодязь № 5, жомова яма № 6,
які розташовані по АДРЕСА_1

На земельній ділянці також
розташований сарай «е» вартістю 25 316
грн., однак він до спадкового майна не
входить, так як збудований у 2005 році.

Житловий будинок з господарськими
спорудами під забороною не перебуває.

Оскільки отримати Свідоцтво про право
на спадщину за законом у нотаріальній
конторі нема можливості, він вимушений
звернутися до суду із даним позовом.

Просить визнати за ним право власності
на житловий будинок в стані руйнування
«А», літню кухню «Б», гараж; «В» погріб з
шийкою «Г», шию погреба «ш1/п», сарай
«Д», сарай «Е», убиральню «Ж», ворота з
хвірткою № 1, огорожу №3, огорожу № 4,
колодязь № 5, жомову яму № 6, які
розташовані по АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року с.
Красне Тиврівського району Вінницької
області.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав, просить їх задоволити з
підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Новоміської
сільська рада просить справу
розглянути у відсутності її
представника, позов визнає.

Свідок ОСОБА_5 дав показання суду,
відповідно до яких ОСОБА_3 була бабою
позивача. Після її смерті ОСОБА_2
вступив в управління спадковим майном,
проживав у її будинку, проводив ремонт,
обробляв земельну ділянку.

Свідок ОСОБА_6 дав аналогічні
показання.

Суд, вислухавши представника позивача,
свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає до
задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з часу її відкриття.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла ОСОБА_3, яка до дня смерті
проживала та була зареєстрована
АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилась спадщина, до
складу якої входить житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1, що стверджується довідками
Новоміської сільської ради №490, №491
від 04.09.2013 р.

На земельній ділянці також
розташований сарай «е» вартістю 25 316
грн., однак він до спадкового майна не
входить, так як збудований у 2005 році.

Позивач - спадкоємець першої черги в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3 за правом представлення
згідно ч.2 ст. 529 ЦК України 1963 року,
чинного на час відкриття спадщини,
оскільки його батько - син спадкодавиці
ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, тобто
до відкриття спадщини. Спадщину
прийняв, оскільки відповідно до ст. 549
ЦК України 1963 року, фактично до шести
місяців з часу її відкриття вступивши у
володіння та управління спадковим
майном, що стверджується показаннями
свідків та довідкою Новоміської
сільської ради №165 від 17.03.2014 р.

Інших спадкоємців, які б претендували
на спадкове майно, немає, що
стверджується інформаційною довідкою
зі Спадкового реєстру №36515570 від 04.02.2014
р.

Заборони на спадкове майно немає,
стверджується довідкою Новоміської
сільської ради №489 від 04.09.2013 р.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 328, 1216, 1218, 1261,
1268, 1269 ЦК України, ст.548, 549, 554 ЦК України
1963 року, Постановою Пленуму Верховного
Суду України №7 "Про судову практику у
справах про спадкування" від 30.05.2008 р., -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок в стані руйнування
«А», літню кухню «Б», гараж «В», погріб з
шийкою «Г», шию погреба «ш1/п», сарай
«Д», сарай «Е», убиральню «Ж», ворота з
хвірткою № 1, огорожу №3, огорожу № 4,
колодязь № 5, жомову яму № 6, які
розташовані по АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року с.
Красне Тиврівського району Вінницької
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Вінницької області через Тиврівський
районний суд протягом десяти діб з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засідання під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Ратушняк І. О.