Справа № 2-202/11
Номер провадження № 2-сз/315/1/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2014
м. Гуляйполе

Гуляйпільський
районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді
Каракай Н.Д.,

при секретарі судового засідання
Прокопенко С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про повернення
судового збору та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи,

Встановив:

04 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з заявою, в якій просить повернути
судовий збір у сумі 603 грн. 84 коп. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі 120
грн. 00 коп., вказавши в заяві, що по
цивільній справі № 2-202/11 суд 31.03.2011 року
ухвалив позовну заяву ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Гуляйпільської
міської ради Запорізької області про
визнання права власності на
незавершене будівництво вважати
неподаною та повернути її позивачці.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву
підтримала, додатково пояснила, що спір
про земельну ділянку не вирішений.

Судом встановлено, що в березні 2011 року
ОСОБА_1 звернулося до суду з позовом до
виконавчого комітету Гуляйпільської
міської ради Запорізької області про
визнання права власності на
незавершене будівництво житлового
будинку, що розташований за адресою:
вул. Колгоспна, 76 м. Гуляйполе
Запорізької області.

18.03.2011 року Гуляйпільським районним
судом Запорізької області було
винесено ухвалу про залишення даної
позовної заяви без руху, згідно ст.ст.
119-121 ЦПК України. Для усунення
недоліків позовної заяви суд надав
позивачці строк до 30.03.2011 року. Але
позивачка у встановлений строк вказані
в ухвалі суду недоліки не усунула.

Тому, 31.03.2011 року суд ухвалив цивільний
позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Гуляйпільської міської ради
Запорізької області про визнання права
власності на незавершене будівництво
вважати неподаним і повернути
позивачці. Вказана ухвала набрала
чинності у встановленому
законодавством порядку і позивачкою не
оскаржувалася.

Як вбачається з доданих до заяви копій
квитанцій, ОСОБА_1 сплатила за подання
позову державне мито у розмірі 603,84 грн.
та витрати з ІТЗ у розмірі 120,00 грн..

Відповідно до п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 83 ЦПК
України (в редакції, яка діяла на момент
постановлення ухвали суду від 31
березня 2011 року) сплачена сума
судового збору та сплачена сума коштів
на оплату витрат з
інформаційно-технічного розгляду
справи повертається за ухвалою судді у
разі повернення заяви.

Згідно до ст. 8 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про державне мито»
від 21 січня 1993 року (з наступним
змінами та доповненнями), який в
частині судових витрат був чинний на
момент подачі вищезазначеного позову
до суду, а також чинний й нині в інших
випадках, передбачених законодавством
України, повернення державного мита
провадиться за умови, якщо заяву подано
до відповідної установи, що справляє
мито, протягом року з дня зарахування
його до бюджету. Тобто, якщо судовий
збір та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи (згідно доданих до
заяви копій квитанцій) були сплачені до
держбюджету 10.03.2011 року, то на момент
подачі до суду заяви про повернення
судового збору та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, яка надійшла до суду
04.03.2014 року, строк на повернення
державного мита сплинув.

На підставі Порядку оплати витрат з
інформаційно-технічного забезпечення
судових процесів, пов'язаних з
розглядом цивільних та господарських
справ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 21
грудня 2005 року №1258, повернення
коштів на оплату витрат з ІТЗ
здійснюється у порядку, передбаченому
для повернення державного мита
(судового збору).

Таким чином, оскільки минув річний
термін з дня зарахування до бюджету
судових витрат, сплачених ОСОБА_1 за
подання позовної заяви, суд вважає за
доцільне відмовити позивачці в
задоволені заяви про повернення
судового збору та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Крім того, суд розглядає заяву в межах
заявлених вимог і не приймає до уваги
пояснення заявниці в судовому
засіданні про встановлення земельних
меж.

Керуючись ст. 83 ЦПК України в редакції,
яка діяла на момент сплати судових
витрат, ст.ст. 209-210 ЦПК України, ст. 8
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про державне мито» від 21 січня 1993 року
(з наступним змінами та
доповненнями), суд,-

Ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви
про повернення суми судового збору та
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

На ухвалу протягом 5 днів з дня її
проголошення може бути подано
апеляційну скаргу.

Суддя: Н. Д. Каракай