Справа № 363/11/14-ц Головуючий у І
інстанції Рудюк О.Д.Провадження №
22-ц/780/1887/14 Доповідач у 2
інстанції Верланов С.М.Категорія 56
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого - судді Верланова С.М.,

суддів - Приходька К.П.,
Березовенко Р.В.,

при секретарі - Черепинець А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Вишгородського районного
суду Київської області від 08 січня 2014
року у справі за заявою ОСОБА_2,
заінтересована особа: реєстраційна
служба Вишгородського районного
управління юстиції про встановлення
факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з вказаною заявою, в якій просила
встановити факт належності їй
земельної ділянки площею 0,0600 га з
цільовим призначенням для садівництва,
що знаходиться на території
Демидівської сільської ради в садовому
товаристві «Вишенька» Вишгородського
району Київської області, кадастровий
номер :20:236:0002, зобов'язати
реєстраційну службу Вишгородського
районного управління юстиції
Київської області провести державну
реєстрацію права власності на вказану
земельну ділянку та видати їй витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно.

Ухвалою Вишгородського районного суду
Київської області від 08 січня 2014 року у
відкритті провадження у справі за
заявою ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
вивчивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд першої інстанції виходив із
того, що із заяви про встановлення
факту, що має юридичне значення,
вбачається спір про право, а відтак до
заяви має застосовуватись положення ч.
4 ст. 256 ЦПК України, а ОСОБА_2 вправі
захистити своє право в порядку
позовного провадження.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони ґрунтуються на
матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.234, ст.256 ЦПК
України та роз'яснень, викладених у
п.1 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року №5 «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення», суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, якщо: згідно з законом такі
факти породжують юридичні наслідки,
тобто від них залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав громадян; чинним
законодавством не передбачено іншого
порядку їх встановлення; заявник не має
іншої можливості одержати або
відновити загублений чи знищений
документ, який посвідчує факт, що має
юридичне значення; встановлення факту
не пов'язується з наступним вирішенням
спору про право.

Перелік юридичних фактів, що
підлягають встановленню в судовому
порядку, наводиться у статті 256 ЦПК
України.

Із вимог заяви ОСОБА_2 вбачається, що
вона просить встановити факт
належності їй земельної ділянки площею
0,0600 га з цільовим призначенням для
садівництва, що знаходиться на
території Демидівської сільської ради
в садовому товаристві «Вишенька»
Вишгородського району Київської
області, кадастровий номер
:20:236:0002, зобов'язати реєстраційну
службу Вишгородського районного
управління юстиції Київської області
провести державну реєстрацію права
власності на вказану земельну ділянку
та видати їй витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно.

Тобто, заявник просить встановити факт,
який підлягає доказуванню при розгляді
справи у порядку позовного провадження
та може бути встановлений під час її
розгляду на підставі наданих сторонами
доказів, однак не може бути розглянутий
у порядку, передбаченому розділом IV
глави 6 ЦПК України.

Крім того, колегія суддів враховує, що
статтею 256 ЦПК України не передбачено
встановлення в судовому порядку факту
належності особі земельної ділянки.

Згідно з ч.4 ст.256 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо з заяви про встановлення
факту, що має юридичне значення,
вбачається спір про право.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відмову у
відкритті провадження у справі.

Таким чином ухвала суду першої
інстанції є законною та обгрунтованою,
і не свідчить про порушення судом норм
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими та не спростовують
висновків суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Вишгородського районного суду
Київської області від 08 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді