________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/717/14-ц
Провадження № 2/520/2995/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2014 року Київський
районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Реви С.В.,

при секретарі
Бродецькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Одеської міської ради, Третьої
Одеської державної нотаріальної
контори, за участю третьої особи
Комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації» Одеської
міської ради, про визнання заповіту
недійсним та визначення додаткового
строку для прийняття спадщини, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
вказаним позовом, в якому посилається
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її
мати - ОСОБА_3, та після її смерті
відкрилась спадщина на нерухоме.

Під час життя ОСОБА_3 скала
заповіт від 04 березня 2009 року, яким на
випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_2 -
усе своє майно, де б воно не
знаходилось, та з чого б воно не
складалось, і взагалі все те, що
належатиме їй на день смерті,
посвідченого Третьою Одеською
державною нотаріальною конторою
Глуханчук І.В., за реєстровим № 4-429.

Однак, ОСОБА_1 вважає, що
зазначений заповіт складено не самою
ОСОБА_3, оскільки він містить не її
особисту підпис, а підпис іншої особи.

Тому ОСОБА_1 просить суд визнати
недійсним заповіт, складеного 04
березня 2009 року ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2, посвідченого Третьою Одеською
державною нотаріальною конторою
Глуханчук І.В., за реєстровим № 4-429.

У судовому зсіданні позивачка
ОСОБА_1 та її представник позовні
вимоги підтримали та просили скасувати
вказаний заповіт.

Крім того, пояснили суду, що строк
позовної давності - не пропущено.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник у судовому засіданні
заявили про пропуск ОСОБА_1 строку
позовної давності без поважних причин,
оскільки заповіт складено 04 березня 2009
року, а звернулася вона до суду з
вказаним позовом лише 23 січня 2014 року,
тобто майже через п'ять років, хоча про
цей заповіт ОСОБА_1 було відомо ще у
серпні 2009 року. А пропуск позовної
давності є підставою для відмови у
задоволені позові.

Інші учасники процесу у судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, однак від Третьої
Одеської державної нотаріальної
контори надійшла заява про розгляд
справи за їх відсутністю.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та надані докази, суд вважає, що у
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що 04 березня 2009 року ОСОБА_3 склала
заповіт, яким на випадок своєї смерті
заповіла ОСОБА_2 - усе своє майно, де б
воно не знаходилось, та з чого б воно не
складалось, і взагалі все те, що
належатиме їй на день смерті,
посвідченого Третьою Одеською
державною нотаріальною конторою
Глуханчук І.В., за реєстровим № 4-429.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла,
про що 14 липня 2009 року в книзі
реєстрації смертей зроблено
відповідний запис за № 469, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданого Першим Малиновським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Одеського міського управління юстиції.

Відповідно до ст. 256 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно із ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним
позовом 23 січня 2014 року, в якому просить
суд визнати недійсним заповіт від 04
березня 2009 року, тобто в даному випадку
пред'явлені позовні вимоги більш ніж за
три роки, що перевищує строк позовної
давності.

При цьому, ні ОСОБА_1, ні її
представник не надали суду жодного
доказу, який би свідчив про поважність
пропуску строку позовної давності,
встановленого цивільним
законодавством України.

Положеннями ч. 1 ст. 261 ЦК України
встановлено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України
передбачено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Таким чином, суд вважає, що
оскільки сплив строк позовної давності
та це заявлено стороною по справі, тому
з цих підстав слід відмовити у
задоволенні позову.

Отже, з огляду на вищевикладене,
оцінивши всі доводи у їх сукупності,
суд дійшов до висновку, що у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід
відмовити за пропуском строку позовної
давності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 256, 257, 260, 261,
266, 267 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволені
позовних вимог до ОСОБА_2, Одеської
міської ради, Третьої Одеської
державної нотаріальної контори, за
участю третьої особи Комунального
підприємства «Бюро технічної
інвентаризації» Одеської міської ради,
про визнання заповіту недійсним та
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, за пропуском
строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду міста Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Рева С. В.