. Справа № 434/368/13-ц
Провадження № 2/434/875/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м. Луганська

Артемівський районний суд міста
Луганська в складі:

головуючого - судді Реки А.С.,

при секретарі - Малько А.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луганську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
автогаражного кооперативу «Донбас»,
ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні автогаражем,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
дійсним позовом, та просить зобов'язати
автогаражний кооператив «Донбас» не
перешкоджати йому в користуванні
автогаражем НОМЕР_1, розташованого у м.
Луганську на кВ. Южний, та зобов'язати
ОСОБА_5 звільнити зазначений гараж.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що його
батько ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
був членом кооперативу «Донбас»» з
06.04.1991 року, на території якого було
викопано котлован гаражу НОМЕР_2 без
завершення будівництва, та викопано
котлован і побудовано гараж НОМЕР_1.
Позивач, як спадкоємець померлого
ОСОБА_6 надав до автогаражного
кооперативу свідоцтво про смерть
батька та заяву про вступ до
кооперативу, сплатив внески та був
прийняти до кооперативу, після чого
почав користуватися гаражем. Після
його вступу до кооперативу, нумерації
гаражів змінилася, та гаражу
відповідача було присвоєно номер
НОМЕР_1, про що було зроблено відмітку в
членському квитку позивача та його
померлого батька. В липні 2011 року
позивач не зміг зайти до свого гаражу,
оскільки було змінено замок. На його
звернення, керівництво автогаражу
повідомило, що про нього як члена
кооперативу відсутні відомості, та
гараж передано у користування ОСОБА_5,
оскільки за гаражем числилася
заборгованість. Позивача не було
повідомлено про наявну заборгованість
та не запропоновано її погасити, також
відсутні відомості щодо виключення
його з членів автогаражного
кооперативу.

В судовому засіданні позивач та
його представник підтримали заявлені
позовні вимоги, надали пояснення
аналогічні викладеним у позові.

Представники відповідача -
автогаражного кооперативу «Донбас»
позовні вимоги не визнали в повному
обсязі. Суду пояснили, що ОСОБА_6 був
прийнятий в члени кооперативу «Донбас»
у квітні 1991 року та користувався
гаражем НОМЕР_1. В 1992 році володільцем
зазначеного гаражу став ОСОБА_7 Також,
відповідно до реєстраційних журналів,
за ОСОБА_6 числився також гараж НОМЕР_2.
У період часу 2001-2002 р.р. у кооперативі
було багато покинутих гаражів,
володільців яких було виключено з
членів кооперативу. На теперішній час
не має можливості надати інформацію
про виключення ОСОБА_7 з членів
кооперативу, оскільки списки та інша
бухгалтерська та
фінансово-господарська документація
за період 2000-2002 р.р. не була передана у
2003 році належним чином колишнім
керівництвом автогаражного
кооперативу, у зв'язку з чим було
порушено кримінальну справу відносно
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Відомості щодо
прийняття позивача до членів
кооперативу, та про сплату останнім
усіх необхідних внесків протягом 2002-2012
р.р. відсутні. Гараж НОМЕР_1 був
покинутий, за ним ніхто не прибирав,
членських внесків не сплачував,
постійно були скарги з боку
користувачеві сусідніх гаражів щодо
його занедбаного стану та за рішенням
правління автогаражного кооперативу,
гараж НОМЕР_1 було продано ОСОБА_5, який
погасив існуючу заборгованість, яка
існувала та на теперішній час справно
сплачує членські внески.

Відповідач ОСОБА_5 та його
представник позовні вимоги не визнали,
суду пояснили, що 02.07.2011 року ОСОБА_5 був
прийнятий до членів гаражного
кооперативу «Донбас» та став
користуватися гаражем НОМЕР_1.
Зазначений гараж був у незадовільному
стані - дах гаражу протікав, та вода з
даху потрапляла іншим членам
кооперативу у підвал гаражу. ОСОБА_5
прибрав сміття, виконав обов'язок члена
кооперативу щодо закінченням
будівництва гаражу, постійно сплачує
членські внески. Просили відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

У наступні судові засідання відповідач
ОСОБА_5 та його представник не
з'явилися, надали заяву про розгляд
справи за їх відсутності.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що
вона рідна сестра позивача. Після
смерті батька вони з братом прийняли
спадщину. У 2002 році вони поїхали до
автогаражного кооперативу «Донбас», де
брат написав заяву про прийняття до
членів кооперативу, сплатив внески та
йому виписали членський квиток.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що в
2007 році він допомагав ОСОБА_1
вивантажувати будівельні матеріали
біля гаражу в автогаражному
кооперативі, назву якого не пам'ятає,
який розташований на кВ. Южний м.
Луганська.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він та
ОСОБА_6 в 1989-1990 р.р. будували три гаражі.
Його гараж був під НОМЕР_3, а ОСОБА_6 під
НОМЕР_1. Деякий час він не сплачував
членські внески, та у 2005-2006 р.р., точно не
пам'ятає коли саме, зв'язку з тим, що
гараж йому був не потрібен, його батько
запропонував голові кооперативу
продати гараж. Щодо факту продажу
гаражу, та кому він у подальшому
належав, йому нічого не відомо.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши матеріали справи
та надані докази в сукупності, прийшов
до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України
визначено, що сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана надати суду докази
на підтвердження обставин на які вона
посилається як на підставу своїх
позовних вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи,
гаражний кооператив «Донбас»
створений на підставі рішення
Артемівського Райвиконкому від 26.03.1986
р. за № 155.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону
України «Про кооперацію», вступ до
кооперативу здійснюється на підставі
письмової заяви. Особа, яка подала
заяву про вступ до кооперативу, вносить
вступний внесок і пай у порядку та
розмірах, визначених його статутом.
Рішення правління чи голови
кооперативу про прийняття до
кооперативу підлягає затвердженню
загальними зборами його членів.
Порядок прийняття такого рішення та
його затвердження визначається
статутом кооперативу.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про
кооперацію», членство в кооперативі
припиняється у разі, добровільного
виходу з нього, припинення трудової
участі в діяльності виробничого
кооперативу, несплати внесків у
порядку, визначеному статутом
кооперативу, смерті члена кооперативу -
фізичної особи; ліквідації члена
кооперативу - юридичної особи,
припинення діяльності кооперативу.
Виключення з членів кооперативу може
бути оскаржене до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 був членом
автогаражного кооперативу «Донбас» з
квітня 1991 року, вніс вступний внесок 180
рублів, про що видано довідку № 2155 від
квітня 1991 року (а.с. 14), та йому видано
членський квиток № 2155 від 09.04.1991 р., у
якому вказано номер гаражу, який
неможливо достовірно вказати, оскільки
запис містить виправлення, ряд НОМЕР_1
(а.с 16).

17.06.1992 року ОСОБА_7 подав заяву до
автокооперативу «Донбас» про
прийняття до членів кооперативу (а.с.
142).

Згідно даних облікової картки НОМЕР_4,
ОСОБА_7, який вніс вступний збір у
розмірі 330 р., надано гараж НОМЕР_1 (а.с.
143).

Як вбачається зі журналів обліку,
списків членів кооперативу, ОСОБА_6
користувався гаражем НОМЕР_2, ОСОБА_7
гаражем НОМЕР_1 (а.с. 144, 147).

19.10.1998 року ОСОБА_6 надав довіреність
ОСОБА_13 продати належні йому на
підставі власності два гаражі,
розташовані в кооперативі «Донбас» м.
Луганська, НОМЕР_1, та ряд НОМЕР_2 (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_5, виданого відділом РАЦС
Ясамальського району м. Баку (а.с.22).

Згідно до свідоцтва про право на
спадщину від 10.10.2002 року, спадкоємцями
майна ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, є
ОСОБА_14, ОСОБА_1 (а.с.114).

Відповідно до Статуту автогаражного
кооперативу «Донбас», членами
кооперативу можуть бути громадяни, які
досягли 18 років, та виявили бажання
брати участь в здійсненні цілей
діяльності кооперативу і які мають у
власності транспортні засоби,
зареєстровані належним чином, та мають
право користуватися наданим йому
гаражем в установленому кооперативом
порядку. Особи, які є спадкоємцями на
гараж, мають право на вступ до
кооперативу на підставі поданої заяви,
за пільговим вступним внеском (а.с.6-13).

11.05.2002 року ОСОБА_1, який є сином ОСОБА_6
згідно до даних свідоцтва про
народження (а.с. 18), було видано
членський квиток автогаражного
кооперативу «Донбас» (а.с. 16) та
сплачено 272 грн., як заборгованість по
господарським внескам, відповідно до
квитанції від 11.05.2002 р. (а.с.17).

22.07.2011 року за зверненням ОСОБА_1 щодо
неможливості користування належним
йому гаражем, який розташований в
кооперативі «Донбас», Артемівським РВ
ЛМУ УМВС України в Луганській області
було проведено перевірку та винесено
постанову про відмову у порушенні
кримінальної справи (а.с. 24).

ОСОБА_5 було прийнято в члени гаражного
автокооперативу «Донбас», після сплати
вступного внеску у розмірі 100 грн., та
ОСОБА_5 було видано членський квиток
02.07.2011 року за № 2189, де зазначено гараж
НОМЕР_1 (а.с.81). Також ОСОБА_5 сплачував
господарські внески (а.с. 133-135).

Згідно наданого розрахунку,
заборгованість по гаражу НОМЕР_1 по
членським внескам на момент
переоформлення гаража на ОСОБА_5
становила 990 грн. (а.с.136).

Як вбачається з протоколів
засідань членів автогаражного
кооперативу «Донбас», у 2002 році було
вирішено питання про продаж гаражів
злісних неплатників (149-155).

Відповідно до заяви голови та
членів правління кооперативу «Донбас»,
направленої до Артемівського РВ ЛМУ
УМВС України в Луганській області від
11.02.2003 р., новою адміністрацією
автогаражного кооперативу «Донбас»
була проведена ревізія, але у зв'язку з
тим, що були надані не усі документи,
ревізія проведена не в повному обсязі.
В результаті ревізії на 01.02.2003 року було
виявлено недостачу в сумі 184214,04 грн.
(а.с.148).

Згідно подання прокуратури
Артемівського району м. Луганська від
26.05.2003 року, було закінчено досудове
розслідування по кримінальній справі
за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 191 КК
України та ОСОБА_15 за ч. 2 ст. 367 КК
України (а.с. 174), та відповідно до
рішення Артемівського районного суду
м. Луганська від 13.04.2007 року, з ОСОБА_9,
яка працювала на посаді головного
бухгалтера АК «Донбас» та ОСОБА_15, який
був головою АК «Донбас» було стягнуто
на користь автогаражного кооперативу
«Донбас» шкоду, яка полягала у не
оприбуткуванні коштів, що належали
кооперативу (а.с.175-177).

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу
України власник майна має права
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.3 ст.19 Закону України
«Про кооперацію» кооператив є
власником будівель, споруд, грошових та
майнових внесків його членів,
виготовленої продукції, доходів,
одержаних від її реалізації та
провадження іншої передбаченої
статутом діяльності, а також іншого
майна, придбаного на підставах, не
заборонених законом.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.19-1 Закону
України «Про кооперацію» член
житлово-будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного, житлового,
дачного, гаражного чи іншого
відповідного кооперативу має право
володіння, користування, а за згодою
кооперативу - і розпоряджання
квартирою, дачею, гаражем, іншою
будівлею, спорудою або приміщенням
кооперативу, якщо він не викупив це
майно; у разі викупу квартири, дачі,
гаража, іншої будівлі, споруди або
приміщення член житлово-будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного, житлового,
дачного, гаражного кооперативу чи
іншого відповідного кооперативу стає
власником цього майна.

Враховуючи те, що норми ст. ст. 10, 11 ЦПК
України щодо обов'язку суду сприяти
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи кореспондуються з
диспозитивним правом сторін надавати
докази, п.4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України визначає одним з принципів
судочинства свободу в наданні
сторонами суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
сторонам були створені належні умови
для надання доказів та вважає за
можливе розглянути справу за наявними
у справі доказами.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 просив
усунути перешкоди в користуванні
гаражем НОМЕР_1, який знаходиться в
автогаражному кооперативі «Донбас»,
однак не довів, що відповідач ОСОБА_5
користується саме його гаражем,
оскільки як було встановлено під час
розгляду справи, померлий батько
позивача ОСОБА_6 був членом
автогаражного кооперативу «Донбас», та
йому було надано гараж НОМЕР_2 та гараж
НОМЕР_1. Гараж НОМЕР_1 було надано 17.06.1992
року ОСОБА_7, який в судовому засіданні
підтвердив, що він та ОСОБА_6 протягом
1989-1990 р.р. будували гаражі. Посилання
свідка ОСОБА_7 на ту обставину, що йому
належав гараж НОМЕР_3, а не гараж НОМЕР_1
не ґрунтується на відповідних доказах.
Також, суд не може прийняти у якості
належного доказу лист на ім'я ОСОБА_1
(а.с. 124), у якому йдеться про
необхідність погасити заборгованість
по господарським внескам за гараж
НОМЕР_1, оскільки у листі відсутні
будь-які реквізити відправника, як то
підпис, штамп, також суд не бере до
уваги витяги з Інтернет-мережі
(а.с.119-122), оскільки неможливо
достовірно встановити осіб, між якими
велася переписка. Посилання позивача
на ті обставини, що його батько
займався будівництвом саме гаражу
НОМЕР_1, про що є відповідно квитанції
та товарні накладні (а.с. 125-126), є
безпідставними, оскільки будівельні
матеріали могли бути використані на
інші об'єкти.

Членський квиток № 2155, виданий 11.05.2002
року на ім'я ОСОБА_1, у якому зазначено
«гос. № 11 38», «гараж № «__» ряд НОМЕР_1»,
містить виправлення у графі «гараж №
«__», тому достовірно встановити номер
гаражу неможливо. Щодо посилань
позивача про зміну нумерації гаражів, у
зв'язку з чим гаражу НОМЕР_1 було
присвоєно номер НОМЕР_1, про що й було
зроблено відмітку в членському квитку
позивача та його померлого батька, не
знайшло свого підтвердження під час
розгляду справи, оскільки відповідні
виправлення не засвідченні належним
чином. Також, номер та ряд гаражу не
вказано у квитанції про сплату ОСОБА_1
заборгованості по господарським
внескам.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги
закону та встановлені обставини
справи, суд приходить до висновку, що
підстави для задоволення позову ОСОБА_1
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 13, 19, 19-1 Закону України «Про
кооперацію», ст. 391 ЦК України, ст.ст. 3,
10, 11, 60, 62-66, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
автогаражного кооперативу «Донбас»,
ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні автогаражем - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку на
подання апеляційної скарги, якщо така
скарга не була подана.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області шляхом подання
через Артемівський районний суду м.
Луганська у десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Повний текст рішення було складено та
підписано 24.03.2014 року.

Суддя
А.С. Река