Справа №487/1546/13-ц 20.03.2014 20.03.2014 20.03.2014
Провадження №22-ц/784/963/14
провадження № 22ц/784/963/2014
Головуючий у першій інстанції: Павлова
Доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А

іменем України

20 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Лівінського І.В.,
Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання
Яценко Л.В.,

за участю: позивачки ОСОБА_3, її
представника ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду
м. Миколаєва від 17 лютого 2014 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа -
Миколаївська міська рада, про
визначення порядку користування
земельною ділянкою, поділу
домоволодіння, знесення самочинно
зведених споруд та стягнення шкоди,

в с т а н о в и л а:

В лютому 2013 року ОСОБА_3 звернулася з
позовом до ОСОБА_5 про визначення
порядку користування земельною
ділянкою, поділу домоволодіння,
знесення самочинно зведених споруд та
стягнення шкоди.

Позивачка зазначала, що вона є
власником 77/100 частин домоволодіння
АДРЕСА_1 на підставі договору дарування
від 8 жовтня 2012 року.

Вказане домоволодіння складається з
житлових будинків літ. А і літ. Б, та
розташоване на земельній ділянці
площею 475 кв. м.

23/100 частин спірного домоволодіння
належить відповідачу, на підставі
договору купівлі-продажу від 26 березня
2012 року.

Посилаючись на те, що частина належного
їй житла знищена позивачем, а саме
житловий будинок літ. «А» з прибудовою
літ. «а» та вбиральня літ. Г, а замість
зазначеного будинку та господарських
споруд ним самовільно збудовано новий
житловий будинок, що позбавляє її права
вільно володіти та розпоряджатися
своєю власністю, між ними постійно
виникає спір з приводу користування
земельною ділянкою, позивачка просила
суд визначити порядок користування
земельною ділянкою та домоволодінням
згідно з їхніми частками, зобов'язати
відповідача знести самочинно
побудований будинок, а також стягнути з
відповідача на її користь шкоду,
завдану неправомірними діями.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 17 лютого 2014 року позов
задоволено частково. Постановлено
визначити порядок користування
земельною ділянкою спірного
домоволодіння за першим варіантом (по
ідеальним часткам) висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 27
грудня 2013 року.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на незаконність рішення
суду в частині відмови в стягнення
матеріальної шкоди, просила в цій
частині рішення скасувати та ухвалити
нове, яким стягнути з відповідача на її
користь 38882 грн. шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у справі,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так, із змісту ст. 1166 ЦК України
вбачається, що юридичною підставою
відповідальності за заподіяну шкоду, є
сукупність елементів складу
цивільного правопорушення, а саме
наявність шкоди, протиправної
поведінки особи, причинного зв'язку між
шкодою і протиправною поведінкою та
вина особи, яка заподіяла шкоду.

Із матеріалів справи вбачається, що 26
березня 2012 року ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_6
23/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу (а.с.
133-134).

На момент придбання позивачем вказаної
частки спірного домоволодіння, іншим
співвласником цього домоволодіння
була ОСОБА_7, якої належало 77/100 його
частини.

Вказане домоволодіння складалось з
житлового будинку літ. А загальною
площею 38,4 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м.,
житлового будинку літ. Б загальною
площею 30,3 кв.м., житловою площею 21,4 кв.м.,
вбиральні літ. Г, гаража літ. К, огорожі
1,2,3.

Реального поділу домоволодіння між
співвласниками не проводилось.

Як видно з акту про пожежу, 7 січня 2011
року в будинку літ. А відбулась пожежа,
під час якої було зруйновано частково
дах будинку (а.с 179-180).

Із досліджених в судовому засіданні
документів МБТІ, судом першої
інстанції встановлено, що ОСОБА_5
зруйнував пошкоджений від пожежі
будинок літ. А, а на його місці
самовільно збудував житловий будинок
літ. Е. при цьому самовільне
будівництво завершено до 27 травня 2012
року.

Наявність самочинно збудованого
житлового будинку літ. Е, на місті
знесеного літ. А станом на 6 червня 2012
року, підтверджується також довідкою
МБТІ та технічним паспортом,
дослідженим в суді апеляційної
інстанції.

8 жовтня 2012 року ОСОБА_3 отримала в
дарунок від ОСОБА_7 77/100 частин
вказаного домоволодіння.

Таким чином, на момент придбання ОСОБА_3
частки домоволодіння, житловий будинок
літ. А вже не існував.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив в
задоволенні позову ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної шкоди,
заподіяної знесенням спірного будинку,
виходячи з недоведеності заподіяння
шкоди позивачці.

Рішення суду в частині визначення
порядку користування спірною
земельною ділянкою, а також відмови в
задоволенні вимог про знесення
самочинно збудованих споруд, сторони
не оскаржували, а тому в цій частині
колегія суддів рішення не перевіряє

Доводи апелянта про те, що будинок літ.
А не був зруйнованим на момент
укладення договору дарування в жовтні
2012 року, не можуть прийматись до уваги,
оскільки суперечать дослідженим у
справі доказам, а саме, матеріалам МБТІ.

Належних доказів на спростування
відомостей, які зазначені в документах
МБТІ про час самовільного будівництва
відповідачем будинку літ. Е, позивачка
суду не надала.

Також не містить апеляційна скарга
інших доводів, які б спростовували
висновки суду чи доводили б порушення
ним норм матеріального або
процесуального права. Тому підстав для
скасування судового рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 17 лютого 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: