Справа № 6/238/27/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року Новоазовський
районний суд Донецької області в
складі:

судді Кацаренко І.О.

при секретарі Андріановій
Т.І.,

розглянувши подання в.о.начальника
відділу державної виконавчої служби
Новоазовського районного управління
юстиції Донецької області (далі -
Відділ ДВС) про обмеження прав виїзду
за межі України ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

18 березня 2014 року в.о.начальника
відділу державної виконавчої служби
Новоазовського районного управління
юстиції Донецької області Попека П.В.
звернувся до суду з поданням відносно
боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
зареєстрований по АДРЕСА_1, і відносно
якого було відкрито виконавче
провадження №1353753 на виконання
виконавчого листа, виданого 31 серпня 2005
року Лохвицьким районним судом
Полтавської області у справі №2-450 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання неповнолітньої
дочки у вигляді 1/4 частини від його
заробітку, починаючи з 19 липня 2005 року,
до повноліття дитини.

В обґрунтування подання зазначається,
що станом на 13 березня 2014 року у
боржника ОСОБА_1 не виконані
зобов'язання зі сплати аліментів на
утримання неповнолітньої дитини з
утворенням заборгованості у сумі 38696,66
грн..

На 25 липня 2013 року і на 16 січня 2014 року
боржник викликався до відділу ДВС,
зазначено у клопотанні, але за
викликами боржник не явився.

19 вересня 2014 року держвиконавцем
відділу ДВС Новоазовського
райуправління юстиції був здійснений
вихід за адресою мешкання боржника
ОСОБА_1 у АДРЕСА_1, але останній був
відсутній за даною адресою, про що є
відповідний акт держвиконавця. 27
лютого 2014 року держвиконавцем було
внесене подання до Новоазовського РВ
ГУМВС України в Донецькій області про
порушення кримінального провадження у
відношенні ОСОБА_1 за ст.164 КК України.
Боржник ніде не працює, за даними
реєструючих органів за ним не
зареєстроване рухоме або нерухоме
майно.

У зв'язку з зазначеним у відповідності
до ст.377-1 ЦПК України просили:

- обмежити громадянина України
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, який
зареєстрований у АДРЕСА_1, у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань по сплаті аліментів;

- заборонити відділу у справах
громадянства, міграції та реєстрації
фізичних осіб УМВС України в Донецькій
області видачу відповідачу
паспорта/проїзного документа;

- адміністрації Державної
прикордонної служби України вжити
заходів щодо тимчасового затримання та
вилучення наявних у відповідача
паспортів/проїзних документів,
обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України до виконання своїх зобов'язань;

- зобов'язати відділ у справах
громадянства, міграції та реєстрації
фізичних осіб УМВС України в Донецькій
області у разі наявності у боржника
іншого паспорту /проїзного документа
внести відмітку про вилучення першого
паспорту до того документа, що
залишається у користуванні
відповідача;

- направити ухвалу про
забезпечення подання до виконання до
відділу у справах громадянства,
міграції та реєстрації фізичних осіб
УМВС України в Донецькій області та
Адміністрації державної прикордонної
служби.

Суд, вислухав в.о.начальника відділу
ДВС Новоазовського районного
управління юстиції Донецької області,
дослідивши подання і додані до нього
документи, приходить до висновку, що
подання задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно ст.6 Закону України «Про Порядок
виїзду з України та в'їзду в Україну
громадян України», громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
у виїзді за кордон, зокрема, у випадках,
якщо він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

У відповідності до зазначених вище
норм законодавства України і ст.377-1 ЦПК
України при розгляді подання суд
повинен встановити факт ухилення
боржника від виконання ним своїх
зобов'язань.

З добутих у судовому засіданні доказів
судом не встановлено, що боржник
зареєстрований і мешкає у АДРЕСА_1, про
що зазначене у клопотанні, оскільки за
такою адресою боржник проживав ще у 2005
році при винесенні судом рішення про
стягнення аліментів. Будь-яких даних
про те, що станом на день звернення до
суду з поданням або на день складання
викликів про явку до відділу ДВС ОСОБА_1
31 грудня 2013 року за №1387 і 19 липня 2013
року за №4892 боржник був зареєстрованим
або проживав за зазначеною адресу, бо
відсутні дані не тільки про те, що
боржник обізнаний про наявність у
нього заборгованості зі сплати
аліментів і про явку до відділу ДВС, а і
даних про те, що взагалі такі виклики
надсилалися йому (витяг з Журналу
реєстрації вихідної кореспонденції,
реєстри відправлень простої або
рекомендованої кореспонденції у
відділі ДВС за зазначені дати тощо).

Навпаки, дані про те, що боржник
зареєстрований на даний час або був
зареєстрованим у 2013 році за зазначеною
у клопотанні адресою, спростовується
актом державного виконавця від 09
лютого 2007 року про те, що по АДРЕСА_1
ОСОБА_1 не проживає.

Згідно рапорту працівника міліції від
27 лютого 2007 року про те, що він не має
можливості здійснити привід ОСОБА_1 до
відділу ДВС 27 лютого 2007 року у зв'язку з
тим, що ОСОБА_1 дуже рідко з'являється за
місцем проживання у АДРЕСА_1.

Проте, даних про перевірку
держвиконавцем рапорту міліції щодо
місця роботи ОСОБА_1 до клопотання не
додано, нема даних і реєструючих
органів про відсутність у боржника
рухомого або нерухомого майна.

До подання не додані дані відділу
обліково-адресного бюро про реєстрацію
ОСОБА_1.

Інші матеріали, додані до клопотання
(пояснення, постанови про привід,
рапорти про хід виконання приводів
тощо), датовані 2006-2009 роками, проте від
дня набрання чинності ст.377-1 ЦПК
України, тобто на 09 березня 2011 року,
клопотань відділу ДВС про обмеження
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України
до виконання ним зобов'язань як
боржника за виконавчим документом,
судячи з доданих до клопотання
матеріалів, до суду не направлялося.

Проаналізувавши добуті у судовому
засіданні докази суд приходить до
висновку, що жодного доказу тому, що
боржник обізнаний про необхідність
явки до відділу ДВС після набрання
чинності ст.377-1 ЦПК України, нема.

За таких конкретних обставин суд
приходить до висновку, що у судовому
засіданні не знайшов підтвердження
факт ухилення ОСОБА_1 від виконання ним
своїх зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, у зв'язку з чим суд
відмовляє у задоволенні подання.

Керуючись ст.ст.377-1,293 ЦПК України, ст.6
Закону України «Про Порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України», ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання в.о.начальника
відділу державної виконавчої служби
Новоазовського районного управління
юстиції Донецької області про
обмеження прав виїзду за межі України
ОСОБА_1 - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну
скаргу до апеляційного суду Донецької
області через Новоазовський районний
суд протягом п'яти днів з дня
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя