Справа №2-175/5603/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - судді Шабанова А.М.,

при секретарі - Ратушній Л.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в смт. Ювілейному цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади в особі
Олександрівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, про
визнання права власності на садовий
житловий будинок у порядку спадкування
за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
територіальної громади в особі
Олександрівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, про
визнання права власності на садовий
житловий будинок у порядку спадкування
за законом.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив суд
встановити факт прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_3, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 року його сином ОСОБА_4;
встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_5 після смерті чоловіка ОСОБА_4, що
помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року; визнати за
ОСОБА_1 право власності у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, на
житловий будинок загальною площею 47,7
кв.м., житловою площею - 26,8 кв.м.
(складається з: 1 - коридору площею 6,6
кв.м.; 2 - кухні площею 14,3 кв.м.; 3 - кімнати
площею 13,0 кв.м.; 4 - кімнати площею 13,8
кв.м.); прибудови а-1 з господарчими
побудовами: сарай - Б; гараж - В; погріб -
ПГ; вбиральня -Д; огорожа - №1-2, що
знаходяться АДРЕСА_1.

Представник відповідача
Олександрівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області у судове
засідання не з'явився, відповідно до
письмової заяви голова
Олександрівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області просив суд
розглядати справу за відсутності
представника сільської ради та винести
рішення відповідно до діючого
законодавства.

Суд, заслухавши у судовому засіданні
пояснення позивача, дослідивши
матеріали справи, оцінивши надані
сторонами докази та наведені ними
доводи, вважає, що позовні вимоги
позивача законні, обґрунтовані та
підлягають задоволенню у повному
обсязі з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_3, який
згідно довідки сільської ради №909 від 05
серпня 2013 року проживав та був
зареєстрований по АДРЕСА_1 (свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_2 видане 12 лютого
1996 року Виконкомом Олександрівської
сільської ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області,
актовий запис №03).

Після його смерті відкрилася спадщина
у вигляді житлового будинку з
господарчими будівлями та спорудами по
АДРЕСА_1 Присадибна земельна ділянка не
приватизована та в Державному
земельному кадастрі не зареєстрована.

Згідно інвентаризаційної справи та
технічного паспорту станом на 29 грудня
1988 року значиться Житловий будинок
літ.А 1915 р.п., прибудова А-1 1986 р.п., сарай
Б, гараж В, пг-погріб, вбиральня Д
огорожа №1-2 Будинок загальною площею
47,7 кв.м. житловою площею 26,8 кв.м.,
складається з приміщень: -1- коридор. 2-
кухня, 3,4- кімнати.

Спадкодавець ОСОБА_3 за життя робив
заповіт, який посвідчений секретарем
Олександрівської сільради
Дніпропетровського району 22 березня 1986
року за Р.№ 08 на користь ОСОБА_1, та
ОСОБА_6. Заповіт зареєстрований в
спадковому реєстрі за № 353 087.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті
(ст 1233 ЦК України).

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття.

У першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки
(ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину (ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто (ст. 1269 ЦК
України).

Для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК
України).

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її.

Однак, як встановлено у судовому
засіданні, спадкоємці за заповітом
після смерті ОСОБА_3 в установленому
порядку спадщину не прийняли.

У 2006 році помер ОСОБА_6, а тому
відкрилася спадщина за законом.

Вищевказане нерухоме майно належало
спадкодавцю на підставі договору
купівлі-продажу будинку, посвідченого
22 березня 1986року секретарем
Олександрівської сільради
Дніпропетровського району за
реєстровим номером 7.

Згідно діючого на той час чинного
законодавства, договір купівлі-продажу
підлягав реєстрації в виконкомі
сільської ради. В той час нерухоме
майно, яке знаходилось в сільській
місцевості не підлягало обов'язковій
реєстрації в бюро технічної
інвентаризації.

Власником будинку по АДРЕСА_1 являвся
мій ОСОБА_7, що підтверджує довідка,
видана сільською радою 04.09.1996 року за №
146.

У зв'язку зі вступом в дію цивільного
Кодексу України в редакції 2003 року
чинне на даний час законодавство,
зокрема ст. 182, ч.2 ст.331, ч.4 ст.334, ст. 657 ЦК
України передбачає, що право власності
на нерухоме майно виникає з моменту
державної реєстрації, договір
купівлі-продажу житлового будинку
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Спадкодавець, ОСОБА_3 за життя не
зареєстрував право власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1 у
відповідному органі, тобто у бюро
технічної інвентаризації. Тому
відповідно до п.4.14,4.15,4.18 гл.10 р.ІІ
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України 3296/5 від 22.02.2012р.
нотаріус відмовила позивачу у вчиненні
нотаріальної дії згідно постанови від
9.11.2013р. за № 3497/02-31.

КП НМБТІ від 8.07.2013р. № 949/13 повідомило
державного нотаріуса про те, що правова
документація на будинок не
виготовлялась та право власності на
будинок не зареєстровано.

За законом спадщину фактично прийняв
син померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_4, оскільки
проживав у спадковому будинку до дня
смерті батька ОСОБА_3, так і після
смерті спадкодавця разом з батьком та
своєю дружиною ОСОБА_5, яка була
зареєстрована по АДРЕСА_1 з 23 січня 1996
року, згідно довідки, виданої
Олександрівською сільською Радою №423
від 14.11.2013 року та №908,910 від 05.08.13 року.

Таким чином, ОСОБА_4 згідно ст. 549 ЦКУ в
редакції 1963р. фактично вступив в
управління та володіння спадковим
майном, тобто прийняв спадщину згідно
чинного на той час законодавства.

ОСОБА_4 за життя в нотаріальну контору
не звертався, Свідоцтво про право на
спадщину за законом не отримував та
право власності на спадковий будинок
не реєстрував.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину на
вказаний будинок прийняла його дружина
ОСОБА_5, яка заяву про прийняття
спадщини до нотаріуса не подавала, але
відповідно ст. 549 ЦКУ в редакції 1963 року
фактично прийняла спадщину після
смерті свого чоловіка, бо продовжувала
проживати та бути зареєстрованою в
спадковому будинку, що підтверджується
довідкою сільради виданою 05.08.13 року
№908 та 14.11.2013 року за №423.

ОСОБА_8 також свідоцтво про право на
спадщину за законом не отримувала та
право власності не реєструвала.

Факт перебування в шлюбі ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 за 1953 рік по АНД району м.
Дніпропетровська підтверджується
витягом про реєстрацію шлюбу,який
знаходиться в спадковій справі
нотаріальної контори /вх.. № 3051/01-24 від
30.08.2013р./.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла ОСОБА_5, яка на
день смерті проживала та була
зареєстрована по АДРЕСА_1

Позивач як син ОСОБА_5 в установлений
законом строк прийняв спадщину шляхом
подачі заяви до нотаріальної контори.
Інших спадкоємців за законом у ОСОБА_8
не має.

Позивач звернувся до
Дніпропетровської районної державної
нотаріальної контори з заявою про
видачу йому свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
матері ОСОБА_8, однак постановою від
09.11.2013 року за №3497/02-31 державний
нотаріус відмовила позивачу у вчиненні
нотаріальної дії - у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом,
оскільки не підтверджується факт
реєстрації спадкового майна, а саме
житлового будинку, так як право
власності на спадковий будинок не було
зареєстровано спадкодавцем у
відповідному органі.

Таким чином, оскільки право на спадщину
позивача не визнається в позасудовому
порядку, він вимушений звернутися до
суду.

У випадку неприйняття ніким зі
спадкоємців даного нерухомого майна
воно може перейти у власність
територіальної громади, тому позивачка
змушена звертатися з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст.
549, 529, 1216, 1217, 1222, 1233, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272
ЦК України в редакції 1960 року, ст.ст. 3, 7,
10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 130, 173, 174, 130, 223, 257 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні ОСОБА_1 до територіальної
громади в особі Олександрівської
сільської ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області, про
визнання права власності на садовий
житловий будинок у порядку спадкування
за законом, - задовольнити у повному
обсязі.

Встановити факт прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_3, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 року його сином ОСОБА_4.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_5 після смерті чоловіка ОСОБА_4, що
помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженець міста Дніпропетровська,
паспорт серії НОМЕР_3 виданий 22 жовтня
1997 року Самарським РВ ДМУ УМВС в
Дніпропетровській області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований по АДРЕСА_2) право
власності у порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_5, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_7 року, на житловий будинок
загальною площею 47,7 кв.м., житловою
площею - 26,8 кв.м. (складається з: 1 -
коридору площею 6,6 кв.м.; 2 - кухні площею
14,3 кв.м.; 3 - кімнати площею 13,0 кв.м.; 4 -
кімнати площею 13,8 кв.м.); прибудови а-1 з
господарчими побудовами: сарай - Б;
гараж - В; погріб - ПГ; вбиральня -Д;
огорожа - №1-2, що знаходяться АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
А.М. Шабанов