АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усик Г.І.

суддів - Головачова Я.В., Соколової В.В.

при секретарі - Охневській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного
суду м. Києва від 24 грудня 2013 р. у справі
за заявою начальника відділу Державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
про роз'яснення способу виконання
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 14 лютого 2012 р. у справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення
перешкод у користуванні власністю,
вселення,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 р. начальник відділу ДВС
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві звернувся з заявою
про роз'яснення способу виконання
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 14.02.2012 р.

Зазначав, що на виконанні у відділі ДВС
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві знаходиться
виконавчий лист №2-130/12, виданий 06.02.2013 р.
Дарницьким районним судом м. Києва про
вселення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в окрему
кімнату жилою площею 17,9 кв.м. у квартирі
АДРЕСА_1.

Боржники в добровільному порядку
рішення не виконують, 16.05.2013 р. сторонам
було направлено повідомлення про
примусове виконання рішення 04.06.2013 р. та
винесено постанову про залучення
працівників міліції.

31.05.2013 р. до відділу Державної
виконавчої служби надійшла скарга
ОСОБА_8, що мешкає у квартиріАДРЕСА_3
цього будинку, про заборону демонтажу
загальних дверей, що відокремлюють
квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 від
загального міжквартирного коридору.

Посилаючись на наведене та з огляду на
те, що 04.06.2013 р. рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 14.02.2012 р. не
було виконано, у зв'язку з тим, що не
були відчинені зазначені міжквартирні
двері, просив роз'яснити чи можливо при
виконанні рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 14.02.2012 р.
демонтувати загальні двері на коридорі
першого поверху в АДРЕСА_1.

Справа № 2-130/12 № апеляційного
провадження:22-ц/796/2988/2014 р. Головуючий у
суді першої інстанції: Колесник
О.М.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І.Ухвалою Дарницького
районного суду м. Києва від 24.12.2013 р.
роз'яснено, що в ході виконання рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
14.02.2012 р. державні виконавці мають право
усунути всі штучні перешкоди, які
чиняться будь-якими особами, у
встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
зазначену ухвалу скасувати, справу
направити до суду першої інстанції для
розгляду з дотриманням норм
матеріального і процесуального права з
залученням третіх осіб, права і
обов'язки яких порушується судовим
рішенням, а також відмовити державному
виконавцю у роз'ясненні рішення
посилаючись на те, що подана ним заява є
безпідставною за своєю формою та
змістом, оскільки відповідно до
діючого процесуального закону суд лише
у виключних випадках встановлює
порядок і спосіб виконання судового
рішення.

Також вказувала на те, що суд неповно
виклав в ухвалі її заперечення на заяву
державного виконавця та не витребував
матеріали виконавчого провадження на
предмет перевірки зазначених
заявником обставин.

Крім того посилалась на те, що
задовольняючи заяву державного
виконавця, суд вийшов за межі
мотивувальної і резолютивної частини
рішення, не залучив до розгляду як
третю особу ОСОБА_8, права та інтереси
якої порушуються оскаржуваною ухвалою.

В судовому засіданні ОСОБА_2, її
представники та ОСОБА_6 просили
задовольнити апеляційну скаргу з
наведених у ній підстав.

ОСОБА_3, діючи в своїх інтересах та в
інтересах ОСОБА_4, просив апеляційну
скаргу відхилити, посилаючись на те, що
її доводи є безпідставними, а ухвала
суду законною та обґрунтованою,
оскільки боржники за виконавчим
провадженням всіляко перешкоджають
виконанню рішення суду про вселення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які приймали участь в судовому
засіданні, перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи убачається, що на
виконанні у відділі ДВС Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
знаходиться виконавчий лист №2-130/12,
виданий 06.02.2013 р. Дарницьким районним
судом м. Києва про вселення ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в окрему кімнату жилою площею 17,9
кв.м. в квартирі АДРЕСА_1.

05.04.2013 р. державним виконавцем відділу
ДВС Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві винесено постанову
№503/13 про призначення примусового
виконання рішення на 23.04.2013 р. на 11 год. 00
хв., за адресою: АДРЕСА_1.

Боржник в добровільному порядку
рішення не виконав у зв'язку з чим
державним виконавцем 16.05.2013 р.
направлено вимогу про призначення
примусових виконавчих дій щодо
виконання зазначеного рішення на 04.06.2013
р., та винесено постанову про залучення
до виконання виконавчих дій
працівників міліції.

31.05.2013 р. ОСОБА_8, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_3 звернулась із скаргою
до відділу ДВС Дарницького районного
управління юстиції у м. Києві про
заборону демонтажу загальних дверей
міжквартирного коридору, посилаючись
на те, що там знаходиться її майно.

04.06.2013 р. виконавцем складено акт про
неможливість виконання рішення з
посиланням на те, що виходом за адресою
виконання рішення суду було
встановлено, що у коридорі будинку
АДРЕСА_1 встановлені металеві двері,
які відокремлюють квартири АДРЕСА_3 та
АДРЕСА_1, що унеможливлює доступ до
квартири АДРЕСА_1.

Задовольняючи заяву державного
виконавця ДВС Дарницького районного
управління юстиції у м. Києві про
роз'яснення способу виконання рішення,
суд першої інстанції виходив з того, що
рішення суду, що набрало законної сили
підлягає обов'язковому виконанню, а
тому державні виконавці мають право на
усунення усіх штучних перешкод, які
чиняться будь-якими особами.

З таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції,
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін у
виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

За змістом цієї норми закону, суд
за заявою державного виконавця чи
сторони виконавчого провадження за
наявності наведених у цій статті
обставин може встановити спосіб і
порядок виконання рішення суду.

Зазначена норма не передбачає
роз'яснення способу виконання рішення
суду. Роз'яснення може стосуватись лише
змісту рішення суду, якщо це рішення є
незрозумілим, що передбачено ст.221 ЦПК
України.

Порядок і способи виконання
судових рішень врегульовані Законом
України «Про виконавче провадження».

За змістом ст.1 Закону виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусового
виконання рішень інших органів - це
сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішення судів, які проводяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону.

Статтею 79 цього Закону
передбачено порядок виконання рішення
про вселення стягувача, в тому числі
порядок та дії державного виконавця у
разі перешкоджання боржником
виконанню рішення.

Відповідальність за порушення
вимог цього Закону, невиконання
законних вимог державного виконавця
фізичними, юридичними чи посадовими
особами передбачена ст. 90 Закону.

Тобто зазначений Закон
врегульовує всі питання та містить
достатній інструментарій для
обов'язкового виконання рішення суду.

За обставин, що перешкоджають
виконанню рішення суду, наведених у
заяві про роз'яснення способу його
виконання, державний виконавець
зобов'язаний застосувати всі
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» права та
способи направлені на виконання
рішення суду, оскільки наявність не
передбачених проектною документацію
металевих дверей на міжквартирному
коридорі, дійсно перешкоджає доступу
до квартири АДРЕСА_1 для виконання
рішення суду.

З урахуванням наведеного правові
підстави для звернення державного
виконавця з заявою про роз'яснення
способу виконання рішення відсутні, а
тому ухвалу суду не можна визнати
законною та обґрунтованою у зв'язку з
чим вона підлягає скасуванню з
постановленням нової ухвали про
відмову в задоволенні заяви начальника
відділу Державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві про роз'яснення
способу виконання рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 14.02.2012 р.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 24 грудня 2013 р. скасувати та
постановити нову ухвалу.

В задоволенні заяви начальника відділу
Державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві про роз'яснення
способу виконання рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 14.02.2012 р.,
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: