Справа 206/8410/13-ц
Провадження 2/206/92/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"28" січня 2014 р. Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков
А.О.,

при секретарі Сядро
Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и в:

28 листопада 2013 року позивач звернувся з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що 4 квітня 2008 року між
Публічним акціонерним товариством
«Дельта Банк» (правонаступник
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Комерційний Банк
«Дельта») та відповідачем був
укладений кредитний договір №
006-03978-040408, відповідно до якого позивач
відкрив картковий рахунок НОМЕР_2, з
лімітом кредитної лінії на рахунку в
сумі 3000 гривень.

Взяті на себе зобов'язання позичальник
не виконує, що стало причиною звернення
до суду з вказаним позовом.

Позивач у судове засідання не з'явився
надав на адресу суду заяву з проханням
розглядати справу без його участі, не
заперечуючи проти її заочного
розгляду.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся, однак відмовився
отримувати судову повістку. У справі є
достатньо доказів для її вирішення, що
у сукупності із вказаними вище
обставинами дає суду підстави для
застосування положень ст.ст. 224, 225 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що 4 квітня 2008 року між
Публічним акціонерним товариством
«Дельта Банк» (правонаступник
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Комерційний Банк
«Дельта») та відповідачем був
укладений кредитний договір №
006-03978-040408, відповідно до якого позивач
відкрив картковий рахунок НОМЕР_2, з
лімітом кредитної лінії на рахунку в
сумі 3000 гривень (а.с.5-6).

Дотепер відповідач неналежно виконує
свої зобов'язання з повернення кредиту
та сплаті відсотків за ним, в
результаті чого станом на 16 вересня 2013
року перед позивачем утворилася
заборгованість за кредитом в сумі 15717,22
гривень, яка складається з
заборгованості по тіло кредиту - 3755,06
гривень, заборгованість за відсотками -
4620,49 гривень, заборгованість за
комісіями - 7341,67 гривень, що
підтверджується розрахунком
заборгованості (а.с.12).

Умовами кредитного договору,
передбачено обов'язок відповідача
щомісячно повертати частинами
кредитні кошти, сплачувати проценти за
користування кредитними коштами, а
також на вимогу банку сплачувати
можливі штраф та пеню.

Вказані вище спірні правовідносини
регулюються Цивільним кодексом
України та умовами укладеного між
сторонами кредитного договору.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори й інші
правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За кредитним договором позивач передав
відповідачу певні грошові кошти, про що
свідчать матеріали справи, отже,
вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК
України, було укладено.

В силу ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Ураховуючи той факт, що відповідач
дотепер неналежно виконує свої
обов'язки з повернення кредиту,
відсотків та комісії за ним, таке
невиконання (неналежне виконання) є
порушенням її зобов'язань у розумінні
наведеної норми.

Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Таким чином, суд доходить висновку про
те, що позов необхідно задовольнити в
заявлений позивачем спосіб.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 526, 610, 611, 1054, 1055
Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-8, 10,
11, 18, 57-60, 88, 130, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-225 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь АТ «Дельта
Банк» заборгованість за кредитним
договором № 006-03978-040408 від 4 квітня 2008
року в сумі 15717,22 гривень, яка
складається з заборгованості по тіло
кредиту - 3755,06 гривень, заборгованість
за відсотками - 4620,49 гривень,
заборгованість за комісіями - 7341,67
гривень, а також сплачений судовий збір
- 229,40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя
А.О. Сухоруков