РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
в складі:

Головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участю секретаря Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Житомира
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м.
Житомир звернулася ОСОБА_1 із позовом, в
якому зазначила, що 9 березня 2002 року
Виконавчим комітетом Ксаверівської
сільської ради Черняхівського району
Житомирської області був
зареєстрований між нею та ОСОБА_2 шлюб
(актовий запис № 3), від якого вони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1Позивач просить суд
розірвати вказаний шлюб і в
обґрунтування своїх позовних вимог
зазначає, що вони з відповідачем мають
різні характери, погляди на життя та
сімейні відносини. Це призвело до того,
що вони тривалий час як родина не
проживають, не ведуть спільного
господарства та не підтримують
подружніх стосунків. На думку позивача,
сім»я розпалася остаточно та
примирення є неможливим.

В судове засідання позивач не
з'явилася, надіславши заяву про розгляд
справи за її відсутності, в якій
зазначила, що підтримує позовні вимоги
повністю.

Відповідач до суду не з"явився, надавши
заяву про розгляд справи за його
відсутності, в якій зазначив, що
позовні вимоги визнає повністю.

За таких обставин суд має можливість
ухвалити рішення на підставі наявних у
справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають до задоволення
виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони не проживають
разом як родина, не підтримують
подружніх стосунків та не ведуть
спільного господарства, на протязі
тривалого часу подружжю не вдалося
відновити сімейні стосунки, а тому суд
приходить до висновку, що причини, які
спонукають позивача наполягати на
розірванні шлюбу, є обґрунтованими,
сім»я розпалася остаточно і її
збереження є неможливим.

Враховуючи викладене і відповідно до
вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд дійшов
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу є
неможливим, а тому постановляє рішення
про розірвання шлюбу між сторонами.

Також, зі змісту копії свідоцтва про
народження вбачається, що сторони є
батьками малолітнього ОСОБА_4 (а. с. 8) і
враховуючи інтереси дитини, суд
залишає його на подальше проживання з
матір»ю, що, відповідно до вимог ч. 2 ст.
141 СК України, не впливає на обсяг прав
батьків і не звільняє від обов'язків
щодо малолітнього.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 109, 110, 112, 141 СК України, ст.ст. 3, 10,
60, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зареєстрований 9 березня 2002 року
Виконавчим комітетом Ксаверівської
сільської ради Черняхівського району
Житомирської області шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2., та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
актовий запис № 3 - розірвати.

Неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
залишити на проживання з матір»ю
ОСОБА_1.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду
Житомирської області через
Корольовський районний суд м. Житомира
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О. П. Сингаївський