інстанції Волчко А.Я.Провадження №
22-ц/780/2013/14 Доповідач у 2
інстанції СавченкоКатегорія 29
У Х В А Л А

іменем України

13 березня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді
Савченка С.І.,

суддів
Олійника В.І., Поліщука М.А.,

при секретарі Токар
Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 22
січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» про
зобов'язання вчинити дії, визнання
неправомірними дій, відшкодування
матеріальної і моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вище вказаним позовом, який
мотивував тим, що йому на праві
власності належить будинок по АДРЕСА_1.
Вказував, що у 2005 році він демонтував
кухонну газову плиту у будинку і
встановив електричну, про що листом від
13 травня 2006 року повідомив відповідача
про встановлення в будинку електричної
плити та вказав на необхідність
встановлення для нього тарифу на
електроенергію як для населення, що
мешкає в будинках, обладнаних
електричними плитами. Не отримавши
відповідь, він за власною ініціативою
почав сплачувати електроенергію за
вказаним тарифом. Посилався, що 8 травня
2012 року він отримав від відповідача
листа із повідомленням про наявність
заборгованості в розмірі 9902,29 грн., з
якою він не погодився. 30 серпня 2012 року
відповідач без жодного попередження
провів відключення його будинку від
електропостачання, що поставило його у
безвихідне становище і він був
змушений оплатити борг в розмірі 15177,11
грн. та послуги по підключенню в
розмірі 77,93 грн. Вказував, що своїми
неправомірними діями відповідач
завдав йому моральної шкоди, яка
полягає у моральних стражданнях і
нервовому напруженні. Оцінив моральну
шкоду в розмірі 3000 грн.

У зв'язку із наведеним просив
зобов'язати відповідача встановити із
13 травня 2006 року для нього тариф на
електроенергію для населення, яке
проживає в будинках, обладнаних
кухонними електроплитами та укласти з
ним відповідний договір, визнати
неправомірними дії відповідача щодо
встановлення заборгованості в розмірі
15177,11 грн. і припинення постачання
електроенергії до його будинку,
стягнути із ПАТ «Київенерго» сплачені
ним кошти в розмірі 15255,04 грн., 3000 грн.
моральної шкоди.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 22
січня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове, яким його вимоги
задоволити в повному обсязі,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення і неправильне застосування
судом норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
обгрунтовував свої висновки
відсутністю передбачених законом
підстав для його задоволення. При цьому
суд виходив з того, що позивач не надав
доказів неправомірності дій
відповідача по нарахуванню
заборгованості та відключенню будинку
від електропостачання у зв'язку із
наявністю боргу.

Такі висновки суду є правильними і
такими, що відповідають обставинам
справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про
електроенергетику» споживання енергії
можливе лише на підставі договору з
енергопостачальником. Споживач
енергії зобов'язаний додержуватися
вимог нормативно-технічних документів
та договору про постачання енергії.
Безпечну експлуатацію енергетичних
установок споживача та їх належний
технічний стан забезпечує сам
споживач. Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною і
тепловою енергією.

Згідно п.п.3-4 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою КМ України №
1357 від 26 липня 1999 року (з послідуючими
змінами) споживання електричної
енергії здійснюється на підставі
договору про користування електричною
енергією між споживачем і
енергопостачальником, що
розробляється енергопостачальником
згідно з Типовим договором про
користування електричною енергією. У
договорі обов'язково зазначається
величина потужності, яка визначається
виходячи з потужності наявних у
споживача струмоприймачів.

Згідно п.42 наведених Правил споживач
електричної енергії зобов'язаний в
тому числі: оплачувати спожиту
електричну енергію та здійснювати інші
платежі відповідно до умов договору та
цих Правил; узгоджувати з
енергопостачальником нові підключення
та переобладнання внутрішньої
електропроводки, здійснювані з метою
збільшення споживання електричної
потужності;

Згідно п.35 наведених Правил
енергопостачальник має право
відключити споживача у разі: порушення
термінів сплати за спожиту електричну
енергію у порядку, визначеному пунктом
27 цих Правил, або порушення умов
договору про реструктуризацію
заборгованості;

Судом встановлено і вбачається з
матеріалів справи, що позивачу ОСОБА_1
на праві власності належить будинок по
АДРЕСА_1. Даний будинок був прийнятий до
експлуатації з урахуванням
встановлення і використання власником
в будинку побутової кухонної газової
плити.

Договір на постачання електроенергії
між сторонами не укладався, проте на
ім'я ОСОБА_1 відповідачем було відкрито
особовий рахунок № НОМЕР_1.

Також судом встановлено, що 13 травня 2006
року позивач направив відповідачу
листа про встановлення ним у будинку
електричної плити без погодження із
відповідачем та необхідність зміни для
нього тарифу на електроенергію як для
населення, що мешкає в будинках,
обладнаних електричними плитами.
Проте, не отримавши погодження щодо
встановлення електричної кухонної
плити позивач за власною ініціативою
почав сплачувати за тарифом на
електроенергію як для населення, що
мешкає в будинках, обладнаних
електричними плитами. При цьому
відповідачем обстеження будинку та
підтвердження факту встановлення
кухонної електричної плити проведене
не було і рішення про зміну тарифу не
приймалося.

У 2012 році позивач отримав попередження
від відповідача про наявність боргу та
необхідність його сплати, а також
наслідки несплати у вигляді
відключення. Він звернувся за
роз'ясненнями до відповідача, який
своїм листом від 8 травня 2012 року
підтвердив наявність заборгованості в
розмірі 9902,29 грн. та вказав про наслідки
у випадку несплати борргу. 30 серпня 2012
року відповідач провів відключення
помешкання позивача від
електропостачання, яке після сплати
боргу в розмірі 15177,11 грн. та послуг по
підключенню в розмірі 77,93 грн., було
підключене.

За таких обставин, суд прийшов до
обгрунтованого висновку про
правомірність дій відповідача та
відсутність передбачених законом
підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивач мав право сплачувати спожиту
електричну енергію за тарифами для
населення, що мешкає в будинках,
обладнаних електричними плитами,
поскільки відповідач на його заяву від
13 травня 2006 року не дав відповіді
необгрунтовані та суперечать Правилам
користування електричною енергією для
населення, згідно п.42 яких споживач
зобов'язаний узгоджувати з
енергопостачальником нові підключення
та переобладнання внутрішньої
електропроводки, здійснювані з метою
збільшення споживання електричної
потужності.

Аналогічні приписи містить п.11
Типового договору про користування
електричною енергією, затвердженого
постановою КМ України № 1357 від 26 липня
1999 року, згідно якого споживач
електричної енергії зобов'язується в
тому числі узгоджувати з
Енергопостачальником нові підключення
та переобладнання внутрішньої
електропроводки, здійснювані з метою
збільшення споживання електричної
потужності.

За змістом вказаних норм позивач мав
узгодити з відповідачем як
енергопостачальником, тобто отримати
від відповідача погодження на
встановлення електричної плити, з
урахуванням її технічних
характеристик, та підтвердити сам факт
її встановлення, чого зроблено не було.
За таких обставин позивач на власний
розсуд, тобто самостійно вирішив
встановити електричну плиту і за
влсною ініціативою проводив оплату за
іншим тарифом, що не грунутється на
законі.

При цьому колегія суддів враховує, що
нереагування відповідача на заяву
позивача від 13 травня 2006 року не
відповідає вимогам закону, проте така
бездіяльність не є підставою для
задоволення даного позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а тому визнає дане рішення законним та
обґрунтованим. Підстав для скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 22
січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :