Провадження № 2/641/671/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року

Комінтернівський районний суд міста
Харкова

у складі головуючого - судді:

Курганникової О.А.

за участю секретаря судових засідань

Войтікової А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: державний нотаріус
Першої Харківської нотаріальної
контори Христенко Наталія Леонідівна
про розірвання договору довічного
утримання, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа:
державний нотаріус Першої Харківської
нотаріальної контори Христенко
Наталія Леонідівна про розірвання
договору довічного утримання, в який
зазначає, що 24.12.2009 року між позивачкою,
її покійним чоловіком ОСОБА_5 та їх
онуком - відповідачем по справі, ОСОБА_3
було укладено договір довічного
утримання, згідно якого квартира за
адресою: АДРЕСА_1 (яка належала
позивачці та її покійному чоловікові
ОСОБА_5 на праві спільної сумісної
власності подружжя, так як набувалась
подружжям в період зареєстрованого
шлюбу) була передана у власність
ОСОБА_3, який зобов'язався довічно
утримувати її та її покійного чоловіка
ОСОБА_5 Відповідно до вищезазначеного
договору відповідач зобов'язаний був
довічно повністю утримувати їх з
чоловіком, забезпечувати продуктами
харчування, одягом, необхідною
допомогою, а в разі смерті похоронити з
усіма ритуальними послугами. Але після
укладення угоди відповідач умов
договору не виконував, ніякої
матеріальної допомоги не оказував, не
забезпечував продуктами харчування,
ліками, не здійснював оплату за
комунальні платежі. У зв'язку з чим
позивачка просить суд розірвати
вищезазначений договір довічного
утримання.

Позивачка в судове засідання
з'явилась, позовні вимоги підтримала у
повному обсязі,

Відповідач в судове засідання
з'явився, проти задоволення позовних
вимог не заперечував, та підтвердив той
факт, що з моменту підписання договору
довічного утримання жодної умови
договору ним виконано не було.

Третя особа до судового засідання
не з'явилась, надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності, при
ухвалені рішення покладається на
розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
відповідача, вивчивши матеріали
справи, оцінивши забрані докази у їх
сукупності, вважає, що позов підлягає
до часткового задоволення.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

Матеріалами справи встановлено,
що між позивачкою та відповідачем було
укладено договір довічного утримання
серія ВМО № 869601 від 04 грудня 2009 р. по
якому ОСОБА_2, ОСОБА_5 передали у
власність ОСОБА_3, належну їм на праві
спільної сумісної власності квартиру
АДРЕСА_1, у свою чергу ОСОБА_3
зобов'язався довічно повністю
утримувати ОСОБА_2, ОСОБА_5,
забезпечуючи їх харчуванням, одягом
та необхідною допомогою (а. с. 9-12)

Але після укладення угоди відповідач
умов договору не виконував, ніякої
матеріальної допомоги ОСОБА_5, ОСОБА_2
не оказував, не забезпечував
продуктами харчування, ліками, не
здійснював оплату за комунальні
платежі.

Згідно квитанцій про сплату
комунальних послуг, починаючи з жовтня
2013 року та по грудень 2013 року, сплата
проводилась виключно ОСОБА_2 (а. с. 22-26);

Відповідно до ст.. 755 ЦК України
договір довічного утримання може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
відчужувача або третьої особи, на
користь якої він був укладений, у разі
невиконання або неналежного виконання
набувачем своїх обов'язків , незалежно
від його вини. Відповідно до умов
пункту 5 Договору довічного утримання,
відповідач взяв на себе зобов'язання
забезпечити позивачку харчуванням,
одягом, необхідною допомогою.
Відповідно до пункту 10 Договору
довічного утримання, цей договір може
бути розірваний за згодою сторін, а в
разі невиконання умов та відмови від
добровільного розірвання однієї із
сторін - у судовому порядку.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 від 25 серпня 2010 року вбачається,
що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 66
років, про що було зроблено актовий
запис № 12140 (а. с. 21)

Як вбачається з матеріалів справи,
підтверджується поясненнями позивача
та відповідача, відповідач
самоусунувся від виконання обов'язків
щодо забезпечення позивачів
харчуванням, одягом, доглядом й
необхідною допомогою, до позивачів не
навідувався, при цьому відповідач не
заперечував той факт, що після смерті
ОСОБА_5 ним не були виконані умови щодо
поховання останнього.

Згідно ч. 1 ст. 756 ЦК України, у разі
розірвання договору довічного
утримання (догляду) у зв'язку з
невиконанням або неналежним
виконанням набувачем обов'язків за
договором, відчужував набуває право
власності на майно, яке було ним
передане, і має право вимагати його
повернення. У цьому разі витрати,
зроблені набувачем на утримання та
(або) догляд відчужувача, не підлягають
поверненню.

Оскільки Договір довічного утримання
укладався також з ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про смерть, то відповідно до
частини 2 ст. 755 ЦК України договір в
частині відчужувача ОСОБА_5 припинив
свою дію.

Таким чином, розірвання договору
довічного утримання від 04 грудня 2009
року у зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем умов зазначеного
договору, є підставою для визнання за
ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку
квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, вимоги позивача є
обґрунтованими, не суперечить закону,
та підлягають до часткового
задоволення.

Питання про стягнення судових витрат,
суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, ст.. 755, ч. 1 ст. 756 ЦК України, суд
-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Договір довічного утримання, укладений
між ОСОБА_2, ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 від 24 грудня 2009
року серія ВМО № 869601 та посвідчений
державним нотаріусом Першої
Харківської державної нотаріальної
контори Христенко Н.Л. під реєстровим №
6-3028 - розірвати.

Визнати за ОСОБА_2 право власності ?
частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати у розмірі 283 (дві
вісімдесят три) грн.. 15 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: О. А. Курганникова