Єдиний унікальний номер 225/5351/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/588/2014
Головуючий у 1 інстанції Андреєв В.В.
Доповідач Корчиста О.І.
24 січня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:
суддів: Янчук
Т.О., Корчистої О.І.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Дзержинського міського суду Донецької
області від 02 грудня 2013 року по
цивільній справі за позовною заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Новгородський
комбінат комунального господарства»
до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення
Рішенням Дзержинського міського
суду Донецької області від 02 грудня 2013
року позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Новгородський комбінат комунального
господарства» (надалі по тексту ТОВ
«НККГ» про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги, утримання
будинків та прибудинкових територій з
відшкодуванням збитків з ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3 задоволено: стягнуто з
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь
позивача заборгованість за період з 01
січня 2008 року по 01 квітня 2013 року в
розмір 4601,32 гривень, інфляційні витрати
в розмірі 491,89 гривень, 3 % річних в
розмірі 233,62 гривень та судовий збір в
розмірі 229,40 гривень.

З рішенням Дзержинського міського
суду Донецької області від 02 грудня 2013
року не погодився ОСОБА_1 та подав
апеляційну скаргу, в якій вказуючи, що
зазначене рішення було постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просив його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог ТОВ
«НККГ» відмовити.

В обґрунтування доводів
апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначав, що
наданий ТОВ «НККГ» розрахунок
заборгованості належним чином не був
перевірений судом першої інстанції.
Також зазначав, що заборгованість за
комунальні послуги виникла у зв`язку з
тим, що нарахування за водопостачання
та водовідведення йому проводилося не
по лічильнику, яким обладнана його
квартира, а по нормі на одну особу за
кількістю осіб, що мешкають в квартирі,
так як водомір, що встановлений в його
квартирі з 2010 року не проходив державну
повірку. На думку апелянта, обов`язок по
монтажу, транспортуванню та проведенню
державної повірки водоміра, який
встановлений в його квартирі,
покладений саме на ТОВ «НККГ». Також
вказує, що позивачем не вірно було
проведено розрахунок інфляційної
складової та 3 % річних.

В судовому засіданні
апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_4 доводи
апеляційної скарги підтримали та
просили її задовольнити.

В засідання суду представник
позивача ТОВ «Новгородський комбінат
комунального господарства» не
з`явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

В засідання апеляційного суду
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 не
з`явились, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, надали заяви з проханням
розглянути справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення апелянта та його
представника, дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені в
скарзі доводи, апеляційний суд вважає,
що скарга ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим, ухваленим на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму
Верховного Суду України, що міститься в
п.2 постанови «Про судове рішення у
цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009
року, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до ст.8 ЦПК, а також
правильно витлумачив ці норми. Якщо
спірні правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції..

Судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1.

Також, судом першої інстанції
встановлено, що 14 вересня 2007 року між
ТОВ «Новгородський комбінат
комунального господарства» та ОСОБА_1
укладено договір про надання
житлово-комунальних послуг.

Крім цього, судом першої
інстанції встановлено, що в квартирі
відповідачів було встановлено
лічильник води (водомір), прийнято його
у встановленому порядку в експлуатацію
та встановлено дату періодичної
повірки - 3 роки від дати останньої
повірки. Така повірка повинна була
проводитись у 2010 році.

Відповідачі у встановлений строк
повірку лічильника не здійснили, у
зв'язку з чим, нарахування за послуги
постачання холодної води
здійснювались позивачем відповідно до
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року №630 - по кількості
зареєстрованих за даною адресою осіб.

Також, судом першої інстанції
встановлено, що з письмовою заявою про
заміну водоміра ОСОБА_1 звернувся 20
вересня 2013 року.

Крім цього, судом першої інстанції
встановлено, що внаслідок неналежного
виконання відповідачами своїх
обов'язків по оплаті комунальних
послуг, утворилась заборгованість, яка
за період з 01 січня 2008 року по 01 квітня
2013 року складає 4601,32 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ
«НККГ», суд першої інстанції виходив з
того що відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3 зобов`язання за укладеним з
позивачем договором про надання послуг
з водопостачання не виконувались
належним чином, у зв`язку з чим
утворилась заборгованість в розмірі
4601,32 гривень, яка підлягає стягненню на
користь ТОВ «Новгородський комбінат
комунального господарства» Також, на
користь позивача підлягає стягненню 3 %
річних в сумі 232,62 та інфляційні витрати
в сумі 491,89 гривень.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки вони відповідають
вимогам закону та фактичним
обставинам.

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК якщо
кожна із сторін у зобов'язанні має
одночасно і права, і обов'язки, вона
вважається боржником у тому, що вона
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони, і одночасно кредитором у тому,
що вона має право вимагати від неї.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно п. 1,5,10 ч. 3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов`язаний
зокрема: укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору; оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом; у
разі несвоєчасного здійснення
платежів за житлово-комунальні послуги
сплачувати пеню у встановлених законом
чи договором розмірах.

В ст. 31 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
зазначається, що органи місцевого
самоврядування затверджують ціни та
тарифи на житлово-комунальні послуги у
розмірі економічного обгрунування
витрат на їх виробництво. Витрати, що
понесені підприємством (виробником)
мають бути відшкодовані споживачами
через ціну (тариф) на відповідні
послуги або дотацією з бюджету.

В п. 9 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення зазначається, що у
квартирі (будинку садибного типу)
роботи з установлення засобів обліку
води і теплової енергії (далі -
квартирні засоби обліку) проводяться
спеціалізованою організацією,
виконавцем, виробником чи
постачальником за рахунок коштів
споживача. Квартирні засоби обліку
беруться виконавцем на абонентський
облік. Періодична повірка,
обслуговування та ремонт (у тому числі
демонтаж, транспортування та монтаж)
квартирних засобів обліку проводяться
за рахунок виконавця.

Згідно зі ст. 28 Закону України
«Про метрологію та метрологічну
діяльність» засоби вимірювальної
техніки, що перебувають в експлуатації,
випускаються з серійного виробництва,
ремонту та у продаж, видаються
напрокат, на які поширюється державний
метрологічний нагляд, підлягають
повірці. Засоби вимірювальної техніки,
що перебувають в експлуатації,
підлягають періодичній повірці через
міжповірочні інтервали, порядок
встановлення яких визначається
нормативно-правовим актом ЦОВМ.
Підприємства, організації та фізичні
особи зобов'язані своєчасно (з
урахуванням установлених
міжповірочних інтервалів) подавати
засоби вимірювальної техніки на
повірку. Порядок подання фізичними
особами, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності, -
власниками засобів вимірювальної
техніки (результати вимірювань якими
використовуються для здійснення
розрахунків за спожиті для побутових
потреб електричну і теплову енергію,
газ і воду) на періодичну повірку цих
засобів та оплати за роботи, пов'язані з
повіркою, встановлюється Кабінетом
Міністрів України. Періодична повірка,
обслуговування та ремонт (у тому числі
демонтаж, транспортування та монтаж)
зазначених засобів вимірювальної
техніки здійснюються за рахунок
підприємств і організацій, які надають
послуги з електро-, тепло-, газо- і
водопостачання. Повірка засобів
вимірювальної техніки проводиться
територіальними органами,
уповноваженими на її проведення. У разі
якщо територіальні органи через
відсутність відповідних еталонів не
можуть провести повірку окремих типів
засобів вимірювальної техніки, повірка
цих засобів проводиться
метрологічними центрами,
уповноваженими на її проведення.
Повірка здійснюється посадовими
особами територіальних органів і
метрологічних центрів - державними
повірниками, атестованими у порядку,
встановленому нормативно-правовим
актом ЦОВМ.

Листом Держкомстату України №
3169-6-7/25 від 01 січня 2005 року було
встановлено міжповірочний інтервал
для лічильників холодної та гарячої
води три роки з дати проведення
попередньої повірки. При нарахуванні
грошових коштів за послуги
водопостачання, показники не
повіреного лічильника до уваги не
приймаються, оскільки лічильник у
такому випадку є негоспрозрахунковим.

З матеріалів справи вбачається,
що державна повірка установленого
відповідачами лічильнику з обліку
постачання холодної води повинна була
відбутися у 2010 році. Проте, ОСОБА_1
звернувся із відповідною заявою про її
проведення лише 20 вересня 2013 року, у
зв`язку з чим, нарахування за послуги
постачання холодної води з 2010 року
здійснювалось позивачем на підставі
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 за кількістю
зареєстрованих за спірною адресою
осіб.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1
про те, що обов`язок по монтажу,
транспортуванню та проведенню
державної повірки водоміра, який
встановлений в його квартирі,
покладений саме на ТОВ «НККГ», і він не
може нести відповідальності за
невиконання виконавцем послуг своїх
зобов`язань не може бути прийнятий
судом до уваги, оскільки ст. 28 Закону
України ««Про метрологію та
метрологічну діяльність»
встановлюється, що обов`язок подавати
засоби вимірювальної техніки на
повірку покладений саме на споживача,
яким в даному випадку є ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3.

Інші доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції та не є підставами для
скасування рішення суду.

Таким чином, вирішуючи спір, суд
першої інстанції встановив права і
обов`язки сторін, що брали участь у
справі, обставини справи, перевірив
доводи і заперечення сторін, дав їм
належну правову оцінку і зробив вірний
правовий висновок. Рішення ухвалене з
дотриманням судом норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин, оскільки судом
апеляційної інстанції не встановлено
порушень норм матеріального або
процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування
правильного по суті і справедливого
рішення суду, апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

РішенняДзержинського міського
суду Донецької області від 02 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення. Касаційна скарга
на неї може бути подана безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді