Справа № 346/505/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
м. Коломия

Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді
Калинюка О.П.

з участю: секретаря
Томин О.А.

позивачки
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача
адвоката ОСОБА_3

представника третьої особи
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань в місті Коломиї цивільну
справу за первісним позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа: орган опіки та піклування -
служба у справах дітей Коломийської
районної державної адміністрації, про
визначення місця проживання
малолітньої дитини, -

В С Т А
Н О В И В:

30.01.2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулася з первісним позовом до
суду, мотивуючи його тим, що з 28.06.2003
року вона перебуває з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них
народилося двоє дітей: син - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною розірвання шлюбу
позивачка вважає часті сварки та
суперечки. Постійні скандали
відповідача та прояви його неповаги
до позивачки призвели до фактичного
розпаду сім'ї, надій на збереження якої
немає. Позивачка зазначає, що впродовж
двох останніх років сторони проживають
окремо, не підтримують жодних
шлюбно-сімейних стосунків. Крім того,
позивачка в даний час має іншу сім'ю, в
якій вона ІНФОРМАЦІЯ_7 року народила
дитину ОСОБА_7. За наведених обставин
позивачка вважає, що їх з відповідачем
шлюб носить виключно формальний
характер і цей шлюб слід розірвати. В
позовній заяві позивачка також
зазначила про те, щоб їх з
відповідачем неповнолітніх дітей
після розірвання шлюбу залишити
проживати з нею.

13.02.2014 року відповідач за
первісним позовом ОСОБА_2 звернувся до
суду із зустрічним позовом, в якому
вказує, що з 14.03.2012 року вони з
позивачкою припинили спільне
проживання та відтоді проживають
окремо. Їх малолітній син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з того часу проживає з
відповідачем ОСОБА_2, який займається
його вихованням. Тому в зустрічному
позові ОСОБА_2 просить щоб син сторін
ОСОБА_5 і після розірвання шлюбу
продовжував проживати з ним.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги за первісним позовом
підтримала частково, пояснивши, що
вона зустрічний позов визнає та не
заперечує щоб їх з відповідачем
малолітній син ОСОБА_5 продовжував
проживати з відповідачем і після
розірвання шлюбу.

Відповідач в судовому засіданні
вимоги за зустрічним позовом
підтримав, просить визначити
місце проживання малолітнього сина -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем його
проживання. Позовні вимоги за
первісним позовом відповідач по суті
визнав та не заперечив щодо їх
задоволення.

Представник третьої особи - ОСОБА_4
вважає, що позовні вимоги за
зустрічним

позовом підлягають до задоволення з
підстав, зазначених відповідачем. Крім
того, проти їх задоволення не
заперечила мати малолітнього сина -
відповідачка за зустрічним позовом
ОСОБА_1

Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання
позовних вимог відповідачами за обома
позовами не суперечить закону та не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

Суд, перевіривши матеріали справи
та оцінюючи досліджені докази в
сукупності, приходить до наступних
висновків.

Із наданого повторно свідоцтва про
шлюб вбачається, що сторони одружилися
28.06.2003 року. Шлюб зареєстровано
Ковалівською сільською радою
Коломийського району
Івано-Франківської області, актовий
запис №3 (а.с.4).

Згідно копій свідоцтв про
народження сторони є батьками
неповнолітніх дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
(а.с.6,7).

Відповідно до копії свідоцтва про
зміну імені позивачка за первісним
позовом змінила своє прізвище з
ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно з положеннями ч. 2 ст.104
Сімейного кодексу України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання, а згідно ч.2 ст.112 цього
Кодексу суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, що має істотне
значення.

Судом встановлено, що сторони
фактично припинили шлюбно-сімейні
відносини, впродовж останніх двох
років проживають окремо, не вживають
заходів для примирення, шлюб носить
формальний характер, сторони
погодилися на розірвання шлюбу, а
позивачка має іншу сім'ю, в якій
народила дитину. Остання обставина
підтверджується документально (а.с.5).
Тому суд приходить до висновку, що
подальше збереження шлюбу
суперечитиме інтересам сторін і їх
шлюб слід розірвати.

Малолітню дочку сторін ОСОБА_6
після розірвання шлюбу слід залишити
проживати з позивачкою.

Відповідно до довідок №820 і 0116,
виданих Мишинською сільською радою
Коломийського району відповідно 17.09.2012
року та 10.02.2014 року, до складу сім'ї
ОСОБА_2 входить також син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає в АДРЕСА_1
без реєстрації (а.с.24,25).

Відповідно до актів обстеження
матеріально - побутових умов ОСОБА_2 від
11.09.2012 року та від 10.02.2014 року за
адресою: АДРЕСА_1 умови для проживання
малолітнього сина сторін ОСОБА_5
задовільні (а.с.26,27).

Згідно характеристики, виданої
дирекцією Мишинської ЗОШ I-II ступенів
Коломийської районної ради
Івано-Франківської області, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в 4-му класі
даної школи. Його батько ОСОБА_2 часто
відвідує школу, батьківські збори,
виховні заходи тощо. Батько
намагається максимально допомагати
снові в реалізації програмових
завдань (а.с.29).

В матеріалах справи також наявна
позитивна характеристика відповідача
за первісним позовом за місцем його
проживання (а.с.30).

Згідно ст.160 Сімейного кодексу
України місце проживання дитини, яка не
досягла десяти років, визначається за
згодою батьків. Місце проживання
дитини, яка досягла десяти років,
визначається за спільною згодою
батьків та самої дитини.

Тому суд приходить до висновку
про задоволення зустрічного позову,
оскільки проти такого задоволення не
заперечила позивачка, що свідчить про
згоду батьків малолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на те щоб він після
розірвання шлюбу проживав за місцем
проживання його батька, що
відповідатиме інтересам цієї дитини,
враховуючи, що вона тривалий час там
проживає та навчається в Мишинській
загальноосвітній школі І-ІІ ст.
Коломийського району.

На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 160
Сімейного кодексу України та,
керуючись ст.ст.213-215, 218, 294 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

первісний позов
задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5,
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, який
зареєстровано 28.06.2003 року Ковалівською
сільською радою Коломийського району
Івано-Франківської області, актовий
запис №3, розірвати.

Неповнолітню дочку сторін -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити
проживати з матір'ю - ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу
позивачці залишити прізвище ОСОБА_1.

В решті позовних вимог
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2
задовольнити.

Визначити місце проживання
малолітнього сина сторін - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання його
батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, за
адресою: АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення
може бути подана до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст
рішення виготовлено 13 березня 2014 року

Суддя: Калинюк О. П.