Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №272/1810/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді Матюшенка І.В.

суддів: Борисюка Р.М., Галацевич О.М.

при секретарі судового

засідання Ходаківській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Андрушівського районного суду
Житомирської області від 3 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів,

в с т а н о в и
л а :

У поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції, яким позов ОСОБА_3
задоволено - зменшено розмір
стягуваних аліментів на користь
апелянта на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_4 з 1/4 частини усіх видів
заробітку позивача до 1/6 частини, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Апелянт
зазначає, що суд дійшов помилкового
висновку про погіршення матеріального
становища платника аліментів, не
дослідив усі представлені нею докази а
також провів останнє судове засідання
без її участі, чим позбавив її права
виступу в дебатах.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
остання не підлягає до задоволення з
таких підстав.

Встановлено, що сторони у справі є
батьками неповнолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням
Андрушівського районного суду
Житомирської області від 10.02.2012 року з
позивача на користь відповідачки,
починаючи з 28.12.2011 року, стягуються
аліменти на утримання дитини в розмірі
1/4 частини усіх видів його заробітку,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку. Восьмого
вересня 2012 року позивач уклав
повторний шлюб (а.с.14) від якого має двох
малолітніх дітей - синів ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11, 12). Дружина
позивача перебуває у відпустці по
догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку. Вказані обставини
сторонами визнаються та не
заперечуються.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 192
СК України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення чи поліпшення здоров'я
когось із них.

Суд першої інстанції повно та
об'єктивно з'ясував обставини справи,
вірно визначився з характером спірних
правовідносин, дав правильну оцінку
представленим сторонами доказам та, з
урахуванням зміни сімейного стану
платника аліментів (народження двох
дітей), зміни його ж матеріального
стану (необхідність утримання ще двох
дітей та дружини під час перебування її
у відпустці по догляду за дітьми),
дійшов вірного висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

Доводи апелянта про навпаки
покращення матеріального становища
ОСОБА_3 є безпідставними, оскільки
спростовуються вище наведеними
доказами. Отримання сім'єю позивача
державної допомоги у зв'язку з
народженням дітей не має правового
значення для вирішення даного спору.

Безпідставними визнаються і
доводи апелянта про неврахування судом
тієї обставини, що син ОСОБА_4 часто
хворіє і потребує постійного
лікування, так як відшкодування чи
стягнення (в разі спору) витрат на
лікування дитини є додатковими
витратами на дитину, що передбачено ст.
185 СК України.

Колегією суддів досліджені
представлені ОСОБА_2 письмові докази
щодо стану здоров'я дитини та її самої а
також копії касових чеків на придбання
лікарських засобів. Зазначені
документи не впливають на правильність
та законність рішення суду першої
інстанції, оскільки їх зміст може бути
враховано при вирішенні спору в
порядку ст. 185 СК України.

Відсутність апелянта під час
проведення судом першої інстанції
судових дебатів 03.02.2014 року (саме для
підготовки до дебатів у судовому
засіданні 31.01.2014 року за клопотанням
апелянта було оголошено перерву) не є
підставою для скасування даного
рішення, враховуючи положення ч. 3 ст. 309
ЦПК України про те, що порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315
ЦПК України, колегія суддів,

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Андрушівського районного
суду Житомирської області від 3 лютого
2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді