АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/462/14
інстанції - Нізік О.В.
Справа № 419/5144/12
Доповідач - Городнича
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.

суддів - Варенко
О.П., Григорченка Е.І.,

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Альфа-Банк" на
рішення Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 23 вересня
2013 року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Альфа-Банк" до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
спадкове майно, -

ВСТАНОВИЛА:

02 липня 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
08.09.2008 року між банком та ОСОБА_2
укладено кредитний договір, за яким їй
було надано у кредит 162500,00 доларів США
терміном до 08.09.2023 року. На забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором у цей же день між банком та
позичальником укладено договір
іпотеки, яким він передав в іпотеку
банку квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
померла. 25.05.2011 року Кредитор був
проінформований про смерть
позичальника. Згідно листа ГУЮ у
Дніпропетровській області від 28.12.2011 р.,
кредитор був повідомлений, що із
заявами про прийняття спадщини,
відмову від спадщини до нотаріальної
контори ніхто із спадкоємців не
звертався. На день смерті ОСОБА_2
однією сім'єю із спадкодавцем проживав
її чоловік - ОСОБА_1, а тому, на думку
позивача, саме він повинен погасити
заборгованість за кредитним договором,
яка станом на 08.06.2011 р. складає 291849,68 дол.
США.

Враховуючи вищезазначене, позивач
просив суд стягнути з відповідача
названу суму заборгованості шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а також судові витрати у сумі
3219,00 грн.

Рішенням Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
23 вересня 2013 року у задоволенні
позовних вимог позивача відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та постановити
нове рішення, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої
інстанції керувався положеннями ст. 523,
553-554, 607, 608 ЦК України, п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК
України, ст. 1281, 1282 ЦК України, ст. 23 ЗУ
«Про іпотеку», п.п. 32,36 постанови
Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30 березня
2012 року № 5, п. 189 Інструкції «Про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», а також виходив з
наступного.

Судом встановлено, що 08.09.2008 року між
ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником
якого є ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2
укладено кредитний договір № 800006510, за
яким їй було надано у кредит 162500,00
доларів США з процентною ставкою 20,25%
річних терміном до 08.09.2023 року.

У забезпечення виконання зобов'язання
за Договором 08.09.2008 року між Банком та
ОСОБА_2 було укладено іпотечний
договір, відповідно до умов якого
предметом іпотеки є квартира, що
складається із трьох кімнат, загальною
площею 92,5 кв.м. та житловою площею 51,7
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Даний предмет іпотеки належав
спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 08.09.2008 р.,
посвідченого приватним нотаріусом
ДМНО ОСОБА_3, за реєстровим номером 1847
та зареєстрованого в Державному
реєстрі правочинів 08.09.2008 р.,
реєстраційний номер 3122623.

Згідно з п. 3.3 Іпотечного договору,
предмет іпотеки, за взаємною згодою
Позичальника та Кредитора, оцінено в
930860,00 грн., що за курсом НБУ станом на
08.09.2008 р. становило 191898,24 дол. США.

26.03.2011 р. ОСОБА_2 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
серія НОМЕР_1, виданого Відділом
державної смерті ДМУЮ у
Дніпропетровській області.

25.05.2011 р. Кредитор був проінформований
про смерть позичальника.

ПАТ»Альфа-Банк» в термін, визначений
законодавством, надіслав на адресу
П'ятихатської ДНК претензію від 20.06.2011
р. № 42904-102-6/6 з вимогами до спадкоємців
про обов'язок останніх виконати
договірні зобов'язання спадкодавця
ОСОБА_2

У зв'язку з тим, що відповідь про
результати розгляду претензії до
кредитора не надходило, ПАТ
«Альфа-Банк» 23.08.2011 р. звернувся до
П'ятихатської ДНК з повторним запитом.
25.11.2011 р. ПАТ «Альфа-Банк» звернувся з
цього ж питання до ГУЮ у
Дніпропетровській області.

11.01.2012 р. ПАТ «Альфа-Банк» отримав лист
ГУЮ у Дніпропетровській області від
28.12.2011 р., з якої вбачається, що
П'ятихатською ДНК відкрита спадкова
справа № 23 8/2011, а також повідомляється,
що із заявами про прийняття спадщини,
відмову від спадщини до нотаріальної
контори ніхто із спадкоємців не
звертався.

На день смерті ОСОБА_2, однією сім'єю із
спадкодавцем проживав її чоловік -
ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2.

На зазначену адресу відповідачу була
надіслана вимога про досудове
врегулювання спору від 01.03.2012 р. з
пропозицією погасити заборгованість
за кредитним договором від 08.09.2008 р. в
повному обсязі одноразовим платежем.

Заборгованість за Кредитним договором
становить 291849,68 дол. США, що в
перерахунку в національну валюту за
офіційним курсом НБУ станом на 08.06.2011 р.
становить 2327063,42 грн.

Відмовляючи у позовних вимогах
позивачу, суд враховував те, що
позивачем не надано доказів прийняття
відповідачем спадщини, не доведено
обставини, викладені у позовній заяві.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами.

Апелянт в своїй скарзі посилається на
те, що ОСОБА_1, який є спадкоємцем першої
черги за законом, вважається таким, що
прийняв спадщину спадкодавця ОСОБА_2,
оскільки не заявив відмову від
спадщини протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України.

Такі доводи апелянта не є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Так, прийняття спадщини або її не
прийняття є правом спадкоємця за
заповітом чи за законом, а не
обов'язком, згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України.

Крім того, ч. 1 ст. 1272 ЦК України
передбачає, якщо спадкоємець протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

Як вбачається з матеріалів цивільної
справи, ОСОБА_1 скористався своїм
правом та не прийняв спадщину ОСОБА_2
протягом строку, встановленого ст. 1270
ЦК України.

Апелянт в апеляційній скарзі
посилається на те, що ОСОБА_1, який є
спадкоємцем першої черги за законом,
вважається таким, що прийняв спадщину
після ОСОБА_2, оскільки на день смерті
останньої проживав за однією адресою, а
саме : АДРЕСА_2, що підтверджується
відміткою у паспорті серії НОМЕР_2,
виданого П'ятихатським РВ УМВС України
в Дніпропетровській області. Однак
дана обставина спростовується
матеріалами справи, оскільки на момент
смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач
з 13.11.09 р. був зареєстрований за іншою
адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується
довідками ВАДР управління паспортної
роботи, громадянства та реєстрації
фізичних осіб ГУДМС (а.с. 112, 260). Інших
доказів на підтвердження факту
проживання відповідача з ОСОБА_2 та
прийняття ним спадщини апелянтом не
надано.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтованими та безпідставними.
Крім того, зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці та особистого тлумачення
апелянтом норм матеріального та
процесуального права.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції в достатньо повному
об'ємі з'ясував права та обов'язки
учасників спору, обставини справи,
перевірив доводи сторін та давши їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Альфа-Банк" -
відхилити.

Рішення Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 23 вересня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: