Справа № 522/1963/14-ц
Провадження № 2/522/4186/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Єршової Л.С.

при секретарі - Ларіній Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання дійсним договору
купівлі-продажу нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси
звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2
про визнання дійсним договору № 20855
купівлі-продажу нерухомого майна, а
саме: квартири АДРЕСА_1, укладеного 10
липня 1997 року на Одеській Товарній
Біржі, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Позивач обґрунтувала свої позовні
вимоги тим, що цей договір оформлювався
на Одеській Товарній Біржі 10 липня 1997
року, всі істотні умови угоди
дотримані, право власності за
договором купівлі - продажу позивач
зареєструвала в КП «ОМБТІ та РОН»,
відповідач квартиру звільнив і знявся
з реєстраційного обліку. Позивач має
намір розпорядитися належною їй
квартирою, але зробити цього не може,
оскільки укладений договір купівлі -
продажу не був нотаріально
посвідчений.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутністю та
згоду на винесення заочного рішення по
справі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надавши до суду клопотання
про слухання справи за його
відсутності та визнання позовних вимог
ОСОБА_1 у повному обсязі, зазначивши, що
правові наслідки визнання позову йому
відомі та зрозумілі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приймаючи до уваги визнання позову
відповідачем, дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 10
липня 1997 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2
на Одеській Товарній Біржі за
договором купівлі-продажу нерухомого
майна № 20855 квартиру АДРЕСА_1. Договір
зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 11
липня 1997 року в кн. 96 доп. Стор. 29 реєстр
за № 1088. (а.с.4-7)

Підтвердженням наміру сторін,
досягнення домовленості щодо всіх
істотних умов договору, а також змісту
умов домовленості про передачу права
власності на спірну квартиру є договір
купівлі-продажу нерухомого майна № 20855
від 10.07.1997 року, укладений на Одеській
Товарній Біржі, без наступного
нотаріального посвідчення угоди, з
реєстрацією його в «Журнале
регистрации договоров по объектам
недвижимости», реєстраційний № 20855 від
10.07.1997 року.

Після укладання зазначеного договору
сторони повністю виконали його умови.
Відповідач виселився зі спірної
квартири, а також знявся з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою. Факт передачі покупної ціни
від покупця, позивача по справі, до
продавця - відповідача,
підтверджується пунктом 5
вищевказаного договору
купівлі-продажу, згідно з яким
продавцем отримана сума в розмірі 9251,00
грн., за відчужувану квартиру до
підписання договору. Підтвердженням
виконання договору його сторонами є
видача покупцю екземпляра договору,
другий екземпляр залишений на
зберігання на біржі.

До укладення вищевказаного договору
купівлі - продажу нерухомого майна
зазначена квартира належала на праві
власності відповідачу на підставі
договору дарування реєстр. № 1-3787 від
18.07.1194 року, посвідченого Шостою
одеською державною нотаріальною
конторою м. Одеси, та зареєстрованого
21.07.1994 року в МБТІ м. Одеси в реєстровій
книзі № 79 доп. стор. 7, реєстр № 1088.

Таким чином, на сьогоднішній момент
нотаріально посвідчити договір,
вчинений на товарній біржі, сторони не
можуть, оскільки згідно зі ст. 15 Закону
України «Про товарну біржу» угоди,
зареєстровані на біржі, не підлягають
нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 153 ЦК України (в
редакції 1963 року) договір вважається
укладеним, коли між сторонами в
потрібній у належних випадках формі
досягнуто згоди по всіх істотних
умовах. Істотними є ті умови договору,
які визнані такими за законом або
необхідні для договорів даного виду, а
також всі ті умови, щодо яких за заявою
однієї з сторін повинно бути досягнуто
згоди.

За договором купівлі-продажу продавець
зобов'язується передати майно у
власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму
(ст. 224 ЦК України 1963 року).

Нотаріальне посвідчення угод
обов'язкове лише у випадках, зазначених
у законі. Недодержання в цих випадках
нотаріальної форми тягне за собою
недійсність угоди з наслідками,
передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу (ч.
1 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року).

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції
1963 року), якщо одна з сторін повністю
або частково виконала угоду, що
потребує нотаріального посвідчення, а
друга сторона ухиляється від
нотаріального оформлення угоди, суд
вправі за вимогою сторони, яка виконала
угоду, визнати угоду дійсною. В цьому
разі наступне нотаріальне оформлення
угоди не вимагається.

Відповідно до ст. 227 ЦК України (в
редакції 1963 року) договір
купівлі-продажу жилого будинку повинен
бути нотаріально посвідчений, якщо
хоча б однією з сторін є громадянин.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978
року (із змінами) «Про судову практику в
справах про визнання угод недійсними»
з підстав недодержання нотаріальної
форми визнаються недійсними тільки
угоди, які відповідно до чинного
законодавства підлягають
обов'язковому нотаріальному
посвідченню, зокрема, договори
довічного утримання; застави,
купівлі-продажу, в тому числі при
придбанні на біржових торгах) міни або
дарування жилого будинку (квартири) чи
його (її) частини; дарування іншого
майна на суму понад 500 крб. і валютних
цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така
угода виконана повністю або частково
однією з сторін, а друга сторона
ухиляється від її нотаріального
оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК
за вимогою сторони, яка виконала
угоду, її правонаступників або
прокурора вправі визнати угоду
дійсною. Однак це правило не може бути
застосовано, якщо сторонами не було
досягнуто згоди з істотних умов угоди
або для укладення її були в наявності
передбачені законом обмеження
(наприклад, статтями 105, 114, ЦК ( 1540-06 ).

Згідно з ст. 174 ЦПК України,
відповідач може визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4
ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

З урахуванням визнання позову
відповідачем, суд вважає, що зібрані по
справі докази та встановлені судом
фактичні обставини справи, дозволяють
задовольнити позов ОСОБА_1 в повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 61, 130, 174, 208, 209, 212, 224-226 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
дійсним договору купівлі-продажу
нерухомого майна, - задовольнити.

Визнати договір № 20855 купівлі-продажу
нерухомого майна, а саме: квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 53,00 кв.м.,
корисною площею 52,4 кв.м., яка
складається з двох жилих кімнат площею
31,3 кв.м., а також кухні, санвузла та
коридору, укладений 10 липня 1997 року на
Одеській Товарній Біржі між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2., - дійсним.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Єршова Л.С.

24.03.2014