Справа № 1527/2-5326/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року Суворовський
районний суд міста Одеси в

складі:

головуючого судді Гудіної Н.ї.

при секретарі Мельніченко А.А.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі

заяву

ОСОБА_1 про ухвалення
додаткового рішення по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про встановлення порядку
володіння та користування спільним
нерухомим майном, вселення та
відшкодування шкоди,

Встановив :

ОСОБА_1 (далі - Заявник) звернувся
до суду із заявою про ухвалення
додаткового рішення по справі справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про встановлення порядку
володіння та користування спільним
нерухомим майном, вселення та
відшкодування шкоди за наступних
обставин.

24 квітня 2013 року Суворовським районним
судом м. Одеси було винесено рішення по
даній справі, відповідно до якого суд
вирішив вселити ОСОБА_5 в
домоволодіння АДРЕСА_1.

Але, домоволодіння АДРЕСА_1 складається
у цілому чотирьох кам'яних житлових
будинків під літерами «А», «Б», «В», «Г»
та літер «Д» - сарай, «Ж»-погріб-шейка,
«К»- літня кухня, «Л» - вбиральня-сарай,
«П» - літня кухня, «Р» і «О» - сараї, «Т»-
гараж, №1-3, 5-8 - огородження.

Враховуючи викладене, Заявник
просить суд ухвалити додаткове
рішення, яким вселити його у
домоволодіння АДРЕСА_1, а саме в жилий
будинок під літерою «А», в жилу кімнату
площею 14,0 кв.м., коридор - 7,2 кв.м. та
коридор площею 4,2 кв.м.

Суд, дослідивши матеріали
справи, вислухав пояснення сторін
дійшов висновку, що в задоволенні
заявлених вимог слід відмовити.

Встановлено, що рішенням
Суворовського районного суду міста
Одесі від 24 квітня 2013 року позов
Заявника по даній справі до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення
порядку володіння та користування
спільним нерухомим майном, вселення та
відшкодування шкоди задоволено
частково : Заявника вселено у
домоволодіння АДРЕСА_1, а відповідачів
зобов'язано не перешкоджати Заявнику у
користуванні зазначеним
домоволодінням (а.с.72-76).

Ухвалою Апеляційного суду
Одеської області від 06 листопада 2013
року вказане рішення залишено без змін
(а.с.139-141).

На вимогу позивача ухвалою
Суворовського районного суду міста
Одеси від 20 серпня 2012 року була
призначена будівельна - технічна
експертиза, на вирішення котрої були
поставлені наступні питання щодо
можливості визначення усіх варіантів
користування зазначеним
домоволодінням за умов пропорційності
належних сторонам часток.

Однак,21 березня 2013 року справа
повернена до суду без проведення
експертизи, оскільки сторонами по
справі не були виконані вимоги
експерта.

В судовому засіданні 24 квітня 2013
року сторони не наполягали на
проведенні експертизи, даних про
сплату за проведення експертизи суду
не надали.

У відповідності до ст. 146 ЦПК
України «у разі ухилення особи, яка
бере участь у справі, від подання
експертам необхідних матеріалів,
документів або від іншої участі в
експертизі, якщо без цього провести
експертизу неможливо, суд залежно від
того, хто із цих осіб ухиляється, а
також яке для них ця експертиза має
значення, може визнати факт, для
з'ясування якого експертиза була
призначена, або відмовити у його
визнанні»

Таким чином,встановити порядок
володіння та користування сторонами
спільним майном відповідно до їхніх
часток у праві спільної часткової
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 у
суду не має можливості.

Згідно ч. З ст. 358 ЦК України кожен
із співвласників має право на надання
йому у володінні та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві спільні
часткової власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно ч. 1 ст. 358 ЦК України: право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України,
співвласники можуть домовитися про
володіння та користування майном, що є
їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 150 ЖК України,
громадяни, які мають у приватній
власності (частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і про членів їх сімей і
мають право розпоряджатися цією
власністю на свій розсуд: продавати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом.

При винесенні рішення від 24
квітня 2013 року суд дійшов до висновку
про те, що позовні вимоги повинні бути
задоволені в частині вселення у спірне
житлове приміщення позивача, оскільки
він є власником частини домоволодіння
АДРЕСА_1, а також зобов'язання
відповідачів не перешкоджати ОСОБА_1 в
користуванні домоволодінням за
вказаною адресою.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 220 ЦК
України, суд, що ухвалив рішення, може
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, чи з власної ініціативи
ухвалити додаткове рішення, якщо суд,
вирішивши питання про право, не
зазначив точної суми грошових коштів,
які підлягають стягненню, майно, яке
підлягає передачі, або які дії треба
виконати.

Із зазначених вимог та обставин
по справі суд не вбачає підстав для
ухвалення додаткового рішення,
оскільки під час розгляду справи
питання заявником до вселення в
конкретну частину домоволодіння в
судовому засіданні взагалі не
розглядалося.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 57,60,61,169,209, 212- 215 , 218 ЦПК
України , суд,-

Ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
винесення додаткового рішення по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення
порядку володіння та користування
спільним нерухомим майном, вселення та
відшкодування шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси
шляхом подачі в 5 денний строк з дня
проголошення ухвали апеляційної
скарги .

Суддя -