Номер провадження № 22-ц/785/3460/14
Головуючий у першій інстанції Дяченко
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого:
судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О.,
Громіка Р.Д.

При секретарі:
Горновій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 11 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4,
приватні нотаріуси - ОСОБА_5, ОСОБА_6, про
визнання правочинів недійсними, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013р. ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання
недійсними довіреності та договору
дарування квартири АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що, він, будучи
тяжким хворим, звернувся до дочки -
ОСОБА_3, що б вона допомогла йому
відновити втрачені документи на
квартиру з метою подальшого оформлення
спадщини на його онуку. Відповідачка
запросила нотаріуса до нього на
квартиру, де 24.09.2008р. була посвідчена
довіреність. Проте усупереч вимогам
закону йому було зачитано лише його
права та наслідки, а в силу того, що він
не розуміє українську мову, юридично не
грамотний та в силу стану здоров'я йому
не було зрозуміло зміст тексту, який
лише було зачитано, але не роз'яснено.
Вважає, що відповідачка та нотаріус
ввели його в оману, внаслідок чого він
підписав документ не того змісту.

У 2012р. він звергнувся до КП «ОМБТІ та
РОН» та дізнався, що 03.05.2010р. квартира
була відчужена на користь онучки, на що
він згоди не давав.

Позивач з підстав, передбачених ч.1 ст.
229 ЦК України, просив про задоволення
позову.

При розгляді справи по суті, 29.08.2013р.
позивач уточнив, доповнив та змінив
свою позовну заяву, у якої просив на
підставі ст. ст. 203, 215, 216, 230 та 233 ЦК
України визнати недійсним договір
дарування спірної квартири від 03.05.2010р.
та застосувати реституцію повернення
права власності на це майно.

Ухвалою суду від 11 грудня 2013р.
відмовлено позивачу у прийнятті
позовної заяви з уточненнями,
доповненнями та змінами від 29.08.2013р.

Рішенням суду від 11 грудня 2013р. у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач
просить рішення суду скасувати та
ухвалити у справі нове рішення, яким
задовольнити його уточнену позовну
заяву про визнання правочину недійсним
та застосувати реституцію повернення
права власності на квартиру,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.
Зазначає, що цей правочин має бути
визнано судом недійсним за правилами
ст. 233 ЦК України, оскільки його вчинено
особою під впливом тяжкої для неї
обставин і на вкрай невигідних умовах,
чим друга сторона правочину
скористалась.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляція
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Як видно з матеріалів справи суд
розглянув та вирішив позовні вимоги
позивача про визнання недійсними
довіреності від 24.09.2008р та договору
дарування спірної квартири від 03.05.2010р.
з підстав, передбачених ч. 1 ст. 229 та ст.
230 ЦК України - під впливом помилки та
оману.

Уточнені позовні вимоги позивача
від 29.08.2013р. судом не розглядалися, по
ним судове рішення не ухвалювалось,
навпаки - ухвалою суду від 11.12.2013р. у їх
прийняті було відмовлено. В цій ухвалі
суд роз'яснив позивачу, що з такими
позовними вимогами він має можливість
звернутися до суду їз окремим позовом,
а/с. 99-100.

Відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач не надав належних та
допустимих доказів на підтвердження
своїх вимог.

Крім того, суд зазначив, що у
відповідності до роз'яснень, що
містяться у п.20 постанови №9 від 6
листопада 2009р. «Про судову практику
розгляду цивільних прав про визнання
правочинів недійсними» - норма ст. 230 ЦК
України не застосовується до
односторонніх правочинів, яким є
видача довіреності.

Доводами апеляційної скарги ці
висновки суду не спростовуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першої -
третьої, п'ятою та шостою ст. 203 цього
Кодексу.

Пленум Верховного Суду України у п. 8
вищезазначеної постанови також
роз'яснив, що відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ст. 203
ЦК, саме на момент вчинення правочину.

У зв'язку з цим судам необхідно
правильно визначити момент вчинення
правочину (ст. ст. 205-2010, 640ЦК тощо).

Як видно з матеріалів справи позивач,
оформивши та видавши 24.09.2008р.
відповідачці довіреність, саме в цей
день вчинив односторонній правочин,
який уточненими позовними вимогами
позивача від 29.08.2013р. не оспорюється.

Колегія суддів вважає, що рішення
суду є правильним, воно ухвалено у
відповідності до положень ст. ст. 212-215
ЦПК України і підстав для його
скасування або зміни немає.

Відповідно з вимогами ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції обставини
справи досліджено повно, а зібраним
доказам дана вірна оцінка.

На підставі наведеного та керуючись
ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

у
х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 11 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської
області В.Ф.Парапан

В.О.Панасенков

Р.Д. Громік