Єдиний унікальний номер 227/7127/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1993/2014
Головуючий у 1 інстанції - Мавроді Р.Ф.
Доповідач - Зінов'єва А.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 р. Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого судді:
Зінов'євої А.Г.

суддів:
Азевича В.Б.

Ларіної Н.О.

при секретарі:
Стефановій Я.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ) «ДТЕК
Добропіллявугілля» на рішення
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 15 січня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля» про відшкодування
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Добропільського
міськрайонного суду від 15 січня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені
частково: на його користь з відповідача
в рахунок відшкодування моральної
шкоди стягнуто грошову компенсацію в
розмірі 4000 грн. Крім того з відповідача
в дохід держави стягнуто судовий збір в
розмірі 114 грн. 70 коп.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач приніс апеляційну скаргу, в
якій просили рішення суду скасувати як
таке, що не відповідає вимогам діючого
законодавства та фактичним обставинам
справи, яким суд дав неправильну
правову оцінку. Просили ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

В обґрунтування доводів
апеляційної скарги відповідач
посилався на те, що задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд
першої інстанції не звернув уваги на
відсутність доказів на підтвердження
їх вини в спричиненні моральної шкоди.
Укладаючи трудовий договір, позивач
був повідомлений про характер роботи
та умови праці, на виконання якої надав
свою згоду, усвідомлюючи при цьому
наслідки її виконання. Ухвалюючи
рішення на користь ОСОБА_2, суд першої
інстанції не звернув уваги на судову
практику, якою передбачено
обґрунтування судових висновків.
Стягуючи грошову компенсацію на
відшкодування моральної шкоди з
посиланням лише на факт ушкодження
здоров'я, суд не звернув уваги на те, що
таких підстав достатньо лише для
застосування вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності».

До судового засідання сторони не
прибули, про день, час та місце слухання
справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача,
дослідивши матеріали цивільної справи
та перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів
справи, суд правильно визначив
правовідносини, які виникли між
сторонами, надав їм відповідну оцінку і
обґрунтовано частково задовольнив
позовні вимоги.

При розгляді справи судом було
встановлено, що позивач з 07.04.2010 р. по
теперішній час знаходиться у трудових
відносинах з ТОВ «ДТЕК
Добропіллявугілля», де працює
підземним гірником відокремленого
підрозділу «Шахта «Алмазна». 25.07.2013 р.
при виконанні своїх трудових
обов'язків з ОСОБА_2 стався нещасний
випадок, він отримав травму правої
руки, в результаті якої на підставі
висновку МСЕК від 15.10.2013 р. йому вперше
було встановлено втрату професійної
працездатності в розмірі 10%.

Відповідно до вимог ст. 153 КЗпП
України, забезпечення безпечних і
нешкідливих умов праці покладається на
власника або уповноважений ним орган.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач виконував тяжку
фізичну роботу в небезпечних та
шкідливих умовах, у зв'язку з
виконанням якої отримав відкритий
осколковий перелом нігтьової фаланги
ІV пальця правої кісті зі зміщенням
відламків.

Виходячи з викладених в акті
розслідування нещасного випадку
обставин, вбачається, що позивач
отримав травму в ході виконання певної
роботи, зокрема, зміщення труб
транспортного візку при його
підштовхуванні, внаслідок чого ІV
палець правої кісті ОСОБА_2 був
затиснутий між фланцевими з'єднаннями
труб. Причинами виникнення травми
встановлено невиконання вимог
Інструкції по охороні праці та
посадових обов'язків, як самим
потерпілим, так і майстром гірничої
дільниці. При цьому, на відповідну
посадову особу було покладено
обов'язок проведення позапланового
інструктажу.

Вказані обставини свідчать про
наявність вини відповідача, на якого
згідно вищевказаного діючого
законодавства, покладено обов'язок
створення безпечних умов праці.

Виходячи з наведеного, доводи
апелянта про відсутність вини
підприємства у заподіянні позивачу
моральної шкоди є необґрунтованими.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

В результаті пошкодження здоров'я
(травма пальця) позивач дійсно відчуває
моральні страждання, оскільки
вимушений додавати зусиль для
влаштування свого життя та побуту.
Згідно наданих доказів, враховуючи
стан здоров'я потерпілого, суд
правильно визначив розмір грошової
компенсації, який підлягає стягненню з
підприємства і який встановлено в
межах діючого законодавства, з
урахуванням фактичних обставин справи,
з додержанням принципів розумності та
справедливості.

Безпідставні доводи відповідача про
відсутність на теперішній час
законодавчих актів, які регулюють
порядок відшкодування моральної шкоди,
оскільки крім Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності», вони регулюються
вимогами ст.ст. 237-1 КЗпП України, 23 та1167
ЦК України. Крім того, згідно ст. 23 ЦК
України, факт пошкодження здоров'я вже
надає особі права на відшкодування
моральної шкоди.

Таким чином, рішення суду
відповідає вимогам діючого
законодавства і підстав для його
скасування не має. Доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 303-304, 307 ч.1 п.1-308, 313, 314 ч.1
п.1, 315 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ДТЕК
Добропіллявугілля» відхилити.

Рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 15 січня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Головуючий:

Судді: