У Х В А Л А

Іменем України

28 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах

апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар
О.В.

суддів - Готри Т.Ю.,
Джуги С.Д.

при секретарі -
Гаврилко В.С.

з участю - ОСОБА_1, представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського
міськрайонного суду від 22 листопада 2013
року справу за позовною заявою ОСОБА_1
до Управління пенсійного фонду України
в м. Ужгороді про встановлення факту, що
має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ужгородського міськрайонного
суду від 22 листопада 2013 року у
відкритті провадження за позовною
заявою ОСОБА_1 до Управління пенсійного
фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області про
встановлення факту, що має юридичного
значення - відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій
просить ухвалу суду скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Розглянувши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи,
апеляційний суд визнав, що скарга
підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 у відкритті
провадження, суд першої інстанції
виходив з того, що із поданої заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення вбачається спір про право.

Проте, з таким висновком суду
погодитись не можна.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме
провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи, або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав, або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 6 ст. 235 ЦПК України
передбачено, що якщо під час розгляду
справи в порядку окремого провадження
виникає спір про право, який
вирішується в порядку позовного
провадження, суд залишає заяву без
розгляду і роз'яснює заінтересованим
особам, що вони мають право подати
позов на загальних підставах.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що
апелянтка звернулася до суду не в
порядку окремого провадження, а подала
позов до відповідача - Управління
пенсійного фонду в м. Ужгороді, в якому
просила встановити юридичні факти, а
саме, що до державної служби
відносяться: знаходження у декретній
відпустці до досягнення дитиною
трирічного віку з 18.08.1972 по 04.12.1974 рр.;
робота рахівником та бухгалтером
контрольно-аналітичної лабораторії
аптеко управління виконавчого
комітету Закарпатської обласної ради
депутатів трудящих за 14.04.1975 - 01.12.1979 рр.;
робота інструктора-ревізора та
інструктора по соцстрахуванню обкому
профсоюзу працівників держустанов в
Закарпатській області в 01.08.1983-21.09.1990
рр.; робота головного бухгалтера
управління будинками облвиконкому
Закарпатської обласної ради в
24.09.1990-15.06.1992 рр. Тобто, апелянтка
звернулася до суду не в порядку
окремого провадження, а в порядку
позовного провадження щодо захисту
порушених прав, що виникають із
трудових відносин.

Суд першої інстанції наведених
обставин справи та вимог
процесуального закону не врахував,
помилково зазначив в оскаржуваній
ухвалі, що позивачка звернувся до суду
із заявою в порядку окремого
провадження та помилково дійшов
висновку про відмову у відкритті
провадження на підставі ч.4 ст.256 ЦПК
України, яка в даному випадку не
підлягає застосуванню.

За таких обставин, відповідно до п.3 ч.1.
ст. 312 ЦПК України ухвала суду підлягає
скасуванню з передачею питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

При вирішенні питання про відкриття
провадження суду першої інстанції
необхідно з'ясувати чи підлягає
розгляду дана позовна заява в порядку
цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України
колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково

Ухвалу Ужгородського міськрайонного
суду від 22 листопада 2013 року скасувати
і передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

Джуга С.Д . Боднар О.В.
Готра Т.Ю.