Єдиний унікальний номер: 448/267/14-ц
Провадження № 2/448/110/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11.03.2014 року Мостиський районний суд
Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко
В.В.

при секретарі - Мриц Н.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду в м. Мостиська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Мишлятицької сільської ради
Мостиського району Львівської області
за участю третіх осіб - Мостиської
державної нотаріальної контори, Органу
державної реєстрації прав Мостиського
РУЮ Львівської області та ОСОБА_2 - про
визнання права власності на спадкове
майно, -

В С Т А Н О В И В:

13.02.2014 року позивач звернулася до суду
із зазначеною позовною заявою,
покликаючись на те, що господарство,
яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
відносилося до суспільної групи
«колгоспний двір» і станом на 15.04.1988
року - 15.04.1991 року у ньому проживали її
батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також до
березня 1989 року був зареєстрований, але
не проживав її брат - ОСОБА_2

Стверджувала, що брат давно проживав та
працював у м. Львові, участі у веденні
підсобного господарства не приймав і
тому членом зазначеного колгоспного
двору не був, а тому вважає, що
вищевказане будинковолодіння належало
батькам в рівних частках.

Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 її мати
ОСОБА_4 померла, не розпорядившись за
життя власним майном, відтак її частку
у спірному будинковолодінні
успадкував батько ОСОБА_3 як
спадкоємець І-ої черги спадкування за
законом, так як такий на момент смерті
постійно проживав з останньою.

Вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер також
батько ОСОБА_3, не розпорядившись за
життя власним майном, відтак вона як
спадкоємець І-ої черги спадкування за
законом у встановлений законом строк
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, а брат
ОСОБА_2 - із заявою про відмову від
прийняття такої, проте отримати в
позасудовому порядку свідоцтво про
право власності на зазначене
будинковолодіння вона позбавлена
можливості через відсутність
правовстановлюючих документів на
даний будинок.

З огляду на наведене, просила суд
визнати за нею право власності на
будинковолодіння, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за законом після смерті батька - ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
просила суд їх задоволити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову не
заперечив.

Третя особа - ОСОБА_2 був своєчасно і
належним чином повідомлений про час і
місце розгляду справи, однак в суд не
з'явився і не повідомив про причини
своєї неявки, а також від нього не
надходило клопотання про відкладення
розгляду справи. Відповідно до ч.5 ст.74
ЦПК України у разі відсутності осіб,
які беруть участь у справі, за адресою
їх місця проживання чи місця
перебування, зареєстрованою у
встановленому законом порядку,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Представники третіх осіб - Мостиської
державної нотаріальної контори та
Органу державної реєстрації прав
Мостиського РУЮ Львівської області - в
судове засідання не з'явилися, однак
подали заяви, в яких просять розглянути
справу без їхньої участі, вирішення
даного спору покладають на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що у відповідності до вимог
ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо
ухвалити рішення про задоволення
позову при проведенні попереднього
судового засідання.

Судом встановлено, що
будинковолодіння, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, відноситься до
суспільної групи колишній колгоспний
двір, головою якого був ОСОБА_3. Станом
на 15.04.1988 року та станом на 15.04.1991 року в
даному господарстві, крім останнього,
проживали також його дружина ОСОБА_4, та
син ОСОБА_2 - третя особа у справі, однак
останній до березня 1989 року був лише
зареєстрований у спірному будинку та
фактично там не проживав.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму
Верховного Суду «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» № 20 від 22.12.1995
року, до правовідносин, що виникли до
прийняття 15.04.1991 Закону «Про
власність», застосовується чинне на
той час законодавство. Зокрема, спори
щодо майна колишнього колгоспного
двору, яке було придбане до 15 квітня 1991
року, мають вирішуватися за нормами, що
регулюють власність цього двору, а
саме: право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, які до
15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Такими, що втратили
це право, вважаються працездатні члени
двору, які не менше трьох років підряд
до цієї дати не брали участі своєю
працею і коштами у веденні спільного
господарства двору (в цей строк не
включається час перебування на дійсній
строковій військовій службі, навчання
в учбовому закладі, хвороба). Розмір
частки члена двору визначається,
виходячи з рівності усіх його членів,
включаючи неповнолітніх.

Таким чином, кожному із проживаючих
належить право на 1/2 частку
вищевказаного будинковолодіння.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, не
розпорядившись за життя власним
майном, відтак її частку у спірному
будинковолодінні успадкував чоловік
ОСОБА_3 як спадкоємець І-ої черги
спадкування за законом, оскільки такий
фактично вступив в управління та
володіння спадковим майном після
смерті дружини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер також ОСОБА_3, не
розпорядившись за життя власним
майном.

Спадкоємцями І-ої черги спадкування за
законом майна померлого являються
позивачка та її брат ОСОБА_2 (третя
особа у справі), який від спадщини
відмовився в нотаріальному порядку.

Позивачка у встановлені строки
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, однак
позбавлена можливості в позасудовому
порядку оформити свої спадкові права
через відсутність правовстановлюючих
документів на спірне будинковолодіння.

Вказані обставини підтверджуються:
поясненнями сторін; копіями свідоцтв
про смерть серії НОМЕР_1 від 14.10.2011 року
та серії НОМЕР_2 від 27.06.2013 року; копією
спадкової справи № 166/2012 до майна
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4; копією
спадкової справи № 469/2013 до майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3;
довідками Мишлятицької сільської ради
Мостиського району Львівської області
№ 311, № 312, № 313 від 06.03.2014 року, а також
іншими матеріалами справи.

У відповідності до вимог ст.1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини. Ст.1273 ЦК України передбачає,
що спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу.
Заява про відмову від прийняття
спадщини подається нотаріусу за місцем
відкриття спадщини. Відмова від
прийняття спадщини є безумовною і
беззастережною.

З огляду на наведене, беручи до уваги
те, що позивачка є спадкоємцем І-ої
черги спадкування за законом майна
померлого ОСОБА_3, яка спадщину
прийняла; враховуючи, що ОСОБА_2
відмовився від своєї частки в спадщині
після смерті батька у користь
позивачки; зважаючи на те, що остання
позбавлена можливості належним чином
оформити свої спадкові права через
відсутність правовстановлюючих
документів на спірний будинок, суд
дійшов висновку, що за позивачкою слід
визнати право власності на
будинковолодіння, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, згідно позовних
вимог.

Враховуючи вищенаведене, керуючись
роз'ясненням п.6 постанови Пленуму
Верховного Суду «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» № 20 від 22.12.1995
року (з наступними змінами та
доповненнями), ст.ст.1218, 1220, 1258, 1261, 1268-1270,
1273, п.4 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України, ст.ст.11, 130, 174, 212, 214,
215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жителькою с. Тщенець Мостиського
району Львівської області, право
власності на будинковолодіння, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення до
апеляційного суду Львівської області
через Мостиський районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяВ.В. Борисенко