АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3580/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/556/14
Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І.
Доповідач Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Пікуля В.П.,

суддів: Бутенко С.Б., Панченка О.О.,

при секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Полтавського районного суду
Полтавської області від 09 січня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И
Л А :

У вересні 2013 року позивачка ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що з 2007 року перебувала
з відповідачем у зареєстрованому
шлюбі. Від вказаного шлюбу мають
спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який проживає з позивачкою та
знаходиться на її утриманні.

У зв'язку з тим, що відповідач проживає
окремо та не надає допомоги на
утримання сина, просила стягнути з
ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/3 частини
від усіх видів його заробітку (доходу).

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 09 січня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
1/4 частини від усіх видів заробітку, але
не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, щомісяця,
починаючи з 03.09.2013 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

В частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць рішення
допущено до негайного виконання.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просив
його змінити, ухваливши рішення, яким
стягувати з нього аліменти у розмірі 1/7
частини з усіх видів його доходу,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права.

У запереченнях на апеляційну скаргу
апелянт просить рішення суду залишити
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення. Вважає, що рішення суду
постановлено із дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення апелянта
та його представника, пояснення
позивачки, перевіривши матеріали
справи у межах доводів апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстрували шлюб 02.06.2007 року (а. с. 6).

Від вказаного шлюбу мають спільну
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), який
проживає з позивачкою та знаходиться
на її утриманні (а.с.8).

Із матеріалів справи також вбачається,
що позивачка на даний час знаходиться у
відпустці по догляду за дитиною до 3-х
років.

Відповідач ОСОБА_1 є особою
працездатного віку, на даний час
працевлаштований, працює у
Полтавському обласному наркологічному
диспансері, заробітна плата з квітня 2013
року по вересень 2013 року складає 6439, 78
грн. ( а.с. 54) та в Обласному бюро
судово-медичної експертизи
Департаменту здоров'я Полтавської
обласної держадміністрації, посадовий
оклад з 01.10.2013 року становить 1678 грн. (
а.с. 55)

При цьому, аналізуючи матеріали справи,
колегія суддів приходить до
переконання, що суд першої інстанції
врахував при визначенні розміру
аліментів положення ст. 182 СК України
та вірно прийшов до висновку про
часткове задоволення позову та
можливість стягнення аліментів у
розмірі 1/4 частини з усіх видів його
доходу. щомісячно.

Не заслуговують на увагу доводи
відповідача в апеляційній скарзі про
те, що він за станом здоров'я не може
сплачувати аліменти в такому розмірі з
посиланням на довідки медичних
закладів про знаходження ОСОБА_1 на
диспансерному обліку та потребування
санаторно-курортного лікування,
оскільки вказані приписи лікарів
містять рекомендаційний характер, а
стан здоров'я відповідача був
врахований при визначенні розміру
аліментів.

Не можуть бути підставою для
задоволення апеляційної скарги
посилання апелянта щодо наявності у
нього кредитних зобов'язань, оскільки
він не надав суду переконливих доказів,
що кошти, отримані у банківських
установах, використані на користь
сім'ї.

Доводи апеляційної скарги відносно
того, що відповідачем регулярно
надавалася матеріальна допомога на
дитину не можуть бути підставою для
задоволення апеляційної скарги,
оскільки виходячи із змісту ст. 180 СК
України, обов'язок утримувати дітей є
безумовним, а закон не передбачає
спеціальних умов для виникнення
обов'язку батьків з утримання дітей.

Отже, суд першої інстанції,
задовольняючи позов, правильно виходив
із того, що батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття, а так як дитина батьків
проживає із матір'ю, аліменти на
утримання сина підлягають стягненню на
її користь.

Посилання апелянта на ту обставину, що
він сплачує аліменти, згідно рішення
Октябрського районного суду м. Полтави
у розмірі 900 грн. на утримання
непрацездатної матері ОСОБА_4 також не
ставлять під сумнів правильність
рішення суду першої інстанції.

Так, як вбачається із матеріалів справи
рішення суду про стягнення аліментів
із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 було
постановлено під час розгляду справи
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
дитини ( а. с. 129).

При розгляді справи за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_1, останній надав суду заяву, у
якій визнав позов у повному обсязі.

Отже, ОСОБА_1 при розгляді справи за
позовом про стягнення аліментів на
утримання матері, за наявності на
розгляді у суді справи щодо стягнення з
нього аліментів на утримання дитини,
погодився на сплату аліментів на
утримання матері у сумі 900 грн.

Крім того, як встановлено судом першої
інстанції та не заперечується
сторонами, відповідач має
працездатного брата.

Слід звернути увагу, відповідно до ч. 4
ст. 70 Закону України «Про виконавче
провадження» загальний розмір усіх
відрахувань під час кожної виплати
заробітної плати не може
перевищувати п'ятдесят відсотків
заробітної плати, що має бути виплачена
працівнику, у тому числі в разі
відрахування за кількома виконавчими
документами. Це обмеження не
поширюється на відрахування із
заробітної плати в разі відбування
боржником покарання у виді виправних
робіт і стягнення аліментів на
неповнолітніх дітей. У таких випадках
розмір відрахувань із заробітної
плати не може перевищувати сімдесяти
відсотків.

Враховуючи викладене, безпідставними є
доводи апелянта про те, що на підставі
виконавчих документів більше 50 % із
заробітної плати відповідача
утримуватиметься на сплату аліментів,
оскільки ч. 4 ст. 70 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
зазначене обмеження не поширюється на
стягнення аліментів на неповнолітніх
дітей.

На підставі наведеного та враховуючи,
що апеляційна скарга не містить
доводів щодо неправильності рішення
суду, які б були підставою для
скасування рішення суду, колегія
суддів приходить до висновку, що
підстави для скасування чи зміни
рішення суду відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314,
319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 09 січня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
В.П. Пікуль

Судді:
С.Б. Бутенко

О.О. Панченко

З оригіналом згідно

суддя
В.П. Пікуль