Провадження № 2/641/237/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 року

Комінтернівський районний суд міста
Харкова

у складі : головуючого - судді:

Курганникової О.А.

за участю секретаря судових засідань:

Войтікової А.М.

позивача:
ОСОБА_2

представника відповідача:

Саргісяна Р.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» в особі Комунального
відділення Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» про
спонукання до вчинення дій щодо
зобов'язання виконання умов договору
та за зустрічним позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_2 про визнання додаткової
угоди про внесення змін до договору
кредиту укладеною, -

встановив :

Позивач звернувся до суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Укрсоцбанк» в особі
Комунального відділення Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про спонукання до вчинення дій щодо
зобов'язання виконання умов договору, в
якому зазначає, що 18.11.2005 року між ним та
АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк»
(правонаступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк») було укладено кредитний
договір № 860/13-27/18/3/5-235 відповідно до
якого, ОСОБА_2 отримав грошові кошти в
розмірі 56976,00 грн., з відсотковою
ставкою за кредитом - 17%, та з кінцевим
терміном погашення - 10.11.2015 року.
Відповідно до графіку погашення
кредиту, що було передбачено
вищезазначеним кредитним договором, та
відповідно до п. 1.1, 2.4.1., 3.3.20. - сплата
процентів за договором здійснюється у
валюті кредиту на рахунок № НОМЕР_1 в
Комунальному відділенні ХОФ АКБ
«Укрсоцбанк» 10-го числа місяця
наступного за тим, в якому нараховані
проценти; щомісячно не пізніше 10-го
числа місяця наступного за звітним
сплачувати Кредитору комісію за
ведення кредитної справи ... шляхом
внесення коштів готівкою в касу
кредитора або шляхом перерахування
коштів на рахунок № НОМЕР_1 в
Комунальному відділенні ХОФ АКБ
«Укрсоцбанк. Починаючи з моменту
підписання кредитного договору №
860/13-27/18/3/5-235 від 18.11.2005 року позивач
належним чином виконував взяті на себе
договірні зобов'язання, у тому числі
щодо строків та сум такого виконання.
Однак, починаючи з 2011 року він був
позбавлений можливості дотримуватись
вимог договору та виконувати свої
зобов'язання перед відповідачем. Це
було зумовлено тим, що 02.03.2011 року він
звернувся до Комунального відділення
ПАТ «Укрсоцбанк» з метою здійснення
належних платежів, за користування
кредитними коштами, однак йому було
безпідставно відмовлено в цьому. Після
його звернення до іншого відділення
банку, в нього прийняли платіж, та
видали квитанцію № kr06831 від 17.03.2011 року.
На його неодноразові звернення до
банку, він не отримував жодних
відповідей. Тільки лише 30.05.2011 року
позивачем було отримано відповідь на
його запит від 24.06.2011 року, за змістом
якого його сповістили про
«впровадження нового програмного
комплексу», що мало наслідком зміну
порядку виконання умов кредитного
договору. За результатами тривалого
листування позивачем від банку було
отримано лист, де вказувалось про
наявність декілька шляхів виконання
ним договору, що суттєво відрізнялись
від умов, що були зазначені
безпосередньо в кредитному договорі.

Позивач вважає, що одностороннє
повідомлення про зміну умов Договору
не може бути розцінено як домовленість
Сторін. Запропоновані Відповідачем у
його листі від 10.11.2011 року положення не
можуть бути розцінені як належні зміни
до Договору. Тільки 30.01.2012 року Банк,
то б то після спливу року з дня
впровадження в односторонньому
порядку змін, запропонував йому
підписати Договір про внесення змін до
Договору на умовах, що не влаштовують
його, як Позичальника, та за наявності
яких він би не підписував такий Договір
кредиту.

Крім того, у зв'язку з впровадженням
«нового програмного комплексу»
позивач позбавлений можливості
отримати документальне підтвердження
факту здійснення ним платежів за
Договором, так як Банк пояснив, що
надання таких документів тепер не
передбачено. Таким чином, Банк створює
додаткові складнощі йому та позбавляє
можливості отримати відповідні
документи, видача яких є обов'язковою
для всіх банківських установ.

08.04. та 21.07 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
Банку із листом, яким повідомив про
нараховану йому за Договором пеню за
начебто прострочення виконання ним
своїх зобов'язань та просив її
списати, оскільки така пеня була
нарахована не з його вини, але Банк
залишив його звернення без відповіді
та задоволення. Позивач вважає, що
вжив всіх заходів щодо належного
виконання ним зобов'язань у
відповідності до укладеного Договору,
а невиконання умов Договору з боку
відповідача та нарахування ним пені
є неправомірним, оскільки порушення
Договору виникло за відсутності вини
Позивача.

Позивач також зазначив, що
неправомірними діями Банку йому
спричинено моральну шкоду, яку він
оцінює в 5000 грн. Позивач має бездоганну
кредитну історію та банківську
репутацію, протягом більше ніж п'яти
років він виконував усі умови
Договору. Внаслідок неправомірних дій
Відповідача йому були спричинені
моральні та фізичні страждання.
Протягом півтора роки він був
змушений вести листування із
Відповідачем з приводу допущених ним
порушень умов Договору, декілька раз
звертався до Управління Національного
банку України та органів прокуратури
України , що вимагало від нього
витрачати значну кількість власного
часу, сил та коштів. Все це порушило
його звичайні життєві зв'язки,
нормальні виробничі (робочі) стосунки і
стосунки з оточуючими людьми.

28 січня 2014 року позивачем ОСОБА_2 було
уточнено позовні вимоги, згідно яких
він відмовився від позовних вимог про
стягнення на його користь пені,
оскільки відповідачем це списання було
здійснено самостійно.

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_2 про
визнання додаткової угоди про внесення
змін до договору кредиту укладеною, в
якому просить суд визнати додаткову
угоду від 27.01.2012 року про внесення змін
до Договору кредиту № 860/13-27/18/3/5-235 від
18.11.2005 року укладеною.

Позивач в судове засідання з'явився,
заявлені позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, та додатково пояснив,
що банк його повідомив листом, що з
18.04.2011 здійснено реорганізацію його
структури та внаслідок чого,
змінюються рахунки клієнта. Але він не
може погодитися з цим, так як при зміні
найменування Банку зміна рахунків
клієнта відбуватися не може, таку
позицію виклав і Національний Банк
України у своєму листі на звернення
позивача. Він вважає, що саме з вини
Банку, в наслідок того, що він з
односторонньому порядку змінив умови
Договору, змінив рахунки позивача у
зв'язку з чим, він не мав можливості
здійснювати платежі, Банк неправомірно
нарахував та стягнув з нього пеню, а
потім списав її, що є підтвердженням
того факту, що Банк визнав
неправомірність своїх дій. Крім того, у
зв'язку з впровадженням «нового
програмного комплексу» він
позбавлений можливості отримати
документальне підтвердження факту
здійснення ним платежів за Договором,
так як Банк пояснив, що надання таких
документів тепер не передбачено. Таким
чином, Банк створює додаткові
складнощі йому та позбавляє
можливості отримати відповідні
документи, видача яких є обов'язковою
для всіх банківських установ. Все це
порушило його звичайні життєві зв'язки,
нормальні виробничі (робочі) стосунки і
стосунки з оточуючими людьми.
Неправомірно нарахована пеня за
начебто несвоєчасне виконання умов
Договору стало значним ударом для
його престижу та ділової репутації,
тому він наполягає на стягненні з
відповідача на його користь моральної
шкоди.

Представник відповідача до судового
засідання з'явився, проти позовних
вимог ОСОБА_2 заперечував в повному
обсязі, та пояснив, що дійсно між
позивачем та АКБ соціального розвитку
«Укрсоцбанк» було укладено кредитний
договір № 860/13-27/18/3/5-235 від 18.11.2005 року.
Під час укладання договору кредиту
сторони у п. п. 2.4.1. визначили, що сплата
процентів здійснюється у валюті
кредиту на рахунок № НОМЕР_1 в
Комунальному відділенні Харківської
обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» не
пізніше 10-го числа місяця наступного за
тим, що в якому нараховані проценти.
Відповідно до п.п.2.5. та 3.3. Положення про
Харківську обласну філію ПАТ
«Укрсоцбанк» вона здійснювала
бухгалтерський облік та контроль всіх
кредитних операцій, а тому облік всіх
рахувань і сплати процентів за
користування кредитом здійснювався в
системі однієї філії. Харківська
обласна філія 1ІАТ «Укрсоцбанк» була
ліквідована 11.03.2011року та створене
на її базі безбалансове Харківське
відділення, що є реорганізацією в межах
одного банку, що призвело до зміни
рахунків клієнтів. Повідомлення про
реорганізацію банку та зміну рахунків
було розміщено на інформаційних
стендах у приміщеннях відділень банку
та на офіційному веб-сайті Банку . Така
реорганізація тягне за собою. Зміну
рахунків клієнтів банку, у
відповідності до п. 19.1, 19.2 Постанови
Правління Національного банку України
від 12 листопада 2003 року № 492 «Про
затвердження Інструкції про порядок
відкриття, використання і закриття
рахунків у національній та іноземних
валютах». Наведене свідчить, що зміна
рахунків клієнтів банку відбулася в
порядку встановленому законом. З
впровадженням нового програмного
забезпечення відповідачем було
змінено процес зарахування коштів
внесених позичальниками по договорах
кредиту, зміст якого полягав в тому, що
при внесенні позичальником коштів на
погашення кредиту програмний комплекс
розподіляв ці кошти на відповідні
рахунки, відкриті у кредитора, для
зарахування на них сум на погашення
основного боргу, відсотків за
користування кредитом, тощо, у
відповідності до умову кладених
договорів кредиту. Єдине, що зазнало
зміни це вид документу, що видається
позичальнику при внесенні коштів
(квитанція) раніше в квитанції
вказувалось розподілення внесеної
суми на рахунки погашення основної
заборгованості та процентів із
зазначенням залишку заборгованості за
договором кредиту, при цьому додатково
надається «Сальдова відомість», у якій
також відображаються суми зарахувань
на погашення основної заборгованості
та процентів, штрафів.

Суд, заслухавши пояснення і доводи
сторін, дослідивши надані письмові
матеріали справи, оцінивши зібрані
докази у їх сукупності, прийшов до
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між АКБ
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
(правонаступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 860/13-27/18/3/5-235 від
18.11.2005 року відповідно до якого ОСОБА_2
були надані грошові кошти у розмірі
56976,00 грн. зі сплатою 17,00 відсотків
річних, строком на 10 років до 10.11.2015 року
(а. с. 5-7) Договором передбачені інші
умови, у тому числі:

- п. 1.1. Договору передбачений графік
погашення кредиту із визначенням
терміну погашення;

- п. 2.4.1. Договору встановлено, що
сплата процентів за договором
здійснюється у валюті кредиту на
рахунок № НОМЕР_1 в Комунальному
відділенні ХОФ АКБ «Укрсоцбанк» 10-го
числа місяця наступного за тим, в якому
нараховані проценти;

- п. 3.3.20. Договору передбачено, що
Позичальник зобов'язується щомісячно
не пізніше 10-го числа місяця наступного
за звітним сплачувати Кредитору
комісію за ведення кредитної справи ...
шляхом внесення коштів готівкою в касу
кредитора або шляхом перерахування
коштів на рахунок № НОМЕР_1 в
Комунальному відділенні ХОФ АКБ
«Укрсоцбанк»( а. с. 5-7)

- Наказом голови правління АКБ
«Укрсоцбанк»від 31.12.2009 року було
затверджено Положення «Про облікову
політику АКБ «Укрсоцбанк»на 2010 рік (
Далі- Положення) ( а.с. 85-88) , згідно з п.
1.10 якого обслуговування кредитних та
депозитних угод у ІБС Flexcub здійснюється
виключно через поточний рахунок
клієнта ( крім суб'єктів, здійснення
обслуговування яких через поточний
рахунок неможливе). Обслуговування
кредитних та депозитних угод у разі
відсутності відкритого поточного
рахунку здійснюється через транзитний
рахунок 3739.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 вересня 2013
року справа за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» про спонукання до
виконання умов договору, стягнення
моральної шкоди, зустрічним позовом
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про визнання
додаткової угоди укладеною, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
на рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 12 липня 2012
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 29 листопада 2012
року рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 12 липня 2012
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 29 листопада 2012
року скасовано.

Згідно даної ухвали Вищим
спеціалізованим судом України було
рекомендовано суду належним чином
уточнити позовні вимоги ОСОБА_2
установити характер спірних
правовідносин, чого ним зроблено не
було.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. ст. 59, 60 цього ж
Кодексу доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

При цьому, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, надавши до суду належні
та допустимі докази на їх
підтвердження, крім випадків
встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто
тягар доказування лежить на сторонах
цивільно-правового спору.

Обставини, які мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і
судове рішення не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до актів про виконання
зобов'язань за кредитним договором від
10.02.2012 року, 14.03.2012 року, 10.04.2012 року (а. с.
27, 28, 29), в яких ідеться мова про відмову
в прийнятті коштів, судом до уваги як
належний доказ не приймаються,
оскільки всі акти складені позивачем
шляхом друкування на принтері, всі вони
підписані тільки самим позивачем та в
них здійснені креслення, які були
зроблені самим позивачем, в актах не
зазначено причини відмови в прийнятті
коштів.

Представник Банку в поясненнях у
судовому засіданні було зазначено, що з
впровадженням нового програмного
забезпечення Банком було змінено
процес зарахування та сплати процентів
по кредиту, зміст якого полягав в тому,
що сума процентів, що полягають сплаті
у зазначений строк (термін)
розраховується за період від дня
надання кредиту/або іншої дати сплати
процентів, в т. ч. дострокової, по день,
що передує дню чергової сплати
процентів/або дню повернення
заборгованості за кредитом в повній
мірі. ( а. с. 73)

Наказом № 82 від 11 березня 2011 року ПАТ
«Укрсоцбанк» була припинена
діяльність Харківської обласної філії
1ІАТ «Укрсоцбанк»та створене на її базі
Харківське відділення ПАТ
«Укрсоцбанк»( а. с. 76)

Наказом першого заступника голови
правління ПАТ «Укрсоцбанк» № 156 від
23.03.2011 року було затверджено Положення
про Харківське відділення ПАТ
«Укрсоцбанк»( а. с.81-84)

Відповідно до положень пункту 7.1.
Договору, усі додатки, зміни та
доповнення до цього Договору мають
бути вчинені в письмовій формі та
підписані належним чином
уповноваженими на те представниками
Сторін, з обов'язковим посиланням на
цей Договір.

Пунктом 19.1. Інструкції «Про порядок
відкриття, використання і закриття
рахунків у національній та іноземних
валютах», затвердженої Постановою
Правління НБУ № 492 від 12.11.2003 року (далі
- Інструкція) передбачено, що зміною
рахунків клієнтів уважається
процедура відкриття нових рахунків і
закриття раніше відкритих рахунків
клієнтів не за їх ініціативою, у
результаті проведення якої змінюються
всі або окремі ( один або кілька)
банківські реквізити клієнтів -
найменування банку, код банку, номер
рахунку, валюта рахунку.

Відповідно до роз'яснень Національного
Банку України, що викладені в листі
від 10.12.2008 року № 25-11/2733-17445 у випадках
зміни рахунків клієнта відповідно до
процедури,визначеної п. 19 Інструкції,
банки можуть закрити рахунки клієнтів
та відкрити цим клієнтам нові рахунки з
тими ж самими номерами.

Статтею 202 ЦК України визначено, що
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво - чи
багатосторонніми (договори).

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

При цьому статті 629, 651 ЦК України
встановлюють, що договір є обов'язковим
виконання сторонами. Зміна договору
допускається лише за згодою сторін.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що Банк керувався положенням чинного
законодавства, не було змінено жодної з
істотних вимог Договору кредиту, не
було змінено графік та порядок
виконання позивачем свого
зобов'язання, зміни відбулися лише щодо
внутрішнього механізму зарахування
Банком коштів на рахунки.

Позивачем не доведено того, що
відповідач безпідставно відмовив в
прийняті коштів для виконання
зобов'язань за кредитним договором,
також не доведено, що відповідач в
односторонньому порядку змінив умови
кредитного договору, оскільки
позивачем не надано будь-яких
письмових доказів того, що відповідач
вимогам сплату будь-яких додаткових
коштів, підвищення відсоткової ставки
або будь-яких інших змін всупереч
кредитному договору № 860/13-27/18/3/5-235 від
18.11.2005 року .

Відповідно до ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

За змістом статей 10, 11 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється
виключно на засадах змагальності
сторін.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, користуються рівними
правами щодо надання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання». Ст. 16
цього Кодексу передбачено, що кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. Суд
може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Захист цивільних прав - це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів передбачений ст. 16 ЦК
України.

Як правило, власник порушеного права
може скористатися не будь-яким, а
конкретним способом захисту свого
права. Спосіб захисту порушеного права
частіше за все визначається
спеціальним законом, який регламентує
конкретні цивільні правовідносини.

Усе, що зазначив ОСОБА_2 у позовній
заяві, може бути заперечення у разі
пред'явлення до нього позову про
стягнення повної суми (заборгованості),
однак таких позовних вимог до нього
ніхто не заявляв.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед установленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Оскарження дій ПАТ «Укрсоцбанк» щодо
зміни порядку розрахунків за кредитним
договором та нарахування пені за
неналежне виконання умов кредитного
договору не передбачено чинним
законодавством в якості способу
захисту прав.

Що стосується позовним вимог ОСОБА_2 що
до стягнення на його користь з ПАТ
«Укрсоцбанк» моральної шкоди, суд
приходить до висновку, що вони не
підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення ії прав.
Підстави відповідальності за завдану
моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК
України, а саме, наявність вини особи,
яка завдала таку шкоду.

Під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичної
особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб.

Позивач зазначив, що невиконанням
Банком умов укладеного між ними
Договору йому була спричинена моральна
шкода.

Виходячи з того, що між сторонами виник
спір щодо неналежного виконання Банком
зобов'язань, пов'язаних з виконанням
договору, умовами якого не визначено
моральну (немайнову) шкоду, як один із
видів відповідальності за порушення
зобов'язань, а тому вона не підлягає
відшкодуванню.

Що стосується зустрічної позовної
заяви ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про
визнання додаткової угоди укладеною,
суд зазначає наступне.

25 лютого 2014 року представником
відповідача було подано заяву про
залишення зустрічної позовної заяви
без розгляду.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України суд постановляє ухвалу про
залишення позовної заяви без розгляду,
якщо позивач подав заяву про залишення
позову без розгляду.

Таким чином суд вважає позов ОСОБА_2 не
обґрунтованим, та таким, що не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 15, 16, 88, п. 5 ч. 1
ст. 207, 209, 212, 214-215 ЦПК України, 23, 526, 626, 629,
651, 1167 ЦК України суд, -

в и р і ш и в :

В позовних вимогах ОСОБА_2 відмовити у
повному обсязі.

Зустрічну позовну заяву Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк» -
залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: О. А. Курганникова