У х в а л а

іменем україни

26 лютого 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Завгородньої І.М.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа - приватний нотаріус
Броварського районного нотаріального
округу Київської області ОСОБА_5, про
визнання договорів дарування
житлового будинку та земельної ділянки
недійсними за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 29 січня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 26 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вказаним позовом, на
обґрунтування якого зазначав, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його дружина
ОСОБА_7, після смерті якої відкрилась
спадщина. В установлений законом
шестимісячний строк позивач звернувся
до приватного нотаріуса Броварського
міського нотаріального округу
Київської області із заявою про
прийняття спадщини після смерті
дружини ОСОБА_7 ОСОБА_4
запропонував йому надати допомогу в
оформленні документів на право
власності на спадкове майно. У зв'язку з
тим, що він є одинокою людиною похилого
віку, він надав свою згоду. Відповідач
відвіз його до нотаріуса, де він
підписав оскаржувані договір
дарування будинку АДРЕСА_1, та договір
дарування земельної ділянки площею 0,1500
га, які належали йому на праві
приватної власності. Стверджує, що не
мав наміру дарувати відповідачеві
зазначені будинок та земельну ділянку,
підписав договори не читаючи їх, так як
вважав, що підписує документи для
оформлення права власності на спадкове
майно на його ім'я. 24 жовтня 2011 року
дізнався, що фактично між ним та
відповідачем було укладено договори
дарування житлового будинку та
земельної ділянки, а тому просив
визнати недійсними договори дарування
житлового будинку та земельної
ділянки.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від
29 січня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 26 вересня 2013 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 -
правонаступник ОСОБА_3, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити у справі нове рішення, яким
позов задовольнити.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами установлено, що згідно з
свідоцтвом про право власності на
спадщину від 11 лютого 1984 року ОСОБА_3 є
власником житлового будинку з
надвірними будівлями за адресою:
АДРЕСА_1

Відповідно до договорів дарування
житлового будинку і земельної ділянки
від 20 лютого 2009 року ОСОБА_3 подарував
ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0, 1500 га для
будівництва та обслуговування жилого
будинку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився і апеляційний суд, виходив із
того, що позивачем не доведено факту
укладення ним договорів дарування від
20 лютого 2009 року під впливом обману.

Такі висновки відповідають обставинам
справи та доводами касаційної скарги,
які фактично зводяться до переоцінки
доказів, не спростовуються.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи касаційної скарги про
неправильне застосування норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 29 січня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 26 вересня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко