Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/1214/14
Головуючий у 1 інстанції Купавська
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» на заочне рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 20 листопада 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач зазнав,
що 29 травня 2006 року з відповідачем був
укладений кредитний договір на суму 1950
грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 2, 09 % на
суму залишку заборгованості по кредиту
строком на 12 місяців.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем умов договору, виникла
заборгованість , яка станом на 11 жовтня
2013 року становить 25962 грн. 82 коп. та
складається з: 1950 грн. 00 коп. -
заборгованість за кредитом, 8482 грн. 67
коп. - заборгованість по процентах за
користування кредитом, 13817 грн. 63 коп. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500 грн. 00 коп.
штраф (фіксована частина), 1212 грн. 52 коп.
штраф (процентна складова).

На підставі викладеного позивач просив
суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 25962 грн. 82
коп. та судові витрати.

Заочним рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 20

листопада 2013 року в задоволенні позову
відмовлено за пропуском строку
давності.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ПАТ КБ «Приватбанк» подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове рішення яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню за таких підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно до вимог ст.. 213 ЦПК
України Рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Законним є рішення,яким суд,виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення,ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин ,на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і
заперечень,підтверджених тими
доказами,які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно до вимог ст.. 214ч.1 ЦПК під
час ухвалення рішення суд вирішує
,зокрема, питання про те, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин;

Оскаржуване рішення не у повній
мірі відповідає зазначеним вимогам
закону.

Позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_3 пред»явлені на
тій підставі,що він не виконує своїх
зобв»язань за укладеним кредитним
договором від 29.05.2006 року,згідно до
якого отримав у банку кредит в розмірі
1950 гривень і не повертає суму боргу.

Відмовляючи у задоволенні позову
ПАТ КБ «Приватбанк»,суд першої
інстанції виходив із того,що позивачем
пропущений строк позовної давності у
даній справі.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого порушеного
цивільного права або інтересу.

За правилами ст. 256 ЦК України
позовною давністю захищається
цивільне право або інтерес, які
порушені. Право, яке не порушене,
позовною давністю не захищається.

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини,на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків,встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Із матеріалів справи
вбачається,що всупереч вимогам ст.60
ЦПК України позивачем не надані суду
докази ні щодо невиконання
відповідачем умов укладеного
кредитного договору,ані щодо належного
виконання позивачем своїх зобов»язань-
надання відповідачу кредитних коштів-
що зумовлює настання зобов»язань
відповідача з повернення коштів на
умовах укладеного договору.

Всупереч вимогам ст.213,ст.214 ЦПК
України суд не з»ясував обставини
справи,не надав оцінки доказам,не
здійснив висновків щодо того,чи
виконав банк свої зобов»язання з
надання кредиту відповідачеві за
умовами договору,та чи виникли у
відповідача зобов»язання з повернення
цих коштів позивачеві, не вмотивував
свої висновки щодо доведеності
порушення прав позивача відповідачем,
наявності у банка права вимоги до
ОСОБА_3 внаслідок невиконання
відповідачем своїх зобов»язань за
кредитним договором.

З матеріалів справи видно,що
29.05.2006 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ
«КБ «Приватбанк» з Заявою про надання
йому строкового кредиту в сумі
1950гр.,строком на 12 місяців зі сплатою
відсоткової ставки 2,09% на місяць для
купівлі ТНС за технологією
кредитування «Просто Кредит» .

Згідно до п.2.1 Умов надання
споживчого кредиту фізичним
особам(а.с.6) банк зобов»язується надати
позичальнику кредит шляхом
перерахування коштів на рахунок
торгівельно-сервісному підприємству.

За умовами укладеного договору
банк надає позичальнику строковий
кредит в сумі 1950гр. на строк 12 місяців
по 29.05.2007р.для повного розрахунку за
товар - мобільний телефон,вартістю
2000гр. Для виконання зобов»язань банк
відкриває позичальнику кредитний
рахунок,а позичальник доручає банку
перерахувати кредиті кошти в день
надання в сумі 1500гр. на поточний
рахунок підприємства
торгівельно-сервісної мережі:ПП
ОСОБА_4,код в ЗРУ ПриватБанк,МФО
313399.

Позивач не надав суду доказів
того,що на підставі укладеного
сторонами Договору позивач надав
відповідачу грошові кошти в сумі
1500гривень шляхом перерахування цих
коштів зазначеному у договорі
приватному підприємству і що
відповідач отримав послугу
банку.Будь-які платіжні документи на
перерахунок коштів ТСП,отримання
відповідачем товару відсутні. Не
надані суду докази щодо видачі
відповідачу платіжної
картки,емітованої ПриватБанком,для
погашення заборгованості. Самий по
собі рахунок, який позивач додав до
позовної заяви,не є належним доказом
на підтвердження виконання банком
своїх зобов»язань з надання кредиту і
права відповідної вимоги банку до
боржника про повернення грошових
коштів, проте суд першої інстанції,не
взявши до уваги зазначені обставини
справи,не надавши оцінки доказам у
справі,неправильно застосував норми
матеріального права і безпідставно
застосував п.7 ч.11 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів», відмовив
у позові з підстав пропущення
позивачем строку для щвернення з
позовом до суду.

Згідно до вимог ст.1 ЦПК України
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав,свобод чи інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Оскільки здобутими доказами не
підтверджується порушення
відповідачем прав позивача, у
задоволенні позовних вимог належить
відмовити саме з цих підстав, тому
рішення суду першої інстанції підлягає
зміні в мотивувальній частині.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України,
судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк»задовольнити
частково.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 20 листопада 2013 року у цій
справі змінити в частині мотивів
відмови у задоволенні позову ПАТ
КБ»Приватбанк».

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: