Справа 237/2477/14-ц
Провадження 2/237/289/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2014 року м. Мар`їнка

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С.М.

при секретарі Бахтіяровій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мар"їнки Мар'їнського району Донецької області цивільну справу за позовною заявою Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось Публічне Акціонерне Товариство «Перший Український ОСОБА_1» в особі відділення Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український ОСОБА_1» «Регіональний Центр в м. Донецьк» із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, який під час слухання справи був уточнений.

Відповідно ухвали Мар»їнського районного суду Донецької області за клопотанням ТОВ «АНСУ» було залучено Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_1» як правонаступника Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український ОСОБА_1 банк».

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним.

Між Закритим Акціонерним Товариством «Донгорбанк», правонаступником всіх прав та зобовязань якого є Публічне Акціонерне Товариство «Перший Український ОСОБА_1» та громадянином України ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 213/08А від 28.07.2008 року, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит на наступних умовах:

- сума кредиту 79200,00 гривень; - дата видачі кредиту 28.07.2008 року; - цільове призначення кредиту покупка автомобіля; - строк повернення згідно графіку, дата кінцевого повернення 27.07.2013 року; - відсотки за користування кредитом за строковою заборгованістю у розмірі 23,7 % річних; - відсотки за необґрунтоване використання кредиту за простроченою заборгованістю 28,7 % річних.

Відповідач у свою чергу, зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки.

З метою забезпечення виконання зобовязань Відповідача 1 перед позивачем за кредитним договором між Банком та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № 213/08А від 28.07.2008 року.

Відповідач у свою чергу зобовязався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором.

Позивач направив відповідачу рекомендованим листом письмову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом.

Зазначена вимога була отримана відповідачем, що підтверджується відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав заяву, у якій вказує, що свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд справу розглянути у його відсутність.

Відповідачі, їх представник ОСОБА_4 в судовому засіданні із позовом не погодилися, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з-за відсутністю законних та обґрунтованих підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 1 статті 1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Правила статті 1048 ЦК України поширюються й на кредитний договір.

Умови нарахування та сплати процентів за користування кредитом встановлені пунктами 2.1., 3.1.5, 3.3.5, 3.4.2 Кредитного Договору.

Згідно до п. 2.1 Кредитного договору проценти нараховуються Банком за такими ставками: - проценти за користування кредитом за строковою заборгованістю нараховуються Банком за ставкою у розмірі 23,7 % річних; - проценти за користування кредитом за простроченою заборгованістю нараховуються Банком за ставкою у розмірі 28,7 % річних.

Згідно з п.3.3.5 Кредитного договору проценти нараховуються щомісячно на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості календарних днів у році за період з першого по останній календарний день місяця включно.

Згідно до п. 3.4.2 Кредитного Договору проценти за користування кредитом повинні сплачуватися відповідачем до 20 числа (включно) кожного місяця наступного за місяцем нарахування процентів.

Згідно з рішенням Кредитного комітету ПАТ «Донгорбанк» з 21.07.2009 року заборгованість за кредитним договором була визнана простроченою, а процентна ставка встановлена у розмірі 0,001 % річних.

З 15.07.2011 року в результаті обєднання ПАТ «ПУМБ» та ПАТ «Донгорбанк» проценти за користування кредитом нараховуються Банком згідно з п.2.1 Кредитного договору за ставкою у розмірі 28,7 % річних.

Починаючи з 01.04.2009 року відповідач повністю припинив виконання взятих на себе зобовязань щодо сплати процентів за користування кредитом.

У звязку з нездійсненням відповідачем у встановлені кредитним договором строки платежів за кредитом та нарахованими процентами, у відповідача виникла прострочена заборгованість за сумою кредиту.

Відповідно до ч.10 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і п.п.3.1.4 Кредитного договору у випадку настання зазначеної вище події ОСОБА_1 набуває право вимагати від відповідача достроково повернути виданий кредит разом із розрахованими процентами, а відповідач зобовязаний виконати таку вимогу Банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом із процентами за користування кредитом, в строк не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання відповідної вимоги.

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК України встановлює принцип обовязковості виконання договору.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, визначених змістом зобовязання.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення відповідачем строків виконання зобовязань зі сплати процентів за користування кредитом. Відповідач зобовязаний сплатити на вимогу Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобовязань за кожен день прострочення.

Пунктом 2 статті 258 ЦК України встановлено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлений строк позовної давності в один рік.

Позивач, керуючись даною нормою, заявляє до стягнення:

- пеню, нараховану за порушення строку повернення основної суми кредиту за період з 21.12.2011 року по 23.12.2012 року;

- пеню, нараховану за порушення строків сплати процентів за період з 21.12.2011 року по 23.12.2012 року.

Таким чином, строк позовної давності, встановлений законом для предявлення вимог зі стягнення пені та штрафу, позивачем повністю дотримується.

Відповідно до умов пункту 1.1, 1.2 статті 1, статті 2 укладеного між позивачем та відповідачем 2 Договору поруки, відповідач 2 відповідає перед позивачем за виконання зобовязань в повному обсязі як від відповідача 1 і відповідача 2 разом, так і від кожного з них окремо.

Зазначені положення Договору поруки ґрунтуються на наступних нормах чинного законодавства.

Стаття 553 ЦК України встановлює відповідальність поручителя перед кредитором боржника за порушення зобовязання боржником. У відповідності до статті 554 ЦК України правовим наслідком порушення зобовязання, забезпеченого порукою, є відповідальність боржника і поручителя перед кредитором як солідарних боржників. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки.

У звязку з невиконанням відповідачем 1 зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, позивач 02.10.2012 року направив відповідачу 2 рекомендованим листом на адресу відповідача 2, вказану в Договорі поруки, вимогу № DON -61/1214 від 25.09.2012 року про виконання зобовязання, що забезпечене порукою, у повному обсязі.

Зазначена вище вимога 10.10.2012 року була отримана відповідачем 2, що підтверджується відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п.2.5 Договору поруки, відповідач 2, як поручитель, зобовязаний при настанні терміну виконання обовязків за Основним зобовязанням протягом 2 днів сплатити заборгованість кредитору. Проте, ні в зазначений вище строк, ні в подальшому відповідач 2 так і не виконав своїх договірних зобовязань перед позивачем.

За загальним правилом, на особу покладається обовязок вжити всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання взятого на себе зобовязання. Неналежне ставлення до виконання цього обовязку свідчить про вину особи, яка є безумовною підставою для відповідальності за порушення зобовязання.

Так, статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Суд зазначає, що з заборгованості по відсотках за користування кредитом за простроченою заборгованістю в період з 28.07.2008 року по 01.10.2008 року в розмірі 32,60 гривень було погашено відповідачем у добровільному порядку.

Заборгованість по відсотках за користування кредитом за простроченою заборгованістю, в період з 28.10.2008 року по 28.04.2009 року в розмірі 1 018,20 гривень було погашено за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставного майна в рамках виконавчого провадження.

Різке збільшення розміру заборгованості по кредитному договору з 17 820,00 гривень у період з 01.07.2009 року по 20.07.2009 року до 75 240,00 гривень зумовлено тим, що у звязку з нездійсненням відповідачем у встановлені кредитним договором строки платежів за кредит та нарахованими процентами рішення Кредитного комітету ПАТ «Донгорбанк» з 21.07.2009 року заборгованість за кредитним договором була визнана сумнівною щодо отримання та перенесена на рахунки простроченої заборгованості, а процентна ставка встановлена у розмірі 28.7 % річних.

Крім того, суд звертає увагу суду, що збільшення розміру заборгованості по відсотках за користування кредитом за простроченою заборгованістю за період з 24.12.2012 року по 23.07.2013 року.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст.88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив судовий збір у сумі 354 грн. 81 коп., який підлягає стягненню з відповідачів у солідарному порядку.

На підставі викладеного, відповідно до ст.526, 554, 610 ЦК України, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства «Перший Український ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» заборгованість за кредитним договором № 213/08А від 28.07.2008 року в розмірі 130 397 (сто тридцять тисяч триста девяносто сім) гривень.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» судові витрати у розмірі 354 (триста пятдесят чотири) гривень 81 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

16.04.2014