У х в а л а

іменем україни

20 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Остапчука Д. О.,
Кузнєцова В. О., Наумчука М.
І.,

провівши попередній розгляд справи за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення
кредитної заборгованості, за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на заочне рішення
Київського районного суду м. Донецька
від 09 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 18 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк»), посилаючись на
неналежне виконання ОСОБА_4 умов
кредитного договору
від 30 вересня 2005 року, звернулося до
суду з позовом, у якому просило
стягнути з відповідача 26 415 грн 56 коп.
заборгованості за вказаним кредитним
договором та судових витрат.

Заочним рішенням Київського
районного суду м. Донецька від
09 жовтня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 18 листопада 2013 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, ухвалені у
справі судові рішення просить
скасувати та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ПАТ КБ
«ПриватБанк» необхідно відхилити з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено,
що під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився і апеляційний суд,
виходив із того, що позивач пропустив
строк позовної давності, встановлений
ст. 257 ЦК України.

Доводи касаційної скарги про те, що
відповідач не зверталась до суду із
заявою про застосування строку
позовної давності, а відтак у суду не
було підстав для відмови в позові,
безпідставні, оскільки із матеріалів
справи вбачається, що 09 жовтня 2013 року
відповідач подала таку заяву до суду
першої інстанції (а. с. 28).

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування норм матеріального і
порушення норм процесуального права
безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч.
3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення рішення суду першої
інстанції та ухвали апеляційного суду
без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Київського районного
суду м. Донецька від 09 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 18 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Д. О. Остапчук

В. О. Кузнєцов

М. І. Наумчук