рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика
П.О.,

суддів: Горелкіної
Н.А., Дем'яносова М.В.,

Євграфової
Є.П., Євтушенко
О.І.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа -
приватний нотаріус ОСОБА_8, про
визначення додаткового строку для
подання заяв про прийняття спадщини та
скасування свідоцтв про право на
спадщину за законом, за касаційною
скаргою ОСОБА_7 на рішення Турківського
районного суду Львівської області від
11 червня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Львівської області від 11
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, третя особа - приватний
нотаріус ОСОБА_8, про визначення
додаткового строку для подання заяв
про прийняття спадщини та скасування
свідоцтв про право на спадщину за
законом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня мати - ОСОБА_9,
після смерті якої залишилося спадкове
майно - будинок АДРЕСА_1.

Вони не мали можливості в установлений
законом строк звернутися до
нотаріальної контори, оскільки кожна з
них хворіє.

Спадкоємці - відповідачі в справі, які
прийняли спадщину, не бажають дати
згоду на прийняття ними спадщини та
скасування свідоцтв про право на
спадщину за законом.

ОСОБА_6 позов визнала; ОСОБА_7 позов не
визнав.

Рішенням Турківського районного суду
Львівської області від 11 червня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 11 листопада 2013 року, позов
задоволено частково. Визначено ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 додатковий двомісячний
строк із дня набуття рішенням законної
сили для подання нотаріусу заяви про
прийняття спадщини після смерті матері
- ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.
Лосинець Турківського району
Львівської області. У решті позову
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_7
просить зазначені судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права, справу передати
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Наведеній нормі ухвалені у справі
судові рішення не відповідають.

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.
Лосинець Турківського району
Львівської області померла мати сторін
- ОСОБА_9, яка заповіту на спадкове майно
- будинок АДРЕСА_1 не залишила.

Відповідно до ст. ст. 1220, 1269, 1270 ЦК
України право на спадщину виникає в
день відкриття спадщини, спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою, для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
із часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час прийняття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати заяву нотаріусу про
прийняття спадщини.

Отже, відповідно до вимог закону строк
на прийняття позивачами спадщини
розпочався 19 серпня 2011 року та сплинув
18 лютого 2012 року.

Проте в зазначений період позивачі дій
з прийняття спадщини не вчинили.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, визначаючи
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 додатковий
двомісячний строк із дня набуття
рішенням законної сили для подання
нотаріусу заяви про прийняття
спадщини, посилався на те, що останні не
проживали з матір'ю на час її смерті, у
них були перешкоди для своєчасного
подання заяви до нотаріальної контори.
При цьому суд урахував тяжку хворобу
ОСОБА_3, яка є інвалідом третьої групи,
ОСОБА_5, яка є інвалідом другої групи;
зазначав, що ОСОБА_4 є пенсіонером,
хворіє та проживає в іншій області.

З такими висновками судів погодитись
не можна з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України
передбачено, що за позовом спадкоємця,
який пропустив строк для прийняття
спадщини із поважної причини, суд може
визначити йому додатковий строк,
достатній для подання ним заяви про
прийняття спадщини. Тобто при
вирішенні такого спору є обов'язковим
обґрунтування поважності причин
пропуску строку для подання заяви про
прийняття спадщини. Поважними є
причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Із матеріалів справи вбачається та
встановлено судом, що ОСОБА_3 05 березня
2012 року, тобто після спливу строку на
прийняття спадщини, звернулася до
приватного нотаріуса ОСОБА_8 із
питанням, чому у свідоцтві про право на
спадщину за законом її не зазначено як
спадкоємця після смерті матері, на що
нотаріус роз'яснив, що вона не
зверталася до нотаріальної контори із
відповідною заявою та роз'яснив
порядок прийняття спадщини.

Між тим, будучи поінформованою в
березні 2012 року про порядок прийняття
спадщини і про пропущення строку на
подання відповідної заяви ОСОБА_3 до
суду звернулася більш ніж через рік - у
травні 2013 року.

Як встановлено судом ОСОБА_3
знаходилася на стаціонарному
лікуванні: з 27 вересня 2011 року до 11
жовтня 2011 року; з 21 листопада 2011 року до
09 грудня 2011 року; з 27 березня 2012 року до
03 квітня 2012 року; з 04 квітня 2012 року до 12
квітня 2012 року; з 17 жовтня 2012 року до 02
листопада 2012 року; з 12 березня 2013 року
до 29 березня 2013 року.

Доказі наявності перешкод для
прийняття спадщини в період з 19 вересня
до 27 вересня 2011 року, з 12 жовтня 2011 року
до 20 листопада 2011 року, з 09 грудня 2011
року до 18 лютого 2012 року в матеріалах
справи відсутні.

06 березня 2012 року, тобто після спливу
строку на прийняття спадщини, ОСОБА_5
звернулася до приватного нотаріуса
ОСОБА_8 із питанням, чому у свідоцтві
про право на спадщину за законом її не
зазначено як спадкоємця після смерті
матері, на що нотаріус роз'яснив, що
вона не зверталася до нотаріальної
контори із відповідною заявою та
роз'яснив порядок прийняття спадщини.

Між тим, будучи поінформованою в
березні 2012 року про порядок прийняття
спадщини і про пропущення строку на
подання відповідної заяви ОСОБА_5 до
суду звернулася більш ніж через рік - у
травні 2013 року.

Як встановлено судом, ОСОБА_5
знаходилася на стаціонарному
лікуванні з 06 травня 2010 року до 15 травня
2010 року; з 08 листопада 2010 року до 19
листопада 2010 року. Проте такі обставини
не мають значення для вирішення спору,
оскільки мали місце до смерті
спадкодавця.

Також, як встановлено судом, ОСОБА_5
знаходилася на стаціонарному
лікуванні з 12 березня 2012 року до 26
березня 2012 року. Проте такі обставини
мали місця вже після спливу
шестимісячного строку на прийняття
спадщини.

Докази наявності перешкод для
прийняття спадщини в період з 19 вересня
2011 року до 18 лютого 2012 року, крім
проходження медичне обстеження 04
лютого 2012 року, в матеріалах справи
відсутні.

ОСОБА_4 знаходилася на стаціонарному
лікуванні з 30 травня 2012 року до 12 червня
2012 року, тобто після закінчення
шестимісячного строку на прийняття
спадщини.

Докази наявності перешкод для
прийняття спадщини в період з 19 вересня
2011 року до 18 лютого 2012 року в матеріалах
справи відсутні.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у п. 24 Пленуму Верховного Суду України
від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову
практику у справах про спадкування»
поважними є причини, пов'язані з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій.

Такі причини пропуску строку для
подання заяви про прийняття спадщини
як юридична необізнаність щодо строку
та порядку прийняття спадщини,
необізнаність про наявність
спадкового майна, похилий вік,
непрацездатність, невизначеність між
спадкоємцями хто буде приймати
спадщину, відсутність коштів для
проїзду до місця відкриття спадщини,
несприятливі погодні умови не можуть
бути визнані поважними (п. 18).

Оскільки, як встановлено судом,
позивачі були обізнані про смерть
матері (ІНФОРМАЦІЯ_1), були на похороні,
проте доказів наявності перешкод для
прийняття спадщини саме в період з 19
серпня 2011 року до 18 лютого 2012 року не
надали, у суду не було правових підстав
для визначення позивачам додаткового
строку для прийняття спадщини.

Оскільки за вірно встановлених
обставин допущені судами порушення
норм матеріального права призвели до
неправильного вирішення справи,
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій підлягають скасуванню з
ухваленням у справі нового рішення про
відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 336, 341 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити
частково.

Рішення Турківського районного суду
Львівської області від 11 червня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 11 листопада 2013 року в
частині задоволення вимог про
визначення додаткового строку для
подання заяв про прийняття спадщини
скасувати, ухвали нове рішення.

У позові ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - приватний
нотаріус ОСОБА_8, про визначення
додаткового строку для подання заяв
про прийняття відмовити.

У іншій частині рішення Турківського
районного суду Львівської області від
11 червня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Львівської області від 11
листопада 2013 року залишити без змін.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді: Н.А.
Горелкіна

М.В.
Дем'яносов

Є.П.
Євграфова

О.І.
Євтушенко