АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2253/14
Головуючий в 1-ій інстанції
Справа №184/3623/13-ц
Доповідач - Волошин М.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Волошина
М.П.,

суддів - Куценко
Т.Р., Демченко Е.Л.,

при секретарі - Крикун А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Орджонікідзевського міського суду
Дніпропетровської області від 13 січня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
"Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат" про
виплату різниці в заробітку за час
затримки виконання рішення про
поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до ПАТ "Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат" про
виплату різниці в заробітку за час
затримки виконання рішення про
поновлення на роботі.

В позовній заяві посилався на те, що
рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 жовтня
2008 року ОСОБА_2 було поновлено на роботі
у ВАТ «Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат» на
посаді начальника виробничого відділу.
Суд допустив негайне виконання цього
рішення суду в частині поновлення на
роботі та стягнення з ВАТ
«Орджонікідзевський ГЗК» на його
користь середнього заробітку за період
з 13 червня 2007 по 22 жовтня 2008 року.
Апеляційний суд встановив, що його
середньомісячній заробіток за період
вимушеного прогулу складав - 8356,50 грн.

23 жовтня 2008 року позивач з'явився на
роботу з рішенням суду і заявою на ім'я
голови правління ВАТ «ОГЗК» про
поновлення на роботі згідно рішення
суду, але голова правління відмовився
виконувати рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області, тому
позивач звернувся до Державної
виконавчої служби в м.Орджонікідзе.

24 жовтня 2008 року державним виконавцем
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання рішення суду.
Після неодноразових вимог державного
виконавця відповідач видав наказ №П-568
від 12 листопада 2008 року та наказ № П-449
від 22 грудня 2009 року про поновлення
позивача на попередній роботі поза
штатом.

На підставі наказу №П-568 від 12
листопада 2008 року виконавче
провадження закрито 26 листопада 2008
року.Оскільки постанова державного
виконавця від 26 листопада 2008 року на
думку позивача не відповідала вимогам
закону, він неодноразово оскаржував
дії державного виконавця до суду та
прокуратури.

Ухвалами Орджонікідзевського суду від
5 березня 2009 року та від 18 січня 2011 року,
а також ухвалами апеляційного суду від
3 березня 2011 року та від 12 липня 2012 року
скасовувалась постанова державного
виконавця від 26 листопада 2008 року про
закінчення виконавчого провадження та
наголошувалось, що поновлення позивача
на попередній роботі поза штатом та не
допущення до роботи є порушенням
законодавства України.

Позивач зазначає, що лише 12 лютого 2013
року ПАТ «Орджонікідзевський ГЗК»
видало наказ за № П-8502991-129, яким його
було поновлено на попередній роботі з
дня незаконного звільнення та допущено
до виконання попередніх обов'язків. 14
червня 2013 державний виконавець
Гаврилюк Л.В., державної виконавчої
служби Орджонікідзевського міського
управління юстиції, винесла постанову
ВП № 9670856 про закінчення виконавчого
провадження.

Зважаючи на зазначені обставини,
позивач вважає, що за період поновлення
його на попередній роботі, відповідач
виплачував йому заробітну плату, яка не
відповідала середньомісячній
заробітній платі, яку визначив
апеляційний суд Дніпропетровської
області своїм рішенням про поновлення
на роботі, а саме 8365,50 грн., тому просив
суд, з урахуванням останніх уточнень,
стягнути з ПАТ «Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат» на
його користь різницю між середнім
заробітком, яку визначив апеляційний
суд Дніпропетровської області в
рішенні від 22 жовтня 2008 року та тим
заробітком, який він отримав за період
затримки виконання рішення
апеляційного суду з 20 листопада 2008 року
по 12 лютого 2013 року в сумі - 150 011,25 грн.;
стягнути з ПАТ «Орджонікідзевський
ГЗК» на його користь заподіяну
моральну шкоду у розмірі 20000 грн. та
витрати на правову допомогу адвоката,
судових зборів та
інформаційно-технічне забезпечення за
весь період на суму 7 803,94 грн.

Рішенням Орджонікідзевського міського
суду Дніпропетровської області від 13
січня 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_2 до ПАТ "Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат" про
виплату різниці в заробітку за час
затримки виконання рішення про
поновлення на роботі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
оскаржуваного рішення та ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача грошових коштів за період
затримки виконання рішення
апеляційного суду з 20 листопада 2008 року
по 12 лютого 2013 року в сумі 150 011,25 грн.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів не
знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
оскаржуваного рішення, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 жовтня
2008 року ОСОБА_2 було поновлено на роботі
у ВАТ «Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат» на
посаді начальника виробничого відділу.

24 жовтня 2008 року державним виконавцем
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання рішення суду.
Наказом №П-568 від 12 листопада 2008 року
поновлено позивача на попередній
роботі поза штатом з посадовим окладом
у розмірі 5420,00 грн. та 26 листопада 2008
року закрито виконавче провадження.

Постановою державного виконавця
Гаврилюк Л.В. відділу Державної
виконавчої служби Орджонікідзевського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області від 07.08.2012
року було відновлено виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 22-4425/08 виданого 22 жовтня 2008
року.

Наказом ПАТ «ОГЗК» № П-8502991-129 від 12
лютого 2013 року пункт 1 наказу ВАТ «ОГЗК»
№ П-568 від 12 листопада 2008 року «Про
поновлення ОСОБА_2» було викладено у
наступній редакції:

Поновити ОСОБА_2 на роботі у ВАТ
«Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат» на
посаді начальника виробничого відділу
у штаті підприємства з дати звільнення,
тобто з 13.06.2007 року, з встановленням
посадового окладу у розмірі 5420,00 грн.»

Постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
від 14 червня 2013 року набрала законної
сили і вказаною постановою
підтверджено, що ОСОБА_2 наказом ВАТ
«ОГЗК» «Про поновлення ОСОБА_2» № П-568
від 12 листопада 2008 року поновлено на
роботі у ВАТ «Орджонікідзевський
гірничо-збагачувальний комбінат» на
посаді начальника виробничого відділу
у штаті підприємства з дати звільнення,
тобто з 13 червня 2007 року, з
встановленням посадового окладу у
розмірі 5420,00 грн.

Сам наказ ВАТ «ОГЗК» «Про поновлення
ОСОБА_2» № П-568 від 12 листопада 2008 року
(який був прийнятий на виконання
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 жовтня
2008 року по справі № 22ц-4425/2008 та на
виконання виконавчого листа № 22-4425/08
виданого 22 жовтня 2008 року) є чинним.

Відповідно до статті 236 КЗпП України у
разі затримки власником, або
уповноваженим органом виконання
рішення органу, який розглядав
трудовий спір про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, цей орган виносить ухвалу
про виплату йому середнього заробітку,
або різниці в заробітку за час
затримки.

Зважаючи на встановлені у справі
обставини, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про те,
що в порядку ст.236 КЗпП України, на яку
посилається позивач як на підставу
позовних вимог,позивач має право на
відшкодування затримки виконання
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22 жовтня
2008 року по справі № 22ц-4425/2008 лише на 21
календарний день, тобто затримання
виконання рішення до дати винесення
наказу ВАТ «ОГЗК» «Про поновлення
ОСОБА_2» № П-568 від 12 листопада 2008 року,
проте позовні вимоги уточнено та
заявлено за виключенням вказаного
періоду, тому вони не можуть бути
предметом розгляду.

Колегія суддів погоджується з тим, що
позовні вимоги позивача про стягнення
з ПАТ «ОГЗК» на його користь різниці
між середнім заробітком, який визначив
апеляційний суд Дніпропетровської
області у рішенні від 22 жовтня 2008 року
(справа № 22ц-4425/2008) та тим заробітком,
який він отримав після рішення
апеляційного суду про поновлення на
роботі у сумі 150 011,25 грн. не підлягають
задоволенню у зв'язку з тим, що
відповідно до приписів ст. 1 ЦПК
України, завданнями цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави. З
вищенаведеної норми вбачається, що
захисту підлягають лише порушені,
невизнані або оспорювані права,
свободи чи інтереси фізичних осіб.

Крім того, колегія суддів звертає увагу
на ту обставину, що ОСОБА_2
після рішення апеляційного суду про
поновлення на роботі, отримав середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 130 806 грн., працював та щомісячно
отримував заробітну плату, що не
заперечується сторонами. Наказ № П-568
від 12 листопада 2008 року та наказ №
П-8502991-129 від 12 лютого 2013 року: перший -
про поновлення ОСОБА_2 на посаді
начальника виробничого відділу поза
штатом підприємства, другий - про
внесення змін та поновлення ОСОБА_2 на
посаді начальника виробничого відділу
у штаті підприємства, передбачають
встановлення однакового розміру
посадового окладу - 5420,00 грн., тому
висновок суду першої інстанції про
відсутність порушеного права позивача,
яке підлягає захисту є вірним, доводи
апеляційної скарги про необхідність
застосування до виниклих між сторонами
правовідносин ст. 236 КЗпП України є
необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_2 не був фактично допущений до
роботи до 12 лютого 2013 року
спростовуються табелями обліку
робочого часу, копії яких наявні в
матеріалах справи.

Інші доводи апеляційної скарги
зводяться до незгоди з висновками суду
щодо оцінки доказів, і не враховують
положення ст. 212 ЦПК України про
належність права оцінки наданих
доказів безпосередньо суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
оскаржуване судове рішення ухвалено з
повним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи, у
відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права,
тому підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського міського
суду Дніпропетровської області від 13
січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Судді: