Справа № 184/4309/13-ц
Номер провадження 2/184/93/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2014м. Орджонікідзе
Орджонікідзевський міський суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
судді Томаш В.І.

при секретарі -
Попівніч І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Орджонікідзе цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Дніпробленерго», ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
«про усунення перешкод в користуванні
майном», -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні позивач підтримав
та уточнив свої позовні вимоги та
просить суд постановити рішення, яким
усунути перешкоди йому та TOB СП
«Абсолют» у користуванні майном, яке
знаходиться в АДРЕСА_1 та належить на
праві власності TOB СП «Абсолют» з боку
відповідачів, а саме наступним
нерухомим майном: Трансформатором
марки TM -180-6, Конденсатором КМ- ПС-0,38,
Будівлею прохідної (КПП В), Приміщенням
щитової (КП Е-3,1), Огорожею з шлакоблоку
40м., Огорожею з залізобетонних плит 70 м.,
Воротами металевими 40 кв.м., а також
наступним рухомим майном : Станком
наждачним, Станком настільно -
сверлільним , Електротельфером з
рейками (кран - балка), Вулканізатором,
Сейфом для інструментів, Столами - 2 шт.
шляхом покладення на ПАТ «ДТЕК
«Дніпрообленерго» зобов'язання про
припинення енергопостачання
відповідачам через трансформатор
марки ТМ -180-6, розташований по АДРЕСА_1,
який належить на праві власності TOB СП
«Абсолют»; шляхом знеструмлення
зазначеного трансформатора, шляхом
покладення на відповідачів
зобов'язання не чинити перешкоди в
користуванні зазначеним майном, надав
можливість йому та TOB СХ «Абсолют»
демонтувати все зазначено вище майно.

Представник ПАТ «ДТЕК Дніпробленерго»
в судовому засіданні позовні вимоги
позивача на визнав та просить суд в їх
задоволенні відмовити, надав до суду
письмові заперечення.

Представник відповідачів - ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 -
ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні
вимоги позивача не визнала в повному
обсязі та просить суд в їх задоволенні
відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги позивача не визнала. В
останні судові засідання ОСОБА_3 не
з'явилася, про день та час розгляду
справи була повідомлена належним
чином, про важливість своєї
відсутності суд не повідомили.

Суд, вислухав пояснення сторін,
дослідив матеріали справи та оцінив їх
в сукупності, прийшов до висновку, що
заявлені позовні вимоги
необґрунтовані, свого підтвердження в
судовому засіданні не знайшли та не
підлягають задоволенню за наступних
підстав.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, позивач є
одним з засновників та директором
товариства з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарського підприємства
«Абсолют» і відповідно до установчих
документів ТОВ СХ «Абсолют» йому
належить частка у розмірі 50% у
Статутному капіталі підприємства. TOB СХ
«Абсолют» на праві власності на
підставі договору купівлі - продажу від
21.04.2000 року придбало у свою власність
комплекс будівель та споруд
(адміністративні та виробничі
приміщення разом з обладнанням по
АДРЕСА_1, які знаходяться на земельній
ділянки площею 168885,594 кв. м.. Пізніше
відповідачі по справі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8
кожен окремо на підставі договорів
купівлі - продажу придбали частку
майна, яке належало на праві власності
на підставі зазначеного вище договору
купівлі - продажу ТОВ СП «Абсолют».

Зокрема, відповідач ОСОБА_4 за
договором купівлі продажу від 28.07.2011
року придбала ? частину складу
обмінного фонду літ. «Н», 1/48 частку
будівлі профілакторію на 10 автомобілів
літ. «З», ,літ.» 0», літ.»Ж»; 1/3 частку
будівлі ремонтної майстерні літ.»М» по
АДРЕСА_1. Вона же за договором купівлі -
продажу від 29.07.2011 року придбала ще ?
частку зазначеної будівлі складу
обмінного фонду літ. «Н».

ОСОБА_2 договором купівлі продажу від
28.07.2011 року придбав 2/3 частки будівлі
ремонтної майстерні літ. «М» по
АДРЕСА_1, а за договором купівлі продажу
від 29.07.2011 року він придбав 7/127 частин
будівлі профілакторію для ремонту
автомобілів літ. «И» по АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 за договором купівлі - продажу
від 24.06.2011 року придбала у власність ?
частину адміністративної будівлі літ.
«А» та літ. «Б», а на підставі договору
купівлі - продажу від 02.07.2011 року вона
придбала у власність ще ? частину
адміністративної будівлі літ. «А» та
літ. «Б» по АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 за договором купівлі продажу
від 02.02.2012 року придбав у свою власність
72/127 частин будівлі профілакторію для
ремонту автомобілів літ. «И» по
АДРЕСА_1. Крім того він ще 14.09.2011 року за
договором купівлі - продажу придбав у
свою власність 5/48 частин будівлі
профілакторію на 10 автомобілів літ.
«З», ,літ.» 0», літ.»Ж» по АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 за договором купівлі продажу
від 14.09.2011 року придбав у свою власність
11/48 частин будівлі профілакторію на 10
автомобілів літ. «З», літ.» 0», літ.»Ж» та
? частину будівлі котельні літ. «Г»,»Д»,
по АДРЕСА_1. Також він на підставі
договору купівлі - продажу від 02.02.2012
року придбав у свою власність 38/127
частин будівлі профілакторію для
ремонту автомобілів літ. «И» по
АДРЕСА_1. Також він 14.12.2012 року за
договором купівлі - продажу придбав у
свою власність 10/127 частин будівлі
профілакторію для ремонту автомобілів
літ. «И» АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 за договором купівлі продажу
від 14.09.2011 року придбав у свою власність
31/48 частин будівлі профілакторію на 10
автомобілів літ. «З», літ. « 0», літ.»Ж»
та ? частину будівлі котельні літ. «Г»,
«Д», по АДРЕСА_1.

ОСОБА_8 придбав у власність за
договором купівлі - продажу будівлю
складів з боксами літ. «К» та літ. «Л»
АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що після укладення
зазначених договорі вони почали
використовувати своє майно на свій
розсуд, але на шкоду інтересам TOB СП
«Абсолют» та його майновим інтересам
як одного з засновників TOB СП «Абсолют».

Вказані вище об'єкти нерухомості, які
відповідачі кожен окремо придбав у
свою власність, раніше належали на
праві власності TOB СП «Абсолют» і
входили до складу комплексу будівель
та споруд, який знаходився в АДРЕСА_1
Після того, як частина зазначеного вище
майна була придбана відповідачами у
свою власність у користуванні TOB СП
«Абсолют» залишилася на даної
території по АДРЕСА_1 на праві
власності частина рухомого та
нерухомого майна, яку відповідачі
використовують у своїх інтересах без
будь - яких правових підстав і чинять,
на думку позивача, TOB СП «Абсолют» і
йому як засновнику TOB СП «Абсолют»
перешкоди в користуванні ним.

Таким нерухомим майном є наступне
майно :

1. Трансформатор марки TM - 180-6,
знаходяться у користуванні в усіх
відповідачів окрім ОСОБА_10.

2. Конденсатор КМ - ПС - 0,38
знаходиться в користуванні в усіх
відповідачів, окрім ОСОБА_10.

3. Будівля прохідної ( КПП В) -
знаходиться в користуванні усіх
споживачів окрім ОСОБА_10 та ПАТ «ДТЕК
«Дніпрообленерго».

4. Приміщення щитової (КП Е-3,1),
знаходиться у користуванні усіх
відповідачів окрім ОСОБА_10.

5. Огорожа з шлакоблоку 40м.
знаходиться у користуванні усіх
відповідачів.

6. Огорожа з залізобетонних плит 70
м знаходиться в користуванні усіх
відповідачів.

7. Ворота металеві 40 кв. м
знаходяться у користуванні усіх
відповідачів.

Крім того, у користуванні усіх
відповідачів без будь - яких правових
підстав знаходиться асфальтове та
бетонне покриття території
зазначеного комплексу будівель та
споруд, яке також належить на праві
власності тільки TOB СП «Абсолют», і
відповідачі відмовляються укладати
будь - який договір на користування
зазначеним майном.

Також у користування деяких
відповідачів знаходиться наступне
рухоме майно, яке теж належить на праві
власності TOB СП «Абсолют»:

1. Станок наждачний знаходиться в
користуванні у ОСОБА_4.

2. Станок настільно - сверлільний
знаходиться в користуванні у ОСОБА_4.

3. Електротельфер з рейками (кран -
балка) знаходиться в користуванні у
ОСОБА_4.

4. Сейф для інструментів
знаходиться у користуванні у ОСОБА_4.

5. Столи - 2 шт. знаходяться у
користуванні у ОСОБА_4.

6. Вулканізатор знаходиться в
користуванні ОСОБА_11 та ОСОБА_6.

7. Цистерна металева знаходиться у
користуванні усіх відповідачів окрім
ПАТ «ДТЕК «Дніпробленерго».

В частині своїх позовних вимог щодо
ОСОБА_4 позивач відмовляється в зв'язку
з вирішенням питання в добровільному
порядку.

Відповідачі по справі повинні були
після придбання у власність нерухомого
майна вирішити свої питання відносно
енергопостачання з ПАТ «ДТЕК
«Дніпрообленерго» : придбати у
власність свій трансформатор,
забезпечити його функціонування,
укласти договори на енергопостачання.
Однак вони усі, окрім ОСОБА_10 для того,
щоб не витрачати свої особисті кошти на
вказані потреби використовують для
електропостачання на свої об'єкти
нерухомості трансформатор ТМ-180-6,
конденсатор КМ- ПС-0,38 та приміщення
щитової ( КП Е-ЗД), який належать на
праві власності TOB СП «Абсолют».

Позивач, як один з засновників цього
підприємства заінтересований у тому,
щоб отримати прибуток від свого майна.
Але всі відповідачу відмовилися від
укладання договору оренди зазначеного
вище майна, що знаходиться у їх
користуванні без будь - яких правових
підстав, тобто неправомірно.

Позивач звертався до керівництва ПАТ
«ДТЕК «Дніпрообленерго» з проханням
припинити постачання електроенергії
зазначеним вище відповідачам через
трансформатор, який їм не належать і на
користування якого ними не укладений
договір оренди. Але ПАТ «ДТЕК
«Дніпрообленерго» не задовольнило
його прохання і до сих пір вказане
майно, у тому числі і трансформатор
використовуються на шкоду TOB СП
«Абсолют» та на шкоду його особистим
майновим інтересам, як одного з
засновників TOB СП «Абсолют», тому
позивач і змушений звернутися до суду
за захистом свого майнового права.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ №
20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» - приватна
власність громадян, як одна з
рівноправних форм власності
охороняється законом, її захист
здійснюється судом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму ВСУ
№ 20 від 22.12. 1995 року - судовий захист
права приватної власності громадян
здійснюється шляхом розгляду справ,
зокрема, за позовами: а) про визнання
права власності на майно, про
витребування майна з чужого
незаконного володіння (а в
передбачених законом випадках і від
добросовісного набувача) чи
відшкодування його вартості, про
усунення інших порушень прав власника.

Відповідно до ст. З ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому кодексом, звернутися до
суду за захистом своїх порушених і
невизнаних прав, свобод чи інтересів.

З доводами позивача, висловлені ним в
позовній заяві та в судовому засіданні
суд погодитися не може, оскільки вони є
необґрунтованими, безпідставними та
такими, що не ґрунтуються на нормах
чинного законодавства України
виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підстави своїх вимог. Відповідно до
вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь - які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

По перше, відповідно до п. 11 постанови
Пленуму ВСУ № 13 від 24 жовтня 2008 року
«Про практику розгляду судами
корпоративних спорів» акціонери
(учасники) господарського товариства
не вправі звертатися до суду за
захистом прав та інтересів інших
акціонерів (учасників) господарського
товариства та самого товариства поза
відносинами представництва, а також
обґрунтовувати свої вимоги порушенням
прав інших акціонерів (учасників)
товариства.

При вирішенні корпоративного спору суд
повинен встановити наявність в особи,
яка звернулася з позовом, суб'єктивного
матеріального права або законного
інтересу, на захист якого подано позов,
а також з'ясувати питання про наявність
чи відсутність факту їх порушення або
оспорювання.

Не можна задовольняти позовні вимоги
щодо захисту права, яке може бути
порушено у майбутньому і щодо якого
невідомо, чи буде воно порушено.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Позивачем не доведено суду і в судовому
засіданні не встановлено щодо
порушення законних прав та інтересів
позивача по справі. Окрім того, позивач
зазначає в своїй позовній заяві та в
судовому засіданні про те, що він є один
із співвласників ТОВ СП «Абсолют»,
якому належить 50 % у статутному
капіталі підприємства, а вирішення
питання на користь позивача по справі
може суттєво порушити законні права та
інтереси іншого співвласника та
засновника товариства, що є грубим
порушенням діючого законодавства
України.

По друге, належне ТОВ СП «Абсолют»
рухоме та нерухоме майно було продано в
2008 році іншій особі (ОСОБА_12), яка в
подальшому продала відповідачам
вказане майно, про що свідчать
матеріали цивільної та
інвентаризаційної справи, досліджені в
судовому засіданні.

Норми ст. 256 ЦК України визначають, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки (ст. 257 ЦК України).

Таким чином суд вважає, що вказаний
позов поданий з порушенням строків
позовної давності, що є підставою для
відмови у задоволенні позовних вимог
позивача відповідно до ст.. 267
Цивільного кодексу України, про що
представником відповідачів було
заявлено відповідне клопотання.

По третє, позивачем не надано до суду
належних, допустимих та достатніх
доказів щодо належності йому особисто
або ТОВ СП «Абсолют» на праві власності
нерухоме майно. В матеріалах справи є
договір купівлі - продажу майна від 21
квітня 2000 року з додатком щодо
придбання майна ТОВ СП «Абсолют» у ТОВ
«Автомобіліст», але ці документи не є
правовстановлюючими документами на
вказане майно, тим більше що позивач
ставить питання про порушенням його
права на частину майна, яке взагалі не
зазначено у вказаних документах.

По четверте, позивачем не надано до
суду жодних документів щодо існування
ТОВ СП «Абсолют» на день звернення до
суду з вказаним позовом, оскільки
надані ним копія Свідоцтва про
державну реєстрацію та довідка з
Державного комітету статистики
України складені станом на 15 грудня 1999
року. Згідно до отриманої судом
інформаційної довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 21.02.2014 року відомості про ТОВ СХ
«Абсолют» відсутні.

По п'яте, позивачем не доведено і судом
не встановлено щодо порушення прав
позивача збоку ПАТ «ДТЕК
Дніпробленерго», з яким позивач жодних
договорів та інших документів не
укладав, а тому суд вважає, що ПАТ «ДТЕК
Дніпробленерго» є неналежним
відповідачем по справі.

По шосте, безпідставними є посилання
позивача на вимоги ст.. 387 ЦК України,
згідно до якої власник має право
витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним та на вимоги
ст. 391 Цивільного кодексу України,
згідно до якої власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном, оскільки,
як зазначено раніше, позивачем не
надано до суду належних доказів щодо
його права власності на вказане ним
майно, а також не надано будь - яких
документів, які б свідчили про
користування вказаним майном
відповідачами по справі без
відповідних правових підстав.

Суд вважає, що в порушення
вищенаведених вимог діючого
законодавства України позивач
зловживає своїм правом на судовий
захист, а тому приходить до законного
та обґрунтованого висновку про відмову
в задоволенні позовних вимог позивача
в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 257, 267, 386, 387, 391
Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11,
57, 60, 88, 209 - 213 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Дніпробленерго»,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 «про усунення перешкод в
користуванні майном».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 - днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського

міського суду
Томаш В.І.