АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/783/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 37 Мозгова О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Вишня Н. В. УХВАЛА
17 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Вишня Н. В. суддів Ювшин В.
І. , Пономаренко В. В. при
секретаріПосипайко А.І. з участю:
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7,
представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9,
представника позивача ОСОБА_10 -
представника Золотоніської
міської ради - Лучанінова С.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_9, до
якої приєдналася ОСОБА_8, на рішення
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 19 березня 2009
року по справі за позовом ОСОБА_10 до
Золотоніської міської ради про
визнання права власності на
будинковолодіння в порядку
спадкування за заповітом, -
в с т а н о в и л а :
06.03.2009 року ОСОБА_10 звернувся до
Золотоніської міської ради з позовом
про визнання права власності на
будинковолодіння в порядку
спадкування, мотивуючи тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_13. При
житті ОСОБА_13 склала заповіт, який
зареєстрований в Новодмитрівській
сільській раді 01.12.2004 року під № 576,
відповідно до якого заповіла все своє
Після її смерті відкрилася спадщина на
майно у вигляді житлового будинку з
надвірними спорудами по АДРЕСА_1 та
земельної ділянки площею 0,1716 га в с.
Мелесівка, Золотоніського району,
Частину спадкового майна у вигляді
вказаної земельної ділянки ОСОБА_10
успадкував, отримавши свідоцтво про
право власності на спадщину за
За життя ОСОБА_13 не оформила право
власності на належний їй будинок по
АДРЕСА_1 і не отримала
правовстановлюючі документи.
Оформлення правовстановлюючих
документів на ім'я позивача є
неможливим у зв'язку з відсутністю
таких документів на ім'я ОСОБА_13
Тому просив визнати право власності на
домоволодіння по АДРЕСА_1 за ОСОБА_13,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а в
порядку спадкування за заповітом - за
Рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 19 березня 2009 року позов
ОСОБА_10 задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі, представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_9, вважаючи, що рішення
суду першої інстанції ухвалено без
належних доказів по справі, з невірним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, просить його
скасувати, прийняти нове рішення, яким
відмовити позивачу ОСОБА_10 в
задоволенні позовних вимог.

До апеляційної скарги ОСОБА_6
приєдналася ОСОБА_8

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які з'явилися у судове
засідання, вивчивши та обговоривши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив із того, що померла ОСОБА_13 при
житті не оформила свого права
власності, а тому право власності на
спадкове майно визнається за її
спадкоємцем за заповітом - позивачем по
справі ОСОБА_10, оскільки заповіт
складено на нього, а інших спадкоємців
за померлою не виявлено.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_13, що підтверджується
свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від
18.03.2005 року (а.с. 5 т.1).

Відповідно до заповіту, який
зареєстрований в Новодмитрівській
сільській раді 01.12.2004 року № 576, ОСОБА_13
заповіла ОСОБА_10 усе майно, яке
належить та буде належати їй на день її
смерті, з чого б воно не складалося і де
б воно не знаходилося (а.с. 4).

Після смерті ОСОБА_13 відкрилася
спадщина, а саме: земельна ділянка
площею 0,1716 га в селі Мелесівка
Золотоніського району Черкаської
області, та будинковолодіння по
АДРЕСА_1

Згідно свідоцтва про право власності
на спадщину за заповітом від 21.03.2006 року
ОСОБА_10 отримав спадкове майноу
вигляді земельної ділянки площею 0.1716
га, що знаходиться на території с.
Мелесівка, Новодмитрівської сільської
ради, Золотоніського району. (а.с. 13).

Відповідно до свідоцтва про право
власності на будівлю від 28.08.1953 року
будинковолодіння по АДРЕСА_1 (а.с. 10)
належало ОСОБА_15, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.9), тітці ОСОБА_13 і
на даний будинок із спорудами
правовстановлюючих документів ОСОБА_13
після смерті її тітці не видавалося.

Згідно ст. 346 ЦК України однією з
підстав припинення права власності є
смерть власника і в такому випадку
первинна реєстрація не може бути
проведена на померлого власника. Тому
питання визначення належності цього
майна попередньому власнику чи
спадкоємцю повинно вирішуватися в
судовому порядку.

Померла ОСОБА_13 при житті не оформила
свого права власності, а тому суд
першої інстанції вирішив визнати право
власності на спадкове майно за її
спадкоємцем за заповітом - позивачем по
справі ОСОБА_10, оскільки заповіт
складено на нього, а інших спадкоємцем
за померлою ОСОБА_13 не виявлено.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_6 не приймала участі у розгляді
даної справи, не являлася стороною чи
іншою особою, що брала участь у
розгляді цієї справи.

Відповідно до ст. 292 ЦПК України
визначено коло осіб які мають право
апеляційного оскарження судових
рішень, серед яких сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участь у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки.

Доводи апелянта та його представника
про те, що вона є сиротою та числиться в
позачерговій черзі на отримання житла
і тому питання отримання права
власності на спірне будинковолодіння
АДРЕСА_1 прямо стосується прав та
законних інтересів апелянта, колегія
суддів не може прийняти до уваги,
оскільки такі доводи не дають підстав
вважати, що рішенням суду про визнання
права власності на цей будинок за
ОСОБА_10 в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_13 вирішено питання про її
права та обов'язки.

Доводи апеляційної скарги носять
суб'єктивний характер та не мають в
собі підстав, визначених ст. 309 ЦПК
України, за наявності яких можливе
скасування чи зміна судового рішення.

Що стосується заяви ОСОБА_8 про
приєднання до апеляційної скарги
ОСОБА_6, яка фактично є окремою
апеляційною скаргою на рішення суду
першої інстанції, то слід зауважити, що
ОСОБА_8 також не приймала участі у
розгляді справи за позовом ОСОБА_10 до
Золотоніської міської ради про
визнання права власності на
будинковолодіння в порядку
спадкування за заповітом.

Крім того, 16 лютого 2010 року ОСОБА_8
зверталася до Золотоніського
міськрайонного суду з заявою про
перегляд вказаного рішення за
нововиявленими обставинами (а.с.49, т.1).
Проте ухвалою суду від 25 травня 2010 року
її заява була залишена без розгляду на
підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України (а.с.138,
т.1).

17 серпня 2010 року ОСОБА_8 зверталася з
апеляційною скаргою на рішення
Золотоніського міськрайонного суду
від 19 березня 2009 року та із заявою про
поновлення строку на оскарження даного
рішення суду (а.с.160-168, т.1). Ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 4 жовтня 2010 року в задоволенні заяви
ОСОБА_8 про поновлення строку на
апеляційне оскарження рішення суду
було відмовлено, а апеляційну скаргу
залишено без розгляду (а.с.195, т.1).

15 червня 2011 року ОСОБА_8 зверталася до
суду з заявою про приєднання до
апеляційної скарги ОСОБА_16 на рішення
суду по названій справі, яка була
залишена без розгляду ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 13 липня 2011 року (а.с.42, т.2).

27.08.2013 року ОСОБА_8 зверталася до
Золотоніського міськрайонного суду з
повторною заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Золотоніського міськрайонного суду
від 19.03.2009 року (а.с.117, т.4), у відкритті
провадження за якою їй було відмовлено
ухвалою суду від 27.08.2013 року (а.с.194, т.4),
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 23.09.2013 року (а.с.134, т.5).

Одночасно, 02.09.2013 року ОСОБА_8 повторно
зверталася до апеляційного суду
Черкаської області з апеляційною
скаргою на рішення Золотоніського
міськрайонного суду від 19 березня 2009
року та з заявою про поновлення строку
на таке звернення (а.с.1, 27, т.5). Проте, 07.10
2013 року ухвалою судді апеляційного
суду Черкаської області їй відмовлено
у відкритті апеляційного провадження
та повернуто апеляційну скаргу
апелянту (а.с.144, т.5).

Враховуючи наведене, обґрунтування
ОСОБА_8 щодо незаконності
оскаржуваного рішення, викладені нею в
заяві про приєднання до апеляційної
скарги ОСОБА_6, не заслуговують на
увагу, а тому також не підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 19 березня 2009 року по справі
за позовом ОСОБА_10 до Золотоніської
міської ради про визнання права
власності на будинковолодіння в
порядку спадкування за заповітом
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :