АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/774/992/14
Головуючий у 1-ій інстанції
Категорія 46 суддя
суддя Повєткін В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 р. Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна
В.В.

суддів: Рудь В.В.,
Кочкової Н.О.

при секретарі: Чергенець С.О.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1

на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 03 грудня 2013 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розподіл спільного майна подружжя, -

В с т а н о в и в :

У серпні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_1 про розподіл
спільного майна подружжя посилаючись
на те, що з 20.07.1974 року вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей.
Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 12.07.2012 року шлюб розірвано.
У період шлюбу спільно з відповідачем
почали будувати будинок по АДРЕСА_1. На
липень 2004 року будинок був побудований.
В жовтні 2004 року відповідач провів
опалення, оселився у будинку і проживає
там до теперішнього часу. Будинок
повністю добудований, однак вводити
його в експлуатацію відповідач не
бажає. Вважає, що даний незавершений
будівництвом будинок є спільно нажитим
майном і тому він може бути поділений.
Уточнивши позовні вимоги, позивач
просила суд визнати об'єкт
незавершеного будівництва -
домоволодіння по АДРЕСА_1 об'єктом
спільної сумісної власності подружжя;
визнати за нею та відповідачем право
власності на 1/2 частину зазначеного
домоволодіння за кожним та виділити їх
в натурі кожному, стягнути з
відповідача на її користь судові
витрати (а.с.3-4,41).

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 03 грудня 2013 року позовні
вимоги задоволено частково,
незавершений будівництвом будинок по
АДРЕСА_1 визнано об'єктом спільної
сумісної власності подружжя та
поділено між сторонами по 1/2 частині
будинку з виділом в натурі згідно
висновку судової будівельно-технічної
експертизи, в задоволенні позову про
визнання права власності на 1/2 частину
будинку - відмовлено (а.с.149-155).

В апеляційній скарзі (а.с.160-163) ОСОБА_1
просив рішення суду скасувати, як
необґрунтоване і ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог, оскільки:

- суд поділив незавершений
будівництвом будинок по АДРЕСА_1
незважаючи на те, що позивачем такої
вимоги в позовній заяві перед судом не
ставилось;

- суд визнав об'єктом спільної сумісної
власності подружжя незавершений
будівництвом будинок, який не було
введено в експлуатацію в порушення
положень ст.182,331 ЦК України та
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме майно
№ 7/5 від 07.02.2002 року;

- суд не врахував пояснень свідків щодо
не участі позивача у будівництві
спірного будинку;

- розділив домоволодіння між сторонами,
суд не прийняв до уваги те, що позивач
зазначила, що немає коштів для
необхідного перепланування згідно
висновку судової будівельно-технічної
експертизи;

- висновки експерта суперечать
фактичним обставинам, свідченням
свідків, матеріалам справи,
будівельним нормативним документам і
ґрунтуються на невірних вимірах і
розрахунках.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга є обґрунтованою і підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції встановив, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, за час проживання сторін у шлюбі
було набуте певне майно - незавершений
будівництвом будинок, який підлягає
поділу з виділом в натурі згідно
висновку будівельно-технічної
експертизи.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції не в
повній мірі відповідає вимогам закону
та матеріалам справи.

Відповідно до ч.2 ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
шлюбні стосунки між сторонами
припинено з липня 2004 року (а.с.6,12), на цей
час будівництво будинку було
завершено.

Доводи апеляційної скарги щодо
самостійного будівництва будинку
відповідачем не можуть бути прийняті
до уваги, оскільки з пояснень свідків
вбачається, що на час припинення
шлюбних сосунків будинок було
побудовано і відповідач до нього
переселився, а після 2004 року відповідач
лише зробив ванну та туалет і частково
поштукатурив стіни.

Тому судом першої інстанції зроблено
правильний висновок про те, що
незавершений будівництвом будинок є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів того, що будівництво спірного
будинку здійснено ним самостійно без
участі позивача, відповідач суду не
надав.

З огляду на це колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції в цій частині є
безпідставними, оскільки зводяться до
переоцінки доказів.

Суд першої інстанції всебічно і повно
дослідив обставини справи, надав
належну оцінку наявним у справі
доказам і по становив законне і
обґрунтоване рішення про задоволення
позову в цій частині.

Тому підстав для скасування рішення
суду першої інстанції в цій частині
немає.

Разом з тим, відмовивши у задоволенні
позову про визнання права власності на
1/2 частину будинку за кожним з сторін,
суд першої інстанції безпідставно
ухвалив рішення про виділ кожній
стороні 1/2 частину будинку в натурі.

З уточненої позовної заяви вбачається,
що позивач заявила позовні вимоги про
поділ майна в натурі (а.с.41).

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи
наведено один варіант виділу сторонам
по 1/2 частині будинку (а.с.55-73,74-95).

Як вбачається, позовна заява не містить
вимоги по виділ позивачу конкретної
частини будинку з переліком тих
приміщень будинку, які були зазначені в
рішенні суду першої інстанції.

Тому слід визнати, що при ухваленні
рішення в цій частині суд першої
інстанції вийшов за межі позовних
вимог, самостійно вирішивши питання
щодо виділу кожній стороні конкретних
приміщень будинку, про які не було
заявлено позовних вимог, а відповідно
до цього відповідачу не було надано
копію позовної заяви.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції в частині поділу по 1/2
частині та виділу в натурі
незавершеного будівництвом будинку
АДРЕСА_1 згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи
підлагяє скасуванню у зв'язку з
порушенням вимог норм процесуального
права.

Враховуючи неконкретність позовних
вимог в цій частині у апеляційного суду
відсутні підстави для ухвалення нового
рішення за таким позовом позивача.

У зв'язку з викладеним і керуючись
ст.ст.307,308,309,314,316 Цивільного процесу
ального кодексу України, апеляційний
суд, -

В И Р І Ш И В :

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 03 грудня 2013 року в частині
поділу по 1/2 частині та виділу в натурі
незавершеного будівництвом будинку
АДРЕСА_1 згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи -
скасувати.

В решті рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 03 грудня 2013 року - залишити
без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: