Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/956/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

13.03.2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі: головуючого судді:
Єгорової С.М.

суддів: Дьомич Л.М., Пищиди
М.М.

із секретарем: Лазаренко
В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 11 січня 2014 року про
забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення боргу за договором
позики, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 785000 грн.
та понесені судові витрати по справі.

Одночасно позивачем подано заяву про
вжиття заходів забезпечення його
позову шляхом накладення арешту на або
заборону відчужувати нерухоме майно
відповідача, а саме: - нежитлове
приміщення, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_2; - нежитлове приміщення, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_3; -
житлове приміщення - квартиру, що
розташована за адресою АДРЕСА_1.

Заява про забезпечення позову
мотивована тим, що відповідач може
вчинити дії, направлені на відчуження
майна, що утруднить виконання рішення
суду.

Ухвалою Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 11.01.2014 року в
забезпечення позову накладено арешт на
нерухоме майно, а саме - нежитлове
приміщення, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_2; нежитлове приміщення, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_3;
житлове приміщення - квартиру, що
розташована за адресою АДРЕСА_1, право
власності на які зареєстроване за
ОСОБА_2.

Відповідач звернувсь із апеляційною
скаргою, в якій з підстав порушення
судом норм матеріального та
процесуального права просить
скасувати зазначену ухвалу та
відмовити у задоволенні заяви про
забезпечення позову. Зазначає, що
позивачем не надано обґрунтованих
доказів підтверджуючих необхідність
забезпечення позову.

Колегія суддів, заслухавши
представника відповідача, яка
підтримала доводи скарги, представника
позивача, який заперечував проти її
задоволення, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах,
передбачених ст. 303 ЦПК України, вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною
підставою для забезпечення позову є
відповідне клопотання у формі
мотивованої заяви будь-якої з осіб,
котрі беруть участь у справі.

Згідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов
майнового характеру дозволяється
забезпечувати шляхом накладення
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 5 ст. 153 ЦПК
України заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, без
повідомлення відповідача, про вжиття
заходів забезпечення позову суд
постановляє ухвалу, яку надсилає
заявнику після її постановлення, а
особі, щодо якої вжито заходи
забезпечення позову, після її
виконання.

Умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо).

Заходи забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.

Постановляючи ухвалу про забезпечення
позову, суд першої інстанції визнав
обґрунтованими доводи позивача,
викладені у заяві про забезпечення
позову про те, що предметом позову є
стягнення значних грошових коштів,
відповідач не бажає виконувати свої
зобов'язання, при цьому має можливість
здійснити будь-які дії щодо відчуження
і приховування належного йому майна, що
у майбутньому утруднить чи зробить
неможливим виконання рішення суду.

З долученої до матеріалів справи копії
розписки (а.с.3), убачається, що сума
боргу є значною, що підтверджує
наявність зазначених в ухвалі суду
підстав для вжиття заходів
забезпечення даного позову.

Суд першої інстанції з дотриманням
норм процесуального права, які
встановлюють підстави і порядок
забезпечення позову (ст.ст. 151-153, 156 ЦПК
України), обґрунтовано задовольнив
заяву позивача про забезпечення його
позову шляхом накладення арешту на
належне відповідачеві нерухоме майно.

Суд, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, пересвідчився,
зокрема в тому, що між сторонами дійсно
виник спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову, з'ясував обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
позивач, позовним вимогам.

Належних доказів оцінки спірного
нерухомого майна, наявності іншого
рухомого, нерухомого майна або коштів,
достатніх для забезпечення вимог
позивача, відповідач не надав, не
встановлено таких і судом, тому колегія
суддів відхилила доводи апелянта про
не співмірність вжитих заходів
забезпечення позову.

Таке рішення не позбавляє права
відповідача надавати до районного суду
докази про вартість належного йому
арештованого майна та заявляти про
скасування вжитих заходів
забезпечення позову щодо майна,
вартість якого перевищує розмір
заявленого позову.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність та
законність прийнятого судом судового
рішення щодо забезпечення позову.

Підстав для скасування ухвали суду
першої інстанції та постановлення
нової ухвали про відмову у задоволенні
заяви позивача про забезпечення позову
колегія суддів не вбачає.

Ухвала колегії суддів апеляційного
суду не перешкоджає подальшому
провадженню у справі і відповідно до
ст. 324 ЦПК України у касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 11 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: