У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Парінової І.К.,Амеліна В.І.,Дербенцевої
Т.П.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, виконкому
Краматорської міської ради, органу
опіки та піклування Краматорської
міської ради про усунення перешкод в
вихованні дитини та захист прав
неповнолітньої дитини, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Краматорського міського суду
Донецької області від 31 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 12 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася з
позовом до ОСОБА_5 В обґрунтування
своїх вимог зазначила, що вони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився
син ОСОБА_6 Останній після розірвання
шлюбу мешкає з нею. Згідно рішення
Краматорського міського суду від 05
березня 2007 року з ОСОБА_5 на утримання
сина стягнуто аліменти на користь
позивача у розмірі ј частини усіх видів
доходу до повноліття дитини. З осені 2006
року по травень 2011 року ОСОБА_5 не
цікавився сином, не займався
вихованням дитини. Дитина не сприймає
відповідача як батька. В травні 2011 року
ОСОБА_5 звернувся до неї з проханням
допомогти налагодити стосунки з
дитиною, проти чого вона не
заперечувала. Однак у серпні 2011 року
ОСОБА_5 знову перестав спілкуватися з
сином. У грудні 2012 року відповідач
звернувся до органу опіки та
піклування Краматорської міської ради
з заявою про надання дозволу на
зустрічі з сином. Рішенням виконкому
Краматорської міської Ради № 127 від 20
лютого 2013 року йому надано право на
зустрічі з сином по середам з 13.00 до 19.00
годин по місцю проживання дитини,
батька та в загальнодоступних місцях
без присутності матері. Надано дозвіл
на оздоровлення сина протягом 14 днів,
коли дитина не оздоровлюється з
матір'ю. Зобов'язано ОСОБА_4 забезпечити
реалізацію права малолітнього ОСОБА_6
на безперешкодне спілкування з
батьком. Посилаючись на те, що дане
рішення незаконне, оскільки прийнято
всупереч інтересам дитини, виконком
Краматорської міської ради при його
прийнятті порушив пункт 2 статті 9
Конвенції про права дитини, статей 155,
157, 158 СК України, позивач просила
усунути перешкоди у вихованні
неповнолітнього сина, визнавши рішення
виконкому Краматорської міської Ради
№ 127 від 20 лютого 2013 року незаконним.
Скасувати рішення виконкому
Краматорської міської Ради № 127 від
20.02.2013 року. Встановити порядок
зустрічі ОСОБА_5 з ОСОБА_6 кожної неділі
по середам з 17.30 годин до 19.30 годин по
місцю проживання дитини у присутності
матері ОСОБА_4

Рішенням Краматорського міського суду
Донецької області від 31
жовтня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 12 грудня 2013 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права, і ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, з
дотриманням вимог статтями 213, 214, 303, 316
ЦПК України, правильно виходив з того,
що рішення виконкому Краматорської
міської ради про визначення порядку
побачень батька з дитиною прийнято
згідно чинного законодавства, з
урахуванням інтересів, прав, віку і
психологічних особливостей
малолітнього та дійшов обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують та
зводяться до переоцінки доказів.

Оскільки зі змісту касаційної скарги
та оскаржуваних судових рішень не
вбачається порушення судами норм
процесуального права чи неправильного
застосування норм матеріального права,
колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити.

Керуючись статтями 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду
Донецької області від 12 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 12 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. Парінова В.І. АмелінТ.П. Дербенцева