Справа № 761/2014/14-ц
Провадження №2/761/2242/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Юзькової О.Л.,

при секретарях
Іовенко М.В., Звонцовій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Надра» про
неправомірні дії банку, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом та просить визнати дії
ПАТ КБ Надра» у пред'явленні вимоги про
погашення заборгованості за договором
«Автопакет» № ZZZ912402 від 24.10.2008 р.
неправомірними, зобов'язати ПАТ КБ
«Надра» видати позивачу документ, що
свідчить про відсутність
заборгованості за договором та
зобов'язати відповідача внести зміни
до реєстру обтяжень рухомого майна
Державного підприємства
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України про зняття обтяження
на рухоме майно - зареєстрованого на
підставі кредитного договору № ZZZ912402
від 24.10.2008 р. Зазначає, що 24.10.2008 р. між
позивачем та ВАТ КБ «Надра» було
укладено кредитний договір
«Автопакет» № ZZZ912402 за умовами якого
банк надав позичальнику у тимчасове
користування грошові кошти у розмірі 6
138,78 доларів США строком до 21.10.2011 р. за
відсотковою ставкою 15,5 % річних на
придбання автотранспортного засобу.
Сторони обумовили мінімально
необхідний платіж, який має сплачувати
позивач щомісяця, який становить 210,85
доларів США. Спрогнозувавши труднощі у
погашенні кредиту в сумі передбаченій
договором за пропозицією позивача
сторонами було укладено додаткову
угоду № 1 до договору та змінено
кінцеву дату повернення кредиту на
21.10.2013 р. Свої зобов'язання за кредитним
договором ОСОБА_1 виконував належним
чином, про що свідчать відповідні
квитанції. Однак на адресу позивача в
грудні 2012 р. надійшла досудова вимога №
5-3-05080 від 13.11.2012 р. про погашення
заборгованості за кредитним договором
де банком зазначено про порушення
позичальником п. 4.3. договору
висловлена вимога про дострокове
виконання боргових зобов'язань в
повному обсязі. З приводу даної вимоги
позивач звернувся до банку за
отриманням пояснень, проте відповідач
не надав відповідь на звернення
позивача. За таких обставин, сприйнявши
вимогу відповідача за технічну помилку
позивач продовжував виконувати свої
зобов'язання за кредитним договором до
21.10.2013 р. - дня закінчення терміну дії
договору. Так 19.11.2013 р. представник
позивача звернувся до ПАТ КБ «Надра» з
проханням надати довідку про
відсутність заборгованості у ОСОБА_1 за
кредитним договором та закриття
кредиту у зв'язку із фактичним та
повним його поверненням. Однак, 20.11.2013 р.
на адресу поручителя надійшла досудова
вимога від 21.10.2013 р. про погашення
заборгованості у сумі по тілу кредиту 15
283,58 грн., процентів в розмірі 724,41 грн.,
пеня у розмірі 1 808,59 грн., штраф - 1 589,61
грн. Представник позивача вважає, що
ОСОБА_1 не порушував умови кредитного
договору, заборгованість відсутня, а
тому є необхідність у захисті прав
позивача в судовому порядку.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги,
просив задовольнити. Додатково
пояснив, що придбаний транспортний
засіб було передано банку у заставу та
за відсутності заборгованості по
договору обтяження на рухоме майно має
бути знято.

Представник відповідача
заперечував щодо задоволення позову.
Пояснив, що ОСОБА_1 належним чином та в
повному обсязі не виконував взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором, а саме тому і виникла
заборгованість. Надав завірений
розрахунок заборгованості відповідно
до якого станом на 18.10.2013 р. позивач має
сплатити банку: заборгованість по тілу
кредиту - 15 283,58 грн., відсотки за
користування кредитом у розмірі 724,41
грн., пеню за прострочення сплати
кредиту у сумі 1 808,59 грн., штраф за
порушення умов договору - 1 589,61 грн.
Просив відмовити у задоволенні позову,
у зв'язку з його безпідставністю.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Встановлено і не заперечується
сторонами, що 24.10.2008 року між Відкритим
акціонерним товариством комерційний
банк «Надра», правонаступником якого є
ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_1 було укладено
договір «Автопакет» № ZZZ912402 за
умовами якого банк надав позичальнику
у тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення
строковості та платності грошові кошти
у розмірі 6 138,78 доларів США строком до
21.10.2011 р. за відсотковою ставкою 15,5 %
річних на придбання автотранспортного
засобу.

10.02.2009 р. сторонами укладено
додаткову угоду № 1 до договору
«Автопакет» № ZZZ912402 , відповідно до
якої продовжили строк дії останнього
до 21 жовтня 2013 р. та зменшили суму
мінімально необхідного платежу до 92,12
доларів США. Інші умови договору
залишили без змін.

Як вбачається з матеріалів справи
транспортний засіб позивача піддано
обтяженню, про що свідчить витяг про
реєстрацію в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна відповідно до
кредитного договору «Автопакет» №
ZZZ912402 від 24.10.2008 р. Реєстратор: Державне
підприємство «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

13.11.2012 р. представником ПАТ КБ «Надра»
складено досудову вимогу № 5-3-05080, яку
направлено в адресу позивача, про
погашення заборгованості за кредитним
договором укладеним з ОСОБА_1 на
загальну суму 2 445,04 долари США та
дострокове виконання взятих на себе
зобов'язань.

Представник позивача наголошує, що
ОСОБА_1 належним чином та відповідно до
умов договору здійснював необхідні
платежі, про що свідчать квитанції,
копії яких долучено до матеріалів
справи. А тому просить суд визнати дії
відповідача по пред'явленню такої
вимоги неправомірною, зобов'язати
відповідача надати документ про
відсутність заборгованості та внести
зміни до реєстру обтяжень рухомого
майна ДП «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України.

Приписами ст. 16 ЦК України передбачено,
що кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

При цьому ч. 2 ст. 16 ЦК України
встановлено, що способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: 1) визнання права; 2) визнання
правочину недійсним; 3) припинення дії,
яка порушує право; 4) припинення
становища, яке існувало до порушення; 5)
примусове виконання зобов'язання в
натурі; 6) зміна правовідношення; 7)
припинення правовідношення, 8)
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди; 9)
відшкодування моральної (немайнової
шкоди; 10) визнання незаконним рішення,
дії чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Зважаючи на те. що спосіб обраний
представником для захисту прав ОСОБА_1
чинним законодавством не передбачений,
вимоги останнього в частині визнання
дій ПАТ КБ «Надра» щодо пред'явлення
досудової вимоги протиправної та
зобов'язання надати документ про
відсутність заборгованості.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до приписів ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Таким чином, зважаючи на вимоги чинного
законодавства, для банківської
установи відсутні перешкоди для
звернення з вимогою до свого клієнта
щодо відновлення порушеного права.

Положеннями ст.. 60 ЦПК України
встановлено обов'язок кожної сторони
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

В судовому засіданні представником
позивача не наведено як необхідності
внесення змін до реєстру обтяження
рухомого майна так і можливості в
розумінні норм чинного законодавства
зобов'язати вчинити такі дії саме
відповідача.

За таких обставин, вимоги представника
ОСОБА_1 не підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Розподіляючи судові витрати суд
керується положеннями ст. 88 ЦПК
України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
3,11,57,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 15,16 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили в разі
закінчення вищезазначених строків або
якщо його не скасовано після розгляду
справи судом апеляційної інстанції.

Суддя