Провадження № 2/127/1016/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11.03.2014 року Вінницький
міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко
Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника позивача
Журавського О.А.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Вінниці
цивільну справу за позовом виконавчого
комітету Вінницької міської ради до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач виконавчий комітет Вінницької
міської ради звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що
кімната АДРЕСА_1. Обслуговування даного
гуртожитку здійснює МКП «ЖЕК №6».

В ході проведення перевірки було
встановлено, що відповідно до
особового рахунку НОМЕР_1 в кімнаті
АДРЕСА_1 зареєстрований квартиронаймач
- відповідач ОСОБА_2, який згідно акту
МКП «ЖЕК №6» від 09.09.2013 року за вказаною
адресою не проживає. Станом на 14.10.2013
року заборгованість по сплаті
житлово-комунальних послуг по даній
кімнаті складає 2 228,91 грн.

Оскільки, гуртожиток по АДРЕСА_1
належать територіальній громаді м.
Вінниці в особі виконавчого комітету
Вінницької міської ради, тому з метою
захисту своїх прав та інтересів щодо
володіння та розпоряджання належною
йому власністю позивач звернувся до
суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю Журавський О.А.
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, просив суд їх задовольнити,
аргументуючи мотивами, викладеними в
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнав та просив у задоволенні
останніх відмовити. Так, відповідач
ОСОБА_2 суду пояснив, що він працював на
АТ «Завод «Термінал», а тому спільним
рішення адміністрації підприємства та
профкому 14.11.1995 року йому було виділено
кімнату АДРЕСА_1, для проживання.
Відповідач постійно проживав за
вищевказаною адресою, сплачував кошти
за комунальні послуги, в даній кімнаті
знаходяться його особисті речі. Однак з
2002 по 2013 роки у зв'язку з доглядом своєї
хворої матері - інваліда ОСОБА_3, яка
мешкала по АДРЕСА_2, періодично
проживав за місцем її проживання без
реєстрації, а тому вважає позовні
вимоги позивача такими, що не
підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно
та повно з'ясувавши обставини справи,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи, давши їм
оцінку у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
вважає, що позовні вимоги задоволенню
не підлягають з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні об'єктивно
встановлено, що кімната АДРЕСА_1.
Обслуговування даного гуртожитку
здійснює МКП «ЖЕК №6».

Відповідно до особового рахунку НОМЕР_1
МКП «ЖЕК №6» (а.с.4) та відповідно до
довідки з місця проживання про склад
сім`ї та реєстрацію МКП «ЖЕК №6» (а.с.8), в
кімнаті АДРЕСА_1 зареєстрований
квартиронаймач - відповідач по справі
ОСОБА_2 з 18.06.1996 року на підставі ордеру
№246 від 14.11.1995 року, виданого АТ «Завод
«Термінал» (а.с.35).

Згідно акту обстеження житлових умов
сім`ї від 09.09.2013 року комісією у складі
працівника МКП «ЖЕК №6» ОСОБА_4 та
сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6 було
встановлено, що відповідач не проживає
за вищевказаною адресою з 2008 року
(а.с.34).

Відповідно до ст.71 ЖК УРСР при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім`ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім`ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на акт обстеження житлових
умов сім`ї від 09.09.2013 року, яким
встановлено, що відповідач не проживає
за місцем реєстрації; довідку
виконавчого комітету Костянтинівської
сільської ради Липовецького району
Вінницької області від 24.12.2013 року №681,
згідно якої встановлено, що відповідач
з 2000 року постійно проживає АДРЕСА_2,
але без реєстрації (а.с.18); заяву
відповідача адресовану МКП «ЖЕК №6»
від 23.12.2013 року щодо зняття нарахування
комунальних послуг, так як фактично не
проживає у гуртожитку (а.с.19), та на той
факт, що оскільки відповідач не
звертався ні до виконавчого комітету
Вінницької міської ради, ні до МКП «ЖЕК
№16» з приводу та причин своєї
відсутності з жодними заявами, тому є
усі підстави для визнання його таким,
що втратив право на користування
житлом.

Однак, з даними твердженнями
погодитись не можливо з наступних
міркувань.

Відповідно до положень п.4 ч.3 ст.71 ЖК
УРСР жиле приміщення зберігається за
тимчасово відсутнім наймачем або
членами його сім'ї понад шість місяців
у випадку виїзду у зв'язку з виконанням
обов'язків опікуна чи піклувальника -
протягом усього часу виконання таких
обов'язків.

Згідно ч.1 ст.172 СК України дитина,
повнолітні дочка, син зобов`язані
піклуватися про батьків, проявляти про
них турботу та надавати їм допомогу.

Як вбачається з довідки виконавчого
комітету Костянтинівської сільської
ради Липовецького району Вінницької
області від 10.02.2014 року №62 відповідач
ОСОБА_2 дійсно з 2002 по 2013 роки проживав
за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації у
зв'язку з доглядом за хворою
матір'ю-інвалідом ОСОБА_3 (а.с.33), а тому
був вимушений проживати не за місцем
своєї реєстрації.

Окрім того, як вбачається з пояснень
відповідача в судовому засіданні
інтерес до спірної кімнати в
гуртожитку відповідач не втратив,
оскільки в кімнаті знаходяться його
меблі та особисті речі, періодично до
кімнати він приїздить, має намір в
майбутньому здійснити приватизацію
житла, борг за спожиті
житлово-комунальні послуги, що
утворився, він сплачує, що
підтверджується відповідними копіями
квитанцій на суму 116,18 грн. від 01.02.2014
року (а.с.36) та на суму 424,05 грн. від 22.02.2014
року (а.с.41).

Відповідно до ч.3 ст.9 ЖК УРСР ніхто не
може бути обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Тому, суд, оцінивши допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позовна вимога позивача про
визнання відповідача таким, що втратив
право на користування жилим
приміщенням не знайшла свого
підтвердження в судовому засіданні, а
тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.172 СК України, ст.ст.9, 71-72 ЖК України,
ст.ст. 316, 317, 321 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212-215,
218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову виконавчого
комітету Вінницької міської ради до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: