Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі :

Головуючого судді :
Гордійчук С.О.

суддів : Буцяка З.І.,
Григоренка М.П.

при секретарі : Ковальчук
Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Рівному цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 10 лютого
2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Тараканівської сільської ради про
визначення додаткового строку для
подачі заяви на прийняття спадщини.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, що з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги колегія суддів,-

в с т а н
о в и л а :

Рішенням Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 10 лютого
2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до
Тараканівської сільської ради про
визначення додаткового строку для
подачі заяви про прийняття спадщини
відмовлено за безпідставністю.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі позивач вказує на його
незаконність, оскільки суд першої
інстанції не врахував, що відповідно до
ч.3 ст.1272 ЦК України суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини, так як об'єктивною причиною
пропуску строку на прийняття спадщини
є те, що про наявність ощадної книжки
йому не було відомо. Крім того, він та
спадкодавець до дня смерті проживали
разом і він здійснював за матір'ю
догляд.

Просить рішення скасувати і
ухвалити нове рішення яким позов
задовольнити.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
незнання про наявність спадкового
майна у вигляді грошових заощаджень не
є поважною причиною для визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Проте, такого висновку суд дійшов з
порушенням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача
- ОСОБА_2, після якої залишилось
спадкове майно у вигляді грошових
вкладів у Дубенському відділенні
Ощадного банку. (а.с.8)

Спадкоємцями на майно померлої
являлись діти померлої - ОСОБА_1. та
ОСОБА_3

До нотаріальної контори із заявою
про прийняття спадщини у встановлений
законом термін спадкоємці не
звертались.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. За позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30 травня
2008 р. "Про судову практику у справах про
спадкування» особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
відповідно до частини третьої статті
1272 ЦК. Суди відкривають провадження в
такій справі у разі відсутності
письмової згоди спадкоємців, які
прийняли спадщину (частина друга
статті 1272 ЦК), а також за відсутності
інших спадкоємців, які могли б дати
письмову згоду на подання заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини. Відповідачами у такій справі
є спадкоємці, які прийняли спадщину.
При відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Усупереч вимогам ст.ст. 214, 215 ЦПК
України суд першої інстанції на
зазначені положення матеріального і
процесуального закону уваги не
звернув, не вирішив питання про склад
осіб, які братимуть участь у справі, не
перевірив наявність інших спадкоємців,
які прийняли спадщину після смерті
ОСОБА_2, не притягнув їх до участі в
справі в якості відповідачів,
внаслідок чого розглянув справу з
порушенням норм процесуального права.

При цьому, колегія суддів враховує, що
законодавець, виключивши можливість
апеляційного суду скасувати у такому
випадку рішення суду з направленням
справи на новий розгляд, не змінив
положення ст. 303 ЦПК України, згідно з
якою апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
лише в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. І не наділив
апеляційний суд правом скасувати
рішення, після чого, залучивши осіб до
участі у справі, вирішити спір як суд
першої інстанції.

Скасування рішення в такому
випадку не позбавляє права позивача на
пред'явлення позову і до цих осіб.

З огляду на допущені судом
порушення норм процесуального права,
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК
України, ст.1272 ЦК України, колегія
суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Дубенського
міськрайонного суду Рівненської
області від 10 лютого 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Тараканівської сільської ради про
визначення додаткового строку для
подачі заяви на прийняття спадщини
відмовити.

Рішення набирає законної сили
з моменту його проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий :

Судді :