Номер провадження № 22-ц/785/889/14
Головуючий у першій інстанції Мазун
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого-Гірняк Л.А.

Суддів- Доценко Л.І., Процик М.В.

При секретарі - Булгак Х.О.

За участю відповідача-Клименко П.І.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні м. Одесі апеляційну скаргу
ОСОБА_5 на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 04.11.2013 року
по справі за позовом ОСОБА_5 до ПАТ
«Укрсоцбанк»,3-я особа ОСОБА_6,
Національного банку України, приватний
нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_7

-про визнання недійсним кредитного
договору,договору іпотеки та
додаткової угоди до кредитного
договору,

В С Т А Н О В И Л А:

24/03/2011 року до Малиновського районного
суду м. Одеси звернулися ОСОБА_5, ОСОБА_6
з позовом до АКБ "Укрсоцбанк" в особі
відділення №677 Одеської обласної філії
АКБ "Укрсоцбанк", треті особи -
Національний банк України, приватний
нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 1.1., про
визнання кредитного договору,
додаткової угоди до кредитного
договору, іпотечного договору
недійсним, виключення з державного
реєстру іпотек та заборон відчуження
нерухомого майна записів про державну
реєстрацію іпотеки та заборони
відчуження нерухомого майна. В
обґрунтування своїх позовних вимог
позивач ОСОБА_5 зазначав, що 11.07.2007р. між
ним та АКБ «Укрсоцбанк» в особі
відділення № 677 Одеської обласної
філії АКБ "Укрсоцбанк" був укладений
кредитний договір № 2007/38-27/22, згідно
якого йому були надані кредитні
грошові кошти на споживчі цілі у
розмірі 53 000 дол.США, зі сплатою 13,5%
річних, терміном дії до 10.07.2022р. 11.07.2007р.
між ОСОБА_6 та відповідачем був
укладений договір іпотеки, який був
нотаріально посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_8 та зареєстрований в
реєстрі за № 1449. Крім того, 01.05.2009р. між
позивачем та Банком була укладена
додаткова угода №1 до кредитного
договору № 2007/38-27/22, згідно якого були
внесені зміни до кредитного договору
та встановлена нова відсоткова ставка
за користування кредитом на рівні 15%
річних.

Позивач вважає, що відбулося порушення
його прав з боку відповідача, оскільки
Банк не мав законних підстав для
укладення ні кредитного договору, ні
договору іпотеки. Кредитний договір №
2007/38-27/22, згідно якого йому були надані
кредитні кошти на споживчі цілі у
розмірі 53 000 дол.США, є недійсним,
оскільки у Банка була відсутня
індивідуальна ліцензія на
використання іноземної валюти при
здійсненні платежів за вказаним
договором кредиту та на час укладення
спірного кредитного договору з
позивачем, зазначений банк здійснював
свою діяльність лише на підставі
банківської ліцензії, письмового
дозволу та додатку до дозволу, які були
видані йому Національним банком
України.

Посилаючись на вищевикладене, позивач
просив визнати недійсним кредитний
договір № 2007/38-27/22, укладений між АКБ
"Укрсоцбанк" в особі відділення №677
Одеської обласної філії АКБ
"Укрсоцбанк" і ОСОБА_5 11.07.2007р.; визнати
недійсним договір іпотеки від 11.07.2007р.
укладений між ОСОБА_6 та Банком, який
був нотаріально посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_8 11.07.2007р. та
зареєстрований в реєстрі № 1449; визнати
недійсним додаткову угоду № 1 від
21.05.2009р. до кредитного договору 2007/38-27/22,
укладеного між відповідачем та ОСОБА_5
11.07.2007р.; в порядку застосування
недійсності договору іпотеки,
укладеного між ОСОБА_6 та Банком від
11.07.2007р. - виключити з Державного
реєстру іпотек запис за номером 1449 від
11.07.2007р. про державну реєстрацію
Договору іпотеки від 11.07.2007р.; виключити
з Державного реєстру заборон на
відчуження об'єктів нерухомого майна
запис без № від 11.07.2007р. про державну
реєстрацію заборони відчуження
нерухомого майна за Договором іпотеки
від 11,07.2007р.

05.12.2011р. до суду надійшла позовна заява
ОСОБА_6 в порядку ст.123 ЦПК України про
визнання іпотечного договору
недійсним, виключення з державного
реєстру іпотек та заборони відчуження
нерухомого майна записів про державну
реєстрацію іпотеки та заборони
відчуження нерухомого майна, в якій в
якості відповідачів вказаний ОСОБА_5

05.06.2012 р. до суду надійшли зміни до
позовних вимог ОСОБА_6, де вона просить
визнати недійсним іпотечний договір
від 11.07.2007 року укладений між нею та АКБ
"Укрсоцбанк" в особі відділення №677
Одеської обласної філії АКБ
"Укрсоцбанк", який посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
11.07.2007 року та зареєстрований в реєстрі
за № 1449. Застосувати наслідки
недійсності іпотечного договору, а
саме: виключити з Державного реєстру
іпотек запис № 1449 від 11.07.2007 року про
державну реєстрацію іпотечного
договору від 11.07.2007 року; виключити з
державного реєстру заборону на
відчуження квартири АДРЕСА_1.

11.09.2012р. ухвалою суду виділено в
самостійне провадження з присвоєнням
нового номеру у порядку черговості
відповідної обліково-статистичної
картки позовну заяву ОСОБА_6 до АКБ
"Укрсоцбанк" в особі відділення №677
Одеської обласної філії АКБ
"Укрсоцбанк", треті особи - орган опіки
та піклування Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради,
приватний нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_8, про
визнання іпотечного договору
недійсним, а також про застосування
наслідків його недійсності.

Рішенням Малиновського районного
суду м. Одеси від 04.11.2013 року позовні
вимоги ОСОБА_5 до ПАТ «Укрсоцбанк», 3-я
особа ОСОБА_6, Національного банку
України, приватний нотаріус Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
про визнання недійсним кредитного
договору, договору іпотеки та
додаткової угоди до кредитного
договору залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування рішення суду з
ухваленням нового, про задоволення
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зокрема
посилається на ті ж обставини що і в
позовній заяві та на відсутність
ліцензії щодо видачі кредиту в
іноземній валюті.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Позивач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи сповіщений належним чином.

В силу ст. 305 ч.2 ЦПК України, судова
колегія вважає можливим розглянути
справу за їх відсутністю.

Відмовляючи в заявлених вимогах,
районний суд виходив з того, що АКБ
«Укрсоцбанк» отримав від НБУ
банківську ліцензію № 5 на право
здійснювати банківські операції, в
тому числі щодо розміщення залучених
коштів від свого імені, на власних
умовах та власний ризик, та письмовий
Дозвіл № 5-2 від 29 грудня 2001 р. на право
здійснювати операції з валютними
цінностями, що є генеральною ліцензією
на здійснення валютних операцій згідно
з Декретом КМУ «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю»,
тому використання АКБ «Укрсоцбанк» і
позичальником іноземної валюти як
засобу платежу за Кредитним договором
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Судова колегія погоджується з
таким судженням суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що
11.07.2007 року між відповідачем ОСОБА_5 та
АКБ «Укрсоцбанк» був укладений
договір про надання кредиту № 2007/38-27/22,
до умов якого АКБ «Укрсоцбанк»
зобов'язався надати ОСОБА_5 у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення строковості, платності та
цільового характеру використання
грошові кошти в сумі 53 000 дол.США, з
графіком повернення кредиту
передбаченим п. 1.1.1 Договору кредиту та
кінцевим терміном повернення кредиту
10.07.2022р. зі сплатою 13,5 відсотків річних.
Вказаний договір від імені банку було
підписано начальником відділення №677
Одеської обласної філії АКБ
«Укрсоцбанк» ОСОБА_10, яка діяла на
підставі довіреності від імені АКБ
«Укрсоцбанк» від 21.05.2007р., строком дії
до 31.12.2007р.

11.07.2010р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6
укладено іпотечний договір (з майновим
поручителем), відповідно до умов якого
остання передала в іпотеку банку
квартиру АДРЕСА_1.

21.05.2009р. між ОСОБА_5 та АКБ «Укрсоцбанк»
було укладено додаткову угоду про
внесення змін до кредитного договору №
2007/38-27/22 від 11.07.2007р.

Матеріалами справи підтверджено, що
Банк виконав свої зобов'язання за
Договором кредиту, відповідно до п.3.1.1
цього Договору, відкрив позичковий
рахунок та надав суму кредиту за заявою
ОСОБА_5

Згідно з частиною 1 статті 638 та
частиною 1 статті 640 ЦК України договір
є укладеним з моменту досягнення в
належній формі згоди з усіх істотних
умов договору.

Законодавець пов'язує момент укладення
договору з моментом передання грошей у
випадку укладення договору позики
(стаття 1046 ЦК України). Однак кредитний
договір, спір щодо якого вирішується у
справі, є укладеним з моменту
досягнення його сторонами у письмовій
формі згоди з усіх істотних умов
договору.

Судова колегія погоджується з
висновком районного суду, що будь-які
посилання позивача не може бути
підставою для визнання кредитного
договору недійсним, оскільки кредитний
договір є укладеним з моменту
досягнення його в письмовій формі
згоди з усіх істотних умов договору.
Правове значення для вирішення питання
про визнання кредитного договору
недійсним має додержання його
сторонами вимог закону саме при його
укладанні, а не виконанні.

Відповідно до ч. З ст. 533 ЦК України
використання іноземної валюти, а також
платіжних документів в іноземній
валюті при здійсненні розрахунків на
території України за зобов'язаннями
допускається у випадках, порядку та на
умовах, встановлених законом;
виконання зобов'язань, виражених в
іноземній валюті, здійснюється
відповідно до закону. Тобто, закон
допускає вираження зобов'язання та
його виконання в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» коштами
є гроші у національній або іноземній
валюті чи їх еквівалент. Таким чином,
відповідно до положень Закону України
«Про банки і банківську діяльність»
банк на підставі банківської ліцензії
має право здійснювати кредитування в
іноземній валюті.

Право на розміщення залучених коштів
від свого імені, на власних умовах та на
власний ризик (тобто здійснення
кредитних операцій) АКБ «Укрсоцбанк»
мало на підставі Банківської ліцензії
Національного банку України № 5 від
29.12.2001р., письмового Дозволу № 5-2 від 29
липня 2003 року та додатку до нього.

З ст. ст. 524, 533 ЦК України випливає, що
грошове зобов'язання має бути виражене
та виконане у гривнях; сторони можуть
визначати грошовий еквівалент
зобов'язання в іноземній валюті, а якщо
у зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті в гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом;
використання іноземної валюти, а також
платіжних документів в іноземній
валюті при здійсненні розрахунків на
території України за зобов'язаннями
допускається у випадках, порядку та на
умовах, визначених законом.

Таким чином, районний суд прийшов до
правильного висновку ,що закон
дозволяє використовувати іноземну
валюту при виконанні грошових
зобов'язань, відповідно до закону.
Згідно ст. 5 Декрету КМУ «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю» Національний банк України
видає індивідуальні і генеральні
ліцензії на здійснення валютних
операцій, які підпадають під режим
ліцензування згідно з цим Декретом.
Генеральні ліцензії видаються
комерційним банкам та іншим фінансовим
установам України, національному
оператору поштового зв'язку на
здійснення валютних операцій, що не
потребують індивідуальної ліцензії, на
весь період дії режиму валютного
регулювання. Національним банком
України прийнято Положення про порядок
видачі банкам банківських ліцензій,
письмових дозволів та ліцензій на
виконання окремих операцій,
затверджених постановою Правління НБУ
від 17 липня 2001 р. № 275, відповідно до п.
5.3. якого письмовий дозвіл на
здійснення операцій з валютними
цінностями є генеральною ліцензією на
здійснення валютних операцій згідно з
Декретом КМУ «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю» від
19.02.1993 р. за № 15-93. Відповідно до п. 2.3.
зазначеного Положення за умови
отримання письмового дозволу
Національного банку України б ''и мають
право здійснювати операції з валютними
цінностями по залученню та розміщенню
іноземної валюти на валютному ринку
України. Оскільки АКБ «Укрсоцбанк»
отримав банківську ліцензію та дозвіл
Національного банку України на
здійснення операцій з валютними
цінностями, він має право на постійній
основі здійснювати операції з
розміщення іноземної валюти.

АКБ «Укрсоцбанк» отримав від НБУ
банківську ліцензію № 5 на право
здійснювати банківські операції, в
тому числі щодо розміщення залучених
коштів від свого імені, на власних
умовах та власний ризик, та письмовий
Дозвіл № 5-2 від 29 грудня 2001 р. на право
здійснювати операції з валютними
цінностями, що є генеральною ліцензією
на здійснення валютних операцій згідно
з Декретом КМУ «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю»,
тому використання АКБ «Укрсоцбанк» і
позичальником іноземної валюти як
засобу платежу за Кредитним договором
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Крім того, районний суд правильно
послався на позицію викладену у ч. 10
Постанови № 5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», в якій
роз'яснено законність укладення
кредитних договорів фінансовими
установами в іноземній валюті у
випадках та порядку, передбачених
чинним законодавством.

Стаття 625 ЦК України прямо вказує, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами, оскільки це прямо
передбачено статтею 629 ЦК України.

Статтями 6, 627 Цивільного Кодексу
України від 16.01.2003 року передбачено, що
сторони є вільними в укладанні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства
згідно ст. 628 ЦК України.

Виходячи з вищезазначеного районний
суд правильно визнав, що підписанням
кредитного договору позичальник
свідчив, що повністю розуміє всі умови
договору, свої права та обов'язки за
договором і погоджується з ними.

За таких обставин, судова колегія
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Керуючись ст.ст.308,315,317,319 ЦПК України,
судова колегія

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 04.11.2013 року залишити без
змін

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
на протязі 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Голодуючий суддя -
Л.А.Гірняк

Судді
Л.І.Доценко

М.В.Процик