Київський районний суд м. Одеси
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/1059/14-ц
Провадження № 2/520/3084/14
07.03.2014 року Київський районний суд м.
головуючого - судді Огренич І.В.
при секретарі - Камінській О.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3 про визнання договору недійсним
та скасування і вилучення записів щодо
ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги,
просить визнати договір іпотеки від 30
березня 2013 року серія та номер № 192,
укладений між іпотекодержателем,
ОСОБА_3 та іпотекодавцем, ОСОБА_2
недійсним, скасувати та вилучити
записи щодо обтяження, здійснені 30
березня 2013 року та внесені державним
реєстратором - приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, а саме: реєстрацію
договору іпотеки № 192 (номер запису 506340)
щодо об'єкту нерухомості -
домоволодіння житловий будинок з
господарською будівлею, загальною
площею 721,6 м кв у АДРЕСА_1, рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, індексний номер 1272114 від
30.03.2013 року та номер запису 506290 щодо
об'єкту нерухомості - земельної ділянки
у АДРЕСА_1; рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
(заборона на нерухоме майно)та запис
про державну реєстрації обтяження
номер 506210 від 30.03.2013 року відносно
об'єкту нерухомості - земельної ділянки
у АДРЕСА_1; рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
(заборона на нерухоме майно) та запис
про державну реєстрації обтяження
номер 506322 від 30.03.2013 року відносно
житлового будинку з господарською
будівлею, загальною площею 721,6 м кв у
АДРЕСА_1). При цьому позивачка
посилається на те, що відповідно до
Державного акту про право власності на
земельну ділянку від 01 липня 2002 року їй
належить земельна ділянка, площею 0.0400
га. розташована за адресою: АДРЕСА_1,
рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 30 листопада 2011 року за ОСОБА_1
також визнано право власності на
земельну ділянку площею 0,0900 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1 на якій
розташотаний; житловий будинок
відповідачки. 30 березня 2013 року ОСОБА_2
уклала з ОСОБА_3 договір іпотеки №192, у
зв'язку з чим, приватним нотаріусом
ОСОБА_4 було внесено до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
запис про обтяження житлового будинку,
з господарською будівлею, загальною
площею 721, 6 м кв, житловою площею 309, 1 кв.
м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
та земельну ділянку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Позивачка вважає, що
необхідно визнати договір іпотеки від
30 березня 2013 року № 192 недійсним, у
зв'язку з тим, що він був укладений на
підставі неправомірних документів, а
тому запис про обтяження нерухомого
майна, яким накладено заборону на
нерухоме майно (домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1. а також земельну
ділянку за тією ж адресою) також
підлягає скасуванню, у зв'язку з чим
реєстрація права власності значеного
вище майна за ОСОБА_2, здійснена 30
березня 2013 року приватним нотаріусом
одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 - підлягає скасуванню, а
відповідний запис вилученню, а тому
вона вимушена звернутись до суду з
даним позовом.

У судовому засіданні позивачка
уточнені позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені в заяві, просила їх
задовольнити.

Відповідачка та третя особа у судове
засідання не з'явились, повідомлялись
належним чином, про причини неявки до
суду не повідомили, в зв'язку з чим. суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст.224
ЦПК України.

Вислухавши позивачку, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 30
березня 2013 року відповідачка уклала з
ОСОБА_3 договір іпотеки №192, у зв'язку з
чим, приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
було внесено до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно запис
про обтяження житлового будинку, з
господарською будівлею, загальною
площею 721,6 кв.м., житловою площею 309, 1 кв.
м.. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
та земельну ділянку у АДРЕСА_1.

На підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку від 31
жовтня 2012 року ОСОБА_1 є власником
земельної ділянки площею 0.0400 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі Державного акту на право
приватної власності на землю від 01
липня 2002 року ОСОБА_2 була власником
земельної ділянки площею 0,0900 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1. Однак,
рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 30 листопада 2011 року, яке
набрало законної сили, були задоволені
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_2
про визнання права власності та
визнано за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0,0900 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Приморського райсуду м.Одеси
від 14 лютого 2014 року визнано незаконним
та скасовано свідоцтво про право
власності від 27 вересня 2012 року, видане
виконавчим комітетом Одеської міської
ради на ім'я ОСОБА_2 на житловий будинок
літ. «А», загальною площею 721,6 кв.м.,
житловою площею 309,1 кв.м., гаражу літ.
«Б», відображених у технічному
паспорті від 16.07.2012 року у АДРЕСА_1, а
також скасовано рішення державного
реєстратора - приватного нотаріуса
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про державну реєстрацію
прав та їх обмежень від 30.03.2013 року за
індексним номером 1269238.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
ті самі особи або особа, щодо якої
встановлені ці обставини.

Статтею 391 ЦК України визначено, що
власник має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження майном.

Відповідно до ст. 373 ЦК України власник
земельної ділянки має право
використовувати її на свій розсуд
відповідно до її цільового
призначення.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено,
що підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України
«Про іпотеку» іпотека припиняється у
разі визнання іпотечного договору
недійсним.

Наслідком визнання іпотечного
договору недійсним є припинення
іпотеки, що згідно ст. 26 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» є
підставою для скасування відповідного
запису в Державному реєстрі прав.

На підставі викладеного, відповідні
записи в Державному реєстрі іпотек та
Державному реєстрі заборон відчуження
нерухомого майна, внесені у зв'язку із
укладанням іпотечного договору,
підлягають скасуванню на підставі ст. 17
Закону України «Про іпотеку» та ст. 26
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

При таких обставинах, суд вважає
уточнені позовні вимоги ОСОБА_1
обгрунтованими, доведеними та
підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212,213,215,218,224-226 ЦПК
України, ст.ст.203. 215, 373. 391 ЦК України,
Законом України «Про іпотеку», суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати договір іпотеки від 30 березня
2013 року серія та номер № 192. укладений
між іпотекодержателем, ОСОБА_3, ІПН
НОМЕР_1 та іпотекодавцем, ОСОБА_2, ІПН
НОМЕР_2 -недійсним.

Скасувати та вилучити записи щодо
обтяження, здійснені 30 березня 2013 року
та внесені державним реєстратором -
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
а саме:

реєстрацію договору іпотеки № 192 (номер
запису 506340) щодо об'єкту нерухомості -
домоволодіння житловий будинок з
господарською будівлею, загальною
площею 721,6 м кв у АДРЕСА_1, рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, індексний номер 1272114 від
30.03.2013 року та номер запису 506290 щодо
об'єкту нерухомості - земельної ділянки
у АДРЕСА_1;

рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень (заборона на нерухоме
майно)та запис про державну реєстрації
обтяження номер 506210 від 30.03.2013 року
відносно об'єкту нерухомості -
земельної ділянки у АДРЕСА_1;

рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень (заборона на нерухоме
майно) та запис про державну реєстрації
обтяження номер 506322 від 30.03.2013 року
відносно житлового будинку з
господарською будівлею, загальною
площею 721,6 м кв у АДРЕСА_1).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя
Огренич І. В.