У Х В А Л А

Іменем України

04 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Кожух
О.А.

суддів - Леска В.В.,
Чужі Ю.Г.

при секретарі - Пудак О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
ОСОБА_1 на рішення Воловецького
районного суду від 9 грудня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до
Воловецької селищної ради
Воловецького району про визнання права
власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 у вересні 2013 року звернулася в
суд з позовом до Воловецької селищної
ради, в якому просила визнати за нею
право власності на земельну ділянку
для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
розміром 0,1342 га. по АДРЕСА_1. Позов
мотивовано тим, що позивачка є
власником житлового будинку за
вказаною адресою і рішенням
Воловецької селищної ради №448 від
07.05.2008 їй було надано дозвіл на
складання проекту землеустрою на
земельну ділянку розміром 0, 07 га, що не
є достатнім для обслуговування
нерухомого майна, яке знаходиться на
даній ділянці. Посилаючись на
положення ст. 377 ЦК України, ст. ст. 121, 152
ЗК України, просила задовольнити позов.

Рішенням Воловецького районного суду
від 9 грудня 2013 року у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду першої інстанції скасувати і
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача рішення суду
просив залишити без змін.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в
судове засідання не з"явились, про час і
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштого
відправлення (а.с. 79,80). Представник
апелянта надіслав клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відрядженням. Зважаючи на те, що
позиція апелянта суду відома, оскільки
викладена у позовній заяві та в
апеляційній скарзі, доказів поважності
причин неявки в судове засідання
представником позивача не надано,
судова колегія вважала за можливе
розглянути справу за відсутності
апелянта та його представника. Крім
того, неявка в судове засідання
представника не є поважною причиною
неявки самої позивачки. Відповідно до
ч. 2 ст. 305 ЦПК України, справа розглянута
за відсутності осіб, які не з'явились в
судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обгрунтованість рішення
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. ст. 11, 59, 60 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень; обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засо бами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування. Апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстан ції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції (ст. 303 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачці на праві приватної власності
відповідно до договору дарування
належить будинок АДРЕСА_1 (а.с.5).

У квітні 2008 року ОСОБА_1 звернулась до
Воловецької селищної ради із заявою
про передачу їй у власність земельної
ділянки по АДРЕСА_1, в кількості 0,07 га.,
та в урочищі «Симчинята» 0,10 га (а.с.47).
Рішенням тринадцятої сесії
Воловецької селищної ради п'ятого
скликання №448 від 07.05.2008 ОСОБА_1 на
підставі її заяви, надано дозвіл на
складання проекту землеустрою (у
власність) земельних ділянок розміром
0,07 га по АДРЕСА_1 для обслуговування
житлового будинку, підсобних приміщень
та споруд, та розміром 0,10 га. в урочищі
«Симчинята» для ведення особистого
селянського господарства (а.с.57).

За змістом ст. ст. 116, 118, 122 ЗК
України (в редакції що діяла на час
звернення позивача до селищної ради із
заявою) громадяни набували права
власності на земельні ділянки із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування, або державних органів
приватизації, або центрального органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом, за заявою,
поданою до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

Такий же порядок набуття права
власності на землю передбачений і
діючою редакцією Земельного кодексу
України.

Позивачем до Воловецької
селищної ради, уповноваженої приймати
рішення про передачу земельної ділянки
у власність у смт. Воловець, було подано
заяву про передачу їй у власність
земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку, підсобних приміщень
та споруд площею 0,07 га., і відповідне
рішення щодо складання проекту
землеустрою було прийнято. Доказів
того, що Воловецькою селищною радою
було відмовлено у передачі позивачу у
власність земельної ділянки площею 0,1342
га. - немає.

Таким чином, оскільки не було дотримано
визначений Земельним кодексом України
порядок приватизації земельної
ділянки площею саме 0,1342 га., підстав для
визнання за ОСОБА_1 права власності на
земельну ділянку такою площею в
судовому порядку - немає.

Зважаючи на викладене, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції
правомірно відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_1, рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування - немає. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують. Відповідно до ст. 308 ЦПК
України, апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Керуючись ст. ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст.
308, 313, п.1 ст. 314, 316 , 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Воловецького районного суду
від 9 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
шляхом подачі касаційної карги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуюча :

Судді