Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 березня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу Дніпропетровської області у
складі: головуючого - судді Борис О.Н.,
при секретарі: Хазієвій Т.В., за участю
позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду міста Кривого Рогу цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод
в користуванні власністю - визнання
особи втратившою право користування
житлом та зняття з реєстраційного
обліку, третя особа Жовтневий районний
відділ м. Кривого Рогу Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовною
заявою, в якій просять усунути їм
перешкоди у користуванні квартирою
АДРЕСА_1, шляхом зняття ОСОБА_4 з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

В обґрунтування заявлених вимог
позивачі вказали, що на праві спільної
власності їм належить квартира
АДРЕСА_1. У 2005 році у вказаній квартирі
була зареєстрована відповідачка, яка
на той час приходилась співмешканкою
позивача - ОСОБА_2 У червні 2012 року,
відповідачка зібравши свої особисті
речі, виїхала з спірної квартири. З
вказаного часу відповідач у спірному
помешканні не проживає, її реєстрація
тягне нарахування комунальних послуг,
на оплату яких відповідач кошти не
надає. У добровільному порядку
відповідач також відмовляється
знятись з реєстраційного обліку, що для
відповідачів є обтяжуючим фактором.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у
повному обсязі, просили задовольнити,
посилаючись на підстави викладені у
позові. При цьому вказали, що не
заперечують проти ухвалення по справі
заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явилась, про день, час та місце
розгляду справи належним чином
сповіщена, що підтверджено письмовими
матеріалами справи, про причину не явки
не повідомила. Суд, вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Представник Жовтневого районного
відділу міста Кривого Рогу Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровської
області надав заяву про розгляд справи
у його відсутність, просив прийняти
рішення згідно чинного законодавства.

Суд, заслухавши позивачів, свідків,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши надані докази, вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню. До такого висновку суд
приходить на підставі наступного.

Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Матеріалами справи встановлено.

Згідно свідоцтва про право власності №
Ж 492 видане 12 квітня 2001 року, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 являються власниками квартири
АДРЕСА_1 що підтверджено копією
свідоцтва про право власності (а.с. 14).
За вказаною адресою значаться
зареєстрованими: позивачі - ОСОБА_1,
ОСОБА_2, відповідач - ОСОБА_4, та
малолітній ОСОБА_5, що підтверджено
довідкою КП «ЖЕО № 31» (а.с. 17).

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася
17.07.1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР
від 17.07.1997 року «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до
Конвенції», закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд, учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК
України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею. Незалежно від
волі інших осіб. Власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном, ч. 1 ст. 317
цього Кодексу.

Як встановлено у судовому засіданні,
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у
зареєстрованому шлюбі, який рішенням
Жовтневого районного суду міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 21 лютого 2013 року розірваний
(а.с. 15). Відповідач перебуваючи у
фактичних шлюбних відносинах з
позивачем ОСОБА_2, у 2005 році була
зареєстрована у АДРЕСА_1.

З акту, який міститься в матеріалах
справи (а.с. 13) встановлено, що мешканці
будинку № 59 підтверджують факт
непроживання ОСОБА_4 з червня 2012 року в
квартирі АДРЕСА_1. Підписи мешканців
будинку засвідчені майстром дільниці
ТОВ «Дом. Ком».

Відповідно до вимог частини 2 ст. 405 ЦПК
України член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_6, ОСОБА_7, кожен окремо вказали
суду, що вони є сусідками позивачів.
Позивач ОСОБА_2 перебував у шлюбі з
відповідачкою ОСОБА_4, після розірвання
шлюбу, вони перестали разом мешкати і в
літку 2012 року, ОСОБА_4 зібравши свої
речі виїхала разом з сином з квартири
позивачів. При цьому вказали, що з боку
позивачів примусу на відповідача не
було, ОСОБА_4 виїхала з квартири
добровільно.

У суду немає підстав ставити під сумнів
показання свідків і таких доказів суду
не надано.

Вимогами ст. 391 ЦК України закріплено
право власника майна вимагати усунення
перешкод у здійснені ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Таким чином, фактичні дані свідчать про
обрання відповідачем іншого місця
постійного проживання, відповідач
ОСОБА_4 втратила інтерес до спірного
майна як до місця свого проживання.
Таким чином, суду не надано доказів
щодо поважності причин немешкання
відповідача у квартирі АДРЕСА_1.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач не проживає у спірній
квартирі понад одного року, обставин на
підтвердження поважності причин такої
відсутності відповідача судом не
встановлено. Участі в утриманні
квартири відповідач не приймає,
комунальні платежі не оплачує, його
особисті речі в квартирі не
зберігаються, до квартири він не
повертається, вселитися не намагалася.
Наявність реєстрації відповідача у
квартирі позивачів позбавляє їх
можливості здійснювати свої права як
власників у повному обсязі, крім того є
підставою для нарахування додаткових
витрат по комунальним послугам.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Таким чином, вимоги позивачів про
зобов'язання третьої особи зняти з
реєстраційного обліку відповідача у
квартирі не ґрунтуються на нормах
чинного законодавства, оскільки
обов'язок у третьої особи по зняттю
особи з реєстраційного обліку за
рішенням суду виникає після набрання
вказаним рішенням законної сили.

Ґрунтуючись на вищевказаному,
аналізуючи зібрані в справі докази,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають частковому
задоволенню.

Судові витрати, відповідно до вимог ст.
88 ЦПК України, необхідно стягнути з
відповідача на користь позивачів в
рівних частинах по 114 грн. 70 коп. на
кожного.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 10,11,60, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України,
ст. 150, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні власністю - визнання
особи втратившою право користування
житлом та зняття з реєстраційного
обліку, третя особа Жовтневий районний
відділ м. Кривого Рогу Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перешкоди в користуванні власністю
квартирою АДРЕСА_1 Дніпропетровської
області та визнати втратившою право
користування квартирою АДРЕСА_1
Дніпропетровської області ОСОБА_4.

В решті частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 судовий збір по 114, 70 гривень
кожному.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. Повторне
заочне рішення позивач та відповідач
можуть оскаржити в загальному порядку,
встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржено з
загальному порядку, встановленому цим
Кодексом. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення
починається відраховуватись з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя: О. Н. Борис