Справа № 619/2048/12
Провадження № 2/288/4/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року
смт.
Попільня

Попільнянський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

при секретарі - Горовій
І.В.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Попільня
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, треті особи: Миролюбівська
сільська рада, Попільнянського району,
Житомирської області, Відділ
держкомзему Попільнянської районної
державної адміністрації, Комунальне
підприємство «Бердичівське міжміське
бюро технічної інвентаризації» про
поділ земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в своїй позовній заяві
вказує, що 15.07.1995 року вона
зареєструвала шлюб з відповідачем,
20.08.2010 року даний шлюб було розірвано.

За час проживання у шлюбі вони
побудували спільний будинок в АДРЕСА_1.
Земельна ділянка, яка виділена для
будівництва в 1996 році була передана їм
у власність. Право власності на
земельну ділянку було оформлене на її
чоловіка ОСОБА_5

29.11.2011 року, після розірвання
шлюбу, вони розділили спільний будинок
на дві частини, квартира №? 1 належить
їй, а квартира № 2 належить відповідачу
ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3 після
розірвання шлюбу звернувся до
Миролюбівської сільської ради із
заявою про надання йому дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою з подальшою
приватизацією земельної ділянки, на
якій побудовано їх спільний будинок.

23.11.2010 року Миролюбівська
сільська рада прийняла рішення про
надання йому дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо передачі у власність земельної
ділянки та складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку ОСОБА_3 орієнтовною
площею 0,46 га, в тому числі 0,25 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, та 0,21 га для ведення
особистого селянського господарства,
які знаходяться за вищевказаною
адресою, позивачка такої можливості
позбавлена.

Після розподілу будинку
відповідач в 2012 році оформив документи
на право власності на земельну ділянку,
на якій розташований їх будинок, в тому
числі і квартира позивачки. Після
приватизації земельної ділянки ОСОБА_3
частина будинку і надвірні будівлі, які
належать позивачці, знаходяться на
земельній ділянці яка є власність
ОСОБА_3

Позивачка звернулася до органів
БТІ, щоб оформити добудову своєї
частини будинку, але їй було відмовлено
тому, що земельна ділянка, на якій
розташована її частина будинку не
належить їй .

Позивачка просить розділити
земельну ділянку, яка у 1996 році надана
сільською радою у власність ОСОБА_3, та
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
відповідно розміщенню частин будинку
кожного із власників та наданої схеми
розподілу та стягнути судові витрати.

Позивачка та її представник
ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали повністю та просили
розділити земельну ділянку відповідно
до висновку експерта № 179/13 від 21
березня 2013 року за третім варіантом та
додатковим варіантом судової
земельно-технічної експертизи №206/13
від 11 липня 2013 року.

Відповідач та його представник
ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнали, заперечують проти їх
задоволення.

Представники третіх осіб
Миролюбівської сільської ради, Відділу
Держкомзему Попільнянської РДА та КП
«Бердичівське МБТІ» в судове засідання
не з'явилися, надали до суду заяви, в
яких просили справу розглядати без їх
участі, позовні вимоги визнають в
повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, їх
представників, дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Сторони з 15.07.1995 року по 20.08.2010
року перебували в зареєстрованому
шлюбі.

Під час перебування в
зареєстрованому шлюбі подружжя ОСОБА_4
побудували будинок та рішенням
Миролюбівської сільської ради,
Попільнянського району, Житомирської
області № 22 від 29.08.1996 року ОСОБА_3
передано у власність земельну ділянку,
на якій розташований даний будинок
загальною площею 0,46 га.

ОСОБА_1 20 серпня 2010 року розірвала
шлюб з ОСОБА_3, що підтверджується
рішенням Попільнянського районного
суду від 20.08.2010 року. (а.с. 8).

Відповідно до ст. 115 СК України,
документом що засвідчує факт
розірвання шлюбу, є рішення суду про
розірвання шлюбу, яке набрало законної
сили.

Згідно рішення Миролюбівської
сільської ради Попільнянського району
Житомирської області 2 сесії 6
скликання від 23.11.2010 року надано дозвіл
ОСОБА_3 на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
передачі у власність земельної ділянки
та складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку площею 0,46 га, в тому
числі: 0,25 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та 0,21
га для ведення особистого селянського
господарства (а.с.53).

Рішенням Миролюбівської
сільської ради Попільнянського району
Житомирської області 10 сесії 6
скликання від 06.12.2011 року затверджено
технічну документацію та передано
ОСОБА_3 у власність земельну ділянку
площею 0,2500 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд та
земельну ділянку площею 0,2100 га для
ведення особистого селянського
господарства (а.с.73).

На підставі рішення
Миролюбівської сільської ради від
06.12.2011 року видано ОСОБА_3 державний акт
Серія ЯМ №513841 від 23.04.2012 року на право
власності на земельну ділянку площею
0,2500 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, а
також державний акт Серія ЯМ №513842 від
23.04.2012 року на право власності на
земельну ділянку площею 0,2100 га для
ведення особистого селянського
господарства (а.с.45,46).

29 листопада 2011 року
Попільнянським районним судом
Житомирської області визнано мирову
угоду укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
згідно якої між ними було розділено
будинок в АДРЕСА_1 виділивши ОСОБА_1
квартиру № 1, а ОСОБА_3 - квартиру № 2.
(а.с. 9).

Як вбачається з витягу про
державну реєстрацію виданого КП
«Бердичівським МБТІ» 04.12.2012 року,
ОСОБА_1 на підставі мирової угоди від
29.11.2011 року оформила право власності та
є власником квартири АДРЕСА_1. (а.с. 139).

Також згідно технічного
паспорту на садибний (індивідуальний)
житловий будинок виданий 13.11.2012 року,
ОСОБА_1 є власником квартири № 1, а
ОСОБА_3 власником квартири № 2, які
знаходяться за вищевказаною адресою.
(а.с.140-143).

Судовий експерт ОСОБА_6
визначила розмір ідеальних часток
згідно ухвали суду від 29.11.2011 року по
мировій угоді, а саме розмір ідеальної
частки ОСОБА_1 - 53/100, а ОСОБА_3 - 47/100
ідеальних часток домоволодіння, яке
знаходиться в АДРЕСА_1. (а.с. 168).

Відповідно до ст. 377 Цивільного
Кодексу України, до особи, яка набула
право власності на житловий будинок,
будівлю або споруду, переходить право
власності, право користування на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
землевласника (землекористувача).

Частиною 4 ст. 120 Земельного
Кодексу України, у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду кількома особами право на
земельну ділянку визначається
пропорційно до часток осіб у праві
власності жилого будинку, будівлі або
споруди.

Згідно п. 18-2 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004
року «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», відповідно до
положень статей 81,116 ЗК України окрема
земельна ділянка, одержана
громадянином у період шлюбу в приватну
власність шляхом приватизації, є його
особистою власністю, а не спільною
сумісною власністю подружжя, оскільки
йдеться не про майно, нажите подружжям
у шлюбі, а про одержану громадянином
счастку із земельного фонду. Якщо на
земельній ділянці знаходиться будинок,
будівля, споруда, що є спільною
сумісною власністю подружжя, то у разі
поділу будинку, будівлі, споруди між
подружжям та виділу конкретної частини
будинку, будівлі, споруди до особи, яка
не мала право власності чи
користування земельною ділянкою
переходить це право у розмірі частки
права власності у спільному майні
будинку, будівлі, споруди у
відповідності до статей 120 ЗК та 377 ЦК
України.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 57 СК
України особистою приватною власністю
дружини, чоловіка є земельна ділянка,
набута нею, ним за час шлюбу внаслідок
приватизації земельної ділянки, що
перебувала у її, його користуванні, або
одержана внаслідок приватизації
земельних ділянок державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ, організацій, або
одержана із земель державної і
комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
Земельним кодексом України.

Право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав - ст. 125 ЗК України.

Виходячи з положень ст. ст. 116, 121
ЗК України кожен громадянин має право
на отримання земельної ділянки у
визначених розмірах безоплатно у
власність. При цьому це право є
персоніфікованим і не може відноситися
до спільної власності незалежно від
того коли відбулася приватизація
земельної ділянки.

Таким чином, не підлягає поділу
земельна ділянка площею 0,2100 га для
ведення особистого селянського
господарства. Крім того, дана земельна
ділянка надана відповідачу у власність
після розірвання шлюбу.

Отже, у зв'язку з перебуванням на
спірній земельній ділянці жилого
будинку, який є спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_3 та поділом
його на дві рівні частини, в такому
співвідношенні підлягає поділу і
земельна ділянка для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.

За ухвалою суду була проведена
експертиза, згідно висновку судової
земельно-технічної експертизи № 179/13
від 21 березня 2013 року експертом
запропоновано три варіанти поділу
земельної ділянки відповідно до
належних сторонам часток у праві
власності на спільне домоволодіння,
враховуючи місце розташування
будівель і споруд їх безперешкодне
обслуговування та користування ними.

Сторони визначились з третім
варіантом розподілу експертизи, але
відповідач не погодився з даним
варіантом, оскільки даний розподіл
вказує на спільне користування певною
земельною ділянкою, а тому заявив
клопотання про призначення додаткової
судової земельно-технічної експертизи,
в якому не вказувати земель спільного
користування, а вказати сервітути.

Відповідно до висновку № 206/13
додаткової судової земельно-технічної
експертизи від 11 липня 2013 року, згідно
якої експертом запропоновано
додатковий варіант розподілу
земельної ділянки площею 0,2500 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1
без спільного користування, в якому
вказані обмеження (сервітути). В цьому
варіанті розміри земельних ділянок
відповідають ідеальним часткам
співвласників у зареєстрованому праві
власності на спільне будинковолодіння,
враховуючи місце розташування
будівель і споруд їх безперешкодне
обслуговування та користування ними.

Суд встановлює поділ земельної
ділянки за додатковим

варіантом
судової земельно-технічної експертизи
від 11 липня 2013року, відповідно до якого
виділити у власність ОСОБА_3 земельну
ділянку площею 0,1350 га, тобто
позначених у висновку експерта під № 1-
0,1324 га + № 2 - 0,0020 га + № 3 - 0.0006 га = 0.1350 га з
урахування площі під будівлями, що
відповідає його ідеальній частці.

Виділити у власність ОСОБА_1
земельну ділянку площею 0,1150 га, тобто
позначених у висновку експерта під № 4 -
0,1129 га + № 5 - 0,0021 га = 0,1150 га з урахування
площі під будівлями, що відповідає її
ідеальній частці.

Даний варіант передбачає
нормальне користування співвласниками
земельними ділянками, при цьому
зберігається можливість проїзду та
проходу на свої земельні ділянки з
урахуванням нормального користування
співвласниками належними їм частинами
будинку і здійснення догляду за ними.

Враховуючи викладене, суд
задовольняє позовні вимоги про
розподіл земельної ділянки площею 0,2500
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд відповідно до
належних їм часток у праві власності на
домоволодіння та виділення у власність
сторін земельних ділянок відповідно до
додаткового варіанту судової
земельно-технічної експертизи і
відмовляє у задоволенні позову про
розподіл земельної ділянки площею 0,2100
га для ведення особистого селянського
господарства.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. 120 Земельного
Кодексу України; п. 18-2 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
16.04.2004 року «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ»; ст.ст. 375, 377
ЦК України; ст. ст. 3, 10, 57, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК
України; суд, -

РІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Розділити земельну ділянку
площею 0,2500 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відповідно до
належних їм часток у праві власності на
домоволодіння, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 за додатковим
варіантом судової земельно-технічної
експертизи №206/13 від 11 липня 2013 року.

Виділити у власність ОСОБА_3
земельну ділянку площею 0,1350 га, тобто
позначених у висновку експерта під № 1-
0,1324 га + № 2 - 0,0020 га + № 3 - 0.0006 га = 0.1350 га з
урахування площі під будівлями, що
відповідає його ідеальній частці.

Виділити у власність ОСОБА_1
земельну ділянку площею 0,1150 га, тобто
позначених у висновку експерта під № 4 -
0,1129 га + № 5 - 0,0021 га = 0,1150 га з урахування
площі під будівлями, що відповідає її
ідеальній частці.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 214 гривень 60 копійок судового
збору.

В решті позовних вимог
відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається до апеляційного суду
Житомирської області через
Попільнянський районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Попільнянського

районного суду
Рудник М. І.