Справа № 645/142/14-ц
Провадження №
І М Е Н Е М У К Р А
03 березня 2014 року
Фрунзенський райсуд м. Харкова в
складі: головуючого - судді Алфьорової
Т.М. за участю секретаря судових
засідань Старець І.І. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
Служба у справах дітей Фрунзенського
району Управління служб у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
позбавлення батьківських прав,
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом про позбавлення батьківських
прав відповідача ОСОБА_3 посилаючись на
те, що були одружені з відповідачем з 07
серпня 2002 р. до 20 лютого' 2013 року і мають
неповнолітню доньку ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її
утриманні, проживає разом з нею.
Відповідач не виконував свої
батьківські обов'язки відносно доньки,
не займався її вихованням, не
забезпечує матеріально, та жодним
іншим способом не проявляє
батьківського піклування про доньку.
Від самого дня народження відповідач
ОСОБА_3 ніяких стосунків з донькою не
підтримував. При таких обставинах, вона
вважає, що батька треба позбавити
батьківських прав відповідно до вимог
Представник позивачка за
довіреністю ОСОБА_4 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
повністю і пояснила про обставини
Відповідач ОСОБА_3. в судове
засідання не з'явився, про день і час
слухання справи сповіщався за останнім
місцем проживання , а також через
засоби масової інформації.
Третя особа - Служба у справах
дітей Фрунзенського району Управління
служб у справах дітей Департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради сповіщена
належним чином, просять слухати справу
в їх відсутність і дозволив питання в
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню з наступних
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
У судовому засіданні встановлено, що
сторони - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були в
зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2002
року 20 лютого 2013 року. Згідно заочного
рішення Фрунзенського райсуду м.
Харкова від 20 лютого 2013 року шлюб був
розірваний.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню
доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
охорону дитинства»: «Виховання в сім'ї
є першоосновою розвитку особистості
дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.»

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Проте жодного з покладених законом на
батьків обов'язків, відповідач не
виконував та не виконує. Як вже було
зазначено, відповідач не проявляв до
доньки батьківської турботи, не
цікавився та не відвідував її, не
турбувався про її фізичний і духовний
розвиток, не надавав матеріальної
допомоги на її виховання.

Відповідно наданої довідки
Фрунзенського відділу ДВС
Харківського МУЮ від17.10.2013р.ОСОБА_2 не
отримує аліменти з ОСОБА_3, які стягнути
з нього 04.10.2013 року.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» № 3 від
30.03.2007 року наголосив, що ухилення
батьків від виконання своїх обов'язків
має місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу
України - право на звернення з позовом
про позбавлення батьківських прав
мають один з батьків, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина

Згідно ст.164 СК України - батьки
можуть бути позбавлені батьківських
прав, якщо вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Дитина знаходиться з народження на
медичному обліку, догляд та лікування
ОСОБА_4 виконує її мати, ОСОБА_2, батька
на амбулаторних прийомах не було, він
не цікавився станом здоров'я дівчинки.
Усі витрати пов'язані з вихованням та
навчанням дочки, мати дитини виконує
самостійно.

Мати приймає активну участь у житті
класу та ніколи батько дитини жодного
разу не з'являвся до шкільного закладу,
та не приймав участі у вихованні та
навчанні дитини, не цікавився її
успіхами та поведінкою.

Згідно з довідкою від 20.01.2014 наданою
КЗОЗ «Харківською міською дитячою
поліклінікою № 7», де дитина
спостерігається фахівцями медичного
закладу, за весь час проходження
медичних обстежень за ОСОБА_4 доглядає
її матір. Батька дитини на прийомах у
лікарів не було. Здоров'ям та розвитком
доньки, батько дитини у лікарів не
цікавився.

Згідно інформації № 28 від 13.01.2014
наданою Виконавчим Комітетом
Кулиничівської селищної ради
Харківського району Харківської
області, батько дитини разом з сім'єю не
проживає та вихованням дочки не
займається.

Згідно з довідкою наданою Головним
управлінням ДМС України в Харківській
області за комп'ютерними обліками ГУ
ДМС України в Харківській області
значиться громадянин Марокко ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, якому за клопотанням
матері дитини, ОСОБА_2 було подовжено
термін перебування в Україні строком
до 07.04.2006 року. Він мешкав за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради № 93
від 17.02. 2014 р. управління вважає
доцільним позбавити батьківських
прав ОСОБА_3, який ухилився від
виконання своїх батьківських
обов'язків відносно утримання та
виховання неповнолітньої доньки.

З урахуванням викладеного, суд вважає
за необхідне позов задовольнити,
виходячи в першу чергу з інтересів
дитини .

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень .

Відповідач в судове засідання не
з'являється, не надав доказів, що
спростовують вимоги позивача, не надав
заперечень, що свідчать про його
небажання займатися донькою,
відстоювати свої інтереси та інтереси
дитини.

З урахування наведеного, суд вважає
можливим позбавити батьківських прав
ОСОБА_3.

На підставі викладеного ,та керуючись
ст.ст. 150, 164, 165 СК України, ст. ст. 10, 11, 60,
212-214, 294, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2до ОСОБА_3, третя особа -
Служба у справах дітей Фрунзенського
району Управління служб у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
позбавлення батьківських прав
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
батьківських прав у відношенні
неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Харківської
області протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії, відповідно до вимог ст. 229
ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної
сили після закінчення строку подання
заяви про перегляд заочного рішення
відповідачем, якій не приймав участі у
розгляді справи, якщо заяву про
перегляд заочного рішення не було
подано

Головуючий - суддя