Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №285/5564/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
Заполовська Тетяна Григорівна
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року апеляційний суд
Житомирської області в складі:

головуючого - судді
Миніч Т.І.,

суддів:
Трояновської Г.С.,

Павицької
Т.М.,

при секретарі судового

засідання
Камінній М.О.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4

на ухвалу Новоград-Волинського
міськрайонного суду від 27 грудня 2013
року, постановлену за заявою ОСОБА_5 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк», ОСОБА_3, відділу
Державної виконавчої служби
Новоград-Волинського міськрайонного
управління юстиції, Спеціалізованого
державного підприємства «Укрспецюст»,
третя особа - приватний нотаріус
Житомирського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 про визнання виконавчого
напису нотаріуса недійсним, визнання
недійсними прилюдних торгів та
скасування свідоцтва про право
власності, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5
звернулись до суду з позовом. Просили
визнати недійсним виконавчий напис
нотаріуса про звернення стягнення на
квартиру АДРЕСА_1 та публічні торги по
реалізації іпотечного майна, скасувати
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно.

У грудні 2013 року ОСОБА_5 подала до
суду заяву про забезпечення позову, в
якій просила заборонити відповідачам
ОСОБА_3 та відділу ВДВС
Новоград-Волинського МРУЮ вчиняти
будь-які дії відносно спірної квартири,
накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1,
зупинити виконання постанови про
відкриття виконавчого провадження від
19.12.2013 року до вирішення справи.

Ухвалою Новоград-Волинського
міськрайонного суду від 27 грудня 2013
року заяву ОСОБА_5 задоволено частково.
Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 26.10.2007 року, до набрання рішенням у
справі законної сили.

У поданій апеляційній скарзі
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить
зазначену ухвалу скасувати та
постановити нову, якою відмовити в
задоволені заяви в повному обсязі. На
думку представника апелянта ухвала є
незаконною, оскільки постановлена з
порушенням норм процесуального права.
Вважає, що судом при постановленні
оскаржуваної ухвали не були враховані
положення Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» (надалі
Постанови). Зокрема, зміст п.2 вказаної
Постанови свідчить про недопустимість
забезпечення позову шляхом зупинення
виконання судових рішень, що набрали
законної сили. Крім того, апелянт
посилався на те, що даний спір носить
немайновий характер, тому,
забезпечення позову у спосіб,
визначений судом, суперечить
положенням п.3 Постанови.

Розглянувши справу в межах
доводів, викладених в апеляційній
скарзі, суд вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це вжиття
судом, у провадженні якого знаходиться
справа, заходів щодо охорони
матеріально-правових інтересів
позивача проти несумлінних дій
відповідача (який може сховати майно,
продати, знищити або знецінити його), що
гарантує реальне виконання позитивно
прийнятого рішення.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи після відкриття
провадження у ній (за винятком випадку,
передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з"сувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам (п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22 грудня
2006 року „Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову").

Вирішуючи питання про необхідність
забезпечення позову в даній справі, суд
дійшов правильного висновку про
обгрунтованість заяви ОСОБА_5, зважаючи
на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в
провадженні Новоград-Волинського
міськрайонного суду перебуває справа
за позовом ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про
визнання виконавчого напису нотаріуса
недійсним, визнання недійсними
прилюдних торгів та скасування
свідоцтва про право власності (а.с.2-5).

Крім того, в справі містяться копії
судових рішень за іншими вимогами
позивачів, які свідчать про
неодноразові і протягом тривалого часу
звернення позивачів до суду за
захистом свого права (а.с.14-17).

Тобто, між сторонами дійсно виник
спір з приводу іпотечного нерухомого
майна - квартири АДРЕСА_1 та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову.

Обгрунтованість заявлених позивачами
вимог може бути встановлена лише при
розгляді справи по суті. При вирішенні
питання про забезпечення позову оцінка
доведеності цих вимог є неприпустимою.

Доводи апеляційної скарги в частині
неможливості накладення арешту на
майно на забезпечення вимог
немайнового характеру висновків суду
не спростовують та на їх правильність
не впливають, оскільки із змісту п.3
постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 22 грудня 2006 року „Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" випливає, що
роз"яснення вищестоящого суду не
містять заборони забезпечувати позов
немайнового характеру шляхом
накладення арешту на майно.

Отже, можливість забезпечення позову в
такий спосіб передбачена законом,
випливає із змісту позовних вимог та
відповідає величині заявлених вимог.

Оскаржувану ухвалу постановлено з
додержанням норм процесуального права.
Підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312-315 ЦПК України,
суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Новоград-Волинського
міськрайонного суду від 27 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: