АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Нежури В.А., Соколової В.В.

при секретарі - Охневській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційні скарги
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 20 січня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_2 до Житлово-будівельного
кооперативу «Хімік-17», третя особа:
ОСОБА_3, третя особа з самостійними
вимогами: ОСОБА_1 про визнання суми
боргу безпідставно нарахованою та
такою, що не підлягає сплаті,
поверненню сплачених коштів,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до ЖБК «Хімік-17», третя особа:
ОСОБА_3, третя особа з самостійними
вимогами: ОСОБА_1, в якому з урахуванням
уточнення просила визнати нараховані
їй суми за комунальні послуги за період
з лютого 2000 року по травень 2004 року
такими, що не підлягають оплаті,
визнати безпідставно нарахованими та
сплаченими гроші за ненадані
житлово-комунальні послуги у розмірі 3
906,84 грн. та стягнути їх з відповідача,
як зайво сплачені.

На обґрунтування своїх вимог
зазначала, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1. 29.11.2011 р. вона
звернулась до відповідача з заявою про
видачу довідки про сплату за
житлово-комунальні послуги. Проте
відповідач відмовився її видати,
посилаючись на існуючу заборгованість
у розмірі 3 906,84 грн., яку 05.12.2011 р.
змушений був сплатити її син - ОСОБА_3

Посилаючись на те, що вона своєчасно і в
повному обсязі оплачувала комунальні
послуги, просила задовольнити її
вимоги.

У жовтні 2013 року ОСОБА_1, як попередня
власниця вказаної квартири (з серпня 1996
року по грудень 2003) звернулася із
самостійним позовом до ЖБК «Хімік-17», в
якому просила визнати суму боргу 3 560,19
грн. станом на 31.12.2003 р. такою, що
безпідставно нарахована та не підлягає
оплаті, та стягнути з відповідача
зазначену суму, як зайво сплачену за
ненадані житлово-комунальні послуги у
2000-2003 роках.

Справа №754/10998/13 № апеляційного
провадження:22-ц/796/3931/2014 р. Головуючий у
суді першої інстанції: Шевчук
О.П.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І. Свої доводи
обґрунтовувала тим, що будучи
власником квартири АДРЕСА_1 вона
своєчасно та в повному обсязі
оплачувала житлово-комунальні послуги,
однак у лютому 2000 році відповідач
безпідставно нарахував борг в розмірі 1
115,78 грн., що станом на кінець грудня 2003
року становив 3 560,19 грн.

Посилаючись на що відповідач
відмовляється здійснити перерахунок
заборгованості, просила задовольнити
її позов.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 20.01.2014 р. в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційних скаргах представник
ОСОБА_1, та ОСОБА_2 просили рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити їх позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права.

Вказували на те, що суд першої
інстанції не звернув увагу, що
заборгованість за комунальні послуги
була нарахована відповідачем в 2000-2003
роках, коли власником квартири була
ОСОБА_1 Основна частина заборгованості
нарахована за холодне та гаряче
водопостачання на трьох-пять мешканців
квартири, тоді як у 2000-2003 роках у
квартирі була зареєстрована одна
ОСОБА_1, а з 2004 р. - ОСОБА_2 Крім того, суд
не звернув увагу, що у січні 2000 р. у них
була відсутня заборгованість, а у
лютому 2000 р. був нарахований борг у
розмірі 1115,78 грн.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційні
скарги з наведених у них підстав, в
подальшому залишив зал судового
засіданні, пославшись на погане
самопочуття.

Представник ЖБК «Хімік-17» просив
апеляційну скаргу відхилити,
посилаючись на те, що її доводи є
безпідставними, а рішення суду
законним та обґрунтованим.

ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлена.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які приймали участь в
судовому засіданні, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів виходить з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
05.12.2011 р. ОСОБА_3 сплатив заборгованість
за житлово-комунальні послуги у
розмірі 3 906,84 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання
боргу за житлово-комунальні послуги в
розмірі 3 906,84 грн., як безпідставно
нарахованого та зайво сплаченого, суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що у позивач та третя особа з
самостійними вимогами не довели
порушення їх прав, оскільки зазначена
сума заборгованості за
житлово-комунальні послуги ними не
оплачувалась, а була сплачена третьою
особою - ОСОБА_3, якому рішенням
Деснянського районного суду м. Києва
від 05.03.2013 р., що набрало законної сили,
відмовлено в задоволенні аналогічних
позовних вимог.

Крім того вони не надали належних та
допустимих доказів на підтвердження
своїх доводів про безпідставність
нарахування відповідачем зазначеної
суми заборгованості.

Ураховуючи наведене колегія
суддів вважає, що рішення суду ухвалено
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
правильність висновків суду першої
інстанції, а тому підстав для її
задоволення не убачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити, а рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 20 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:
Судді: