Березівський районний суд Одеської
Справа № 494/325/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року Березівський
районний суд Одеської області

у складі головуючого: судді -
Курти Л.С.

при секретарі - Івасько Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду міста Березівка
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до
Березівської міської ради Одеської
області про встановлення факту
приналежності житлового будинку та
визнання права власності на спадкове
майно - житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2014 року до Березівського
районного суду Одеської області
надійшов позов ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_3 до Березівської міської ради
Одеської області про встановлення
факту приналежності житлового будинку
та визнання права власності на
спадкове майно - житловий будинок.

Представник позивача в
обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
померла мати позивача - ОСОБА_4. Після
її смерті відкрилась спадщина на
житловий будинок з господарськими
будівлями, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, житловою площею 38,1 кв.м,
загальною площею 104,2 кв.м. Позивач по
справі являється сином померлої і
відповідно до ст.1261 ЦК України -
спадкоємцем першої черги. Він вчасно
звернувся про прийняття спадщини до
приватного нотаріуса ОСОБА_5
Березівського районного нотаріального
округу Одеської області, але
приватний нотаріус відмовив у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
оскільки відсутній
правовстановлюючий документ на
житловий будинок. Також позивач
зазначив, що його мати, після смерті
свого чоловіка (батька позивача) ОСОБА_6
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року фактично
прийняла спадщину, оскільки вступила в
управління та володіння майном, була
зареєстрована з ним за однією адресою:

АДРЕСА_1. Однак до нотаріальної контори
не звернулась і правовстановлюючі
документи на своє ім'я після смерті
чоловіка не оформила.. На підставі
викладеного, представник позивача
просить встановити факт приналежності
житлового будинку та визнати право
власності на спадкове майно - житловий
будинок

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та
просила їх задовольнити, посилаючись
на обґрунтування, зазначені у позовній
заяві.

Представник відповідача позовні
вимоги визнав у повному обсязі.

Заслухавши сторони, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовна заява підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.16 ЦК України
визнання права є одним із способів
захисту цивільних прав та інтересів, що
підлягають захисту судом.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше право не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України,
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Факт смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 року
підтверджений наданим суду свідоцтвом
про смерть (а.с.5).

З матеріалів справи вбачається, що
батьки позивача: ОСОБА_6 та ОСОБА_4
перебували у шлюбі з 14.10.1961 року (а.с.9).
Під час сумісного проживання вони
побудували житловий будинок в АДРЕСА_1.
Даний факт підтверджується договором
про надання у безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального
житлового будинку на праві приватної
власності ОСОБА_6 від 06.12.1972 року
(а.с.42-43) та іншими матеріалами справи.

Як встановлено судом та зазначено
представником позивача у судовому
засіданні, мати позивача, ОСОБА_4 після
смерті свого чоловіка (батька позивача)
ОСОБА_6 померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року
фактично прийняла спадщину, оскільки
вступила в управління та володіння
майном, проживала та була
зареєстрована з ним за однією адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.33-36). Однак до нотаріальної
контори не звернулась і
правовстановлюючі документи на своє
ім'я після смерті чоловіка не оформила.

Вказані обставини у судовому
засіданні підтвердили свідки: ОСОБА_7
та ОСОБА_8

У відповідності до ст. 1218 ЦК України
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.1223 ЦК України право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини, право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, в тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Судом встановлено, чоловіком ОСОБА_4
був ОСОБА_6 (а.с.9), синами - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8,14) та ОСОБА_9, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с.6). Таким
чином, суд робить висновок, що ОСОБА_2
являється єдиними спадкоємцем за
законом після смерті своєї матері.

Відповідно до ст.1269 ЦК України
позивач подав до приватного нотаріуса
Березівського районного нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_5 заяву
про видачу свідоцтва про право на
спадщину за законом.

Відповідно до постанови про відмову у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
виданої 20.02.2014 року приватним
нотаріусом ОСОБА_5 Березівського
районного нотаріального округу йому
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом у зв'язку
з відсутністю у спадкоємця належних
правовстановлюючих документів на
житловий будинок( а.с.10)

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків від фізичної особи, яка
померла до інших осіб.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 за життя
мала право на житловий будинок, була
зареєстрована та проживала в ньому за
адресою: АДРЕСА_1, то її спадкоємець
наслідує її право на вказаний будинок.
Відповідно до короткої технічної
характеристики будинку загальна площа
104,2 кв.м, житлова площа 38,1 кв.м, вартість
108672 грн. (а.с.19).

Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ №7
від 30.05.2008 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку» роз'яснено, що
за наявності умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину, вимоги про визнання
права на спадщину судовому розглядові
не підлягають. У разі відмови нотаріуса
в оформленні права на спадщину, особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 є законними,
обґрунтованими та вважає за можливе
визнати за ним право власності на
житловий будинок.

Керуючись ст. ст. 10,11,209,212,214 ЦПК
України, ст.ст. 1217, 1218, 1220,1225, 1261,1268 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями,
розташований по АДРЕСА_1, житловою
площею 38,1 кв.м, загальною площею 104,2
кв.м, розташований на земельній ділянці
509 кв.м.

На рішення може бути подана
апеляція до апеляційного суду Одеської
області протягом десяти днів з моменту
його проголошення.

СУДДЯ
КУРТА Л.С.