Справа № 434/1057/14-ц
Провадження № 2/434/1627/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 березня 2014 року
Артемівський районний суд
міста Луганська у складі: головуючого -
Селезньової Т.В., при секретарі -
Піддубняк О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Луганську цивільну справу по позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,

встановив:

У серпні 2013 року позивач пред'явила
даний позов. В обґрунтування вимог
зазначила, що з грудня 2000 року
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, 25.12.2012 р. на
підставі рішення Артемівського
районного суду м.Луганська шлюб між
ними розірвано. Від шлюбу сторони мають
неповнолітню доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із нею
і перебуває на її повному утриманні.
Посилаючись на те, що вона тимчасово не
працює оскільки доглядає за дитиною,
своїх доходів не має, перебуває з
дитиною на утриманні своїх батьків, а
відповідач не надає добровільну
матеріальну допомогу на утримання
дитини, просила стягнути з нього
аліменти в твердій грошовій сумі у
розмірі прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку в сумі 1032 грн.
щомісячно.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав частково, згоден платити
аліменти, але не у вказаному позивачкою
розмірі, а в розмірі 500грн. на місяць.
Суду пояснив, що працює різноробочим і
його загальний дохід становить 1600,00
грн. на місяць, тому не має змоги
сплачувати аліменти у більшому
розмірі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, вважає позов таким, що підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

З свідоцтва про народження дитини,
свідоцтва про шлюб, заочного рішення
Артемівського районного суду
м.Луганська від 25.12.2012 року, довідки про
склад сім'ї від 13.02.2014 р. встановлено, що
сторони від шлюбу мають спільну дитину
- доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає разом з позивачкою, шлюб між
сторонами розірвано, 12.04.2013 року
позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_4,
і змінила прізвище на «ОСОБА_1».

З довідки Луганського обласного центру
зайнятості від 12.02.2014 р. встановлено, що
ОСОБА_1 не перебуває на обліку у
Луганському обласному центрі
зайнятості та інших центрах зайнятості
як безробітна.

Позивачка, з її слів, не працює, своїх
доходів не має, знаходиться у декретній
відпустці по догляду за дитиною.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України кошти
на утримання дитини (аліменти) за
рішенням суду присуджуються у частці
від доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі. При цьому суд
також враховує, що відповідно до ст.182
СК України розмір аліментів за жодних
обставин не може бути менш ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 і ч.2 ст. 184 СК України,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

У відповідності до ст. 11, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог так і
заперечень.

Враховуючи, що закон передбачає
стягнення аліментів в частці від
доходу, або у виключних випадках в
твердій грошовій сумі, і закон не
передбачає стягнення аліментів у
розмірі прожиткового мінімуму, який є
змінною величиною і до якого прив'язано
за законом лише мінімальний розмір
аліментів, то суд не вбачає підстав для
стягнення аліментів у розмірі,
вказаному позивачкою. Крім того,
позивачка не довела спроможності
відповідача сплачувати їй аліменти
саме у вказаному нею розмірі - 1032ргн.

На виконання вимог ч.1 ст.182 СК України,
при визначені суми розміру аліментів,
суд враховує матеріальне становище
сторін, а також обов'язок відповідача
по належному утриманню неповнолітньої
дитини.

Суд вважає можливим і доцільним
стягнути з відповідача аліменти на
утримання дитини у в твердій грошовій
сумі 650,00 грн. на місяць, що
відповідатиме інтересам дитини і не
порушить права кожної із сторін,
спроможність відповідача сплачувати
аліменти у більшому розмірі позивачкою
не доведено.

При цьому суд вважає необхідним
зазначити мінімальний розмір
щомісячного платежу - у відповідності
до вимог закону - 30% від прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
що захистить права дитини і позивачки
на випадок збільшення прожиткового
мінімуму на таку величину, коли
визначений даним рішенням розмір
аліментів стане нижчим від 30%
прожиткового мінімуму.

У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК
України з відповідача в доход держави
підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 180, 181, 184, СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 130,
174, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 650,00 грн. на
місяць, починаючи з 13.02.2014 р. і до
повноліття дитини, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір 243, 60 грн.

В задоволенні іншої частини вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів допустити до негайного
виконання в межах оплати платежу за
один місяць.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Луганської області шляхом подання
через Артемівський районний суду м.
Луганська у десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя

Т.В.Селезньова