Справа № 505/4449/13-ц
Провадження №2/505/296/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2014 року Котовський міськрайонний
суд Одеської області в складі:

г о л о в у ю ч о г о
судді - Нікітішина В.П.

при с е к р е т а р і - Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Котовську
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя та виділення
його в натурі

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з
цим позовом до відповідача ОСОБА_3 та
виконавчого комітету Котовської
міської ради, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Комунальне підприємство
«Інвентаризатор», про визнання права
власності на 31/100 частину від 62/100
частини житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1, набутих за час
шлюбу. Право власності на будинок
оформлене на відповідача. На цей час
шлюб розірвано і спільне проживання у
будинку є не можливим.

Тому, з урахуванням зазначеного
просила постановити рішення суду, яким
визнати спірну частину будинку
спільною сумісною власністю бувшого
подружжя - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в рівних
частинах, та розділити його між ними,
присудивши їй у натурі цю частину
будинку з відповідними господарськими
будівлями й спорудами, визнавши за нею
право приватної власності на цю
нерухомість та стягнути з відповідача
на її користь судові витрати.

В ході розгляду справи у суді за
клопотанням позивача суд виключив із
числа відповідачів виконавчий комітет
Котовської міської ради та третю особу,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Комунальне
підприємство «Інвентаризатор», як
сторони, які не мають інтересу у
розгляді цієї справи.

Також сторони досягли мирової
угоди з предмету спору та просили
прийняти мирову угоду, а справу
провадженням закрити.

Вислухавши сторони та вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
62/100 частини житлового будинку з
відповідними надвірними будівлями й
спорудами по АДРЕСА_1 є спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 в рівних частинах.

Відповідно сторони у справі вправі
вирішувати всі питання щодо порядку
володіння та розпорядження цим майном
у відповідності до чинного
законодавства.

Згідно мирової угоди від 19.03.2014
року слідує про те, що в порядку
розподілу цієї спільної сумісної
власності подружжя у вигляді 62/100
частина житлового будинку з
відповідними надвірними будівлями й
спорудами по АДРЕСА_1 вона повністю
переходять у власність ОСОБА_2, котра в
свою чергу сплачує ОСОБА_3 грошову
компенсацію за його частку у цьому
майні у розмірі - 72500,00 грн. в день
підписання цієї мирової угоди, тобто
19.03.2014 року.

В свою чергу ОСОБА_3 зобов'язується
не чинити будь-яких перешкод стосовно
переоформлення цієї власності на
ОСОБА_2.

Сторони також погодили, що після
виконання мирової угоди ніяких
претензій друг до друга не мають.

Враховуючи право сторін на
укладання мирової угоди, та зважаючи на
те, що ця мирова

угода не протирічить діючому
законодавству і не порушує права та
інтереси інших осіб, суд вважає за
можливе визнати мирову угоду сторін у
справі, а саму справу провадженням
закрити.

Керуючись ст. ст. 31,89,175,205ч.1 п.4 ЦПК
України, суд

У Х
В А Л И В:

Визнати мирову угоду від 19.03.2014 року
між сторонами у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя та виділення
його в натурі (оригінал мирової угоди
додається до справи).

Наслідком цієї мирової угоди є
наступне:

1. ОСОБА_2 визнається одноосібним
власником 62/100 частини житлового
будинку з відповідними надвірними
будівлями й спорудами по АДРЕСА_1.

2. ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_3 грошову
компенсацію за його частку у цьому
майні у розмірі - 72500,00 грн. в день
підписання цієї мирової угоди, тобто
19.03.2014 року.

Провадження у справі закрити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через суд який її постановив протягом 05
днів з дня її проголошення.

Суддя-

.