У Х В А Л а

17 березня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова
В.О.,

суддів: Дербенцевої Т.П.,
Мостової Г.І.,

Олійник А.С.,
Савченко В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 червня 2013 року
у справі за позовом прокурора
м. Алушти Автономної Республіки Крим в
інтересах держави в особі Державної
інспекції сільського господарства в
Автономній Республіці Крим до
Алуштинської міської ради Автономної
Республіки Крим, треті особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, про визнання недійсним рішення
міської ради та державного акта на
право власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и л а:

Прокурор м. Алушти Автономної
Республіки Крим в інтересах держави в
особі Державної інспекції сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим звернувся до суду із позовом до
Алуштинської міської ради Автономної
Республіки Крим про визнання недійсним
рішення Алуштинської міської ради
Автономної Республіки Крим від 27
квітня 2012 року № 9/186 та державного
акта на право власності на земельну
ділянку серії ЯК № 337519.

Рішенням Алуштинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 12
грудня 2012 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 27 лютого 2013 року,
позовні вимоги задоволено. Визнано
недійсним рішення Алуштинської
міської ради Автономної Республіки
Крим від 27 квітня 2012 року № 9/186 «Про
передачу земельної ділянки у власність
ОСОБА_3». Визнано недійсним державний
акт на право власності на земельну
ділянку площею 0,0295 га серії ЯК № 337519
від 8 червня 2012 року. Вирішено питання
щодо судових витрат у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних
кримінальних справ від 20 червня 2013
року касаційну скаргу ОСОБА_3
відхилено, рішення Алуштинського
міського суду Автономної Республіки
Крим від 12 грудня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 27 лютого 2013 року
залишено без змін.

21 лютого 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ звернулася ОСОБА_3 із заявою про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 червня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
положень ст. 23 ЗК України (1990 року),
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право приватної
власності на землю, право колективної
власності на землю, право власності на
землю і право постійного користування
землею, договорів на право тимчасового
користування землею (в тому числі на
умовах оренди) та договорів оренди
землі, ст. 118 ЗК України (у ред. 2002 року),
ст. ст. 5, 15, 33, 205 ЦПК України, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

За вимогами ст. 356 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень подається
протягом трьох місяців з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подано
заяву про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав,
установлених пунктом 1 частини першої
статті 355 цього Кодексу, якщо воно
ухвалено пізніше, але не пізніше одного
року з дня ухвалення судового рішення,
про перегляд якого подається заява.

На обґрунтування заяви про неоднакове
застосування норм матеріального права
заявник наводить ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних кримінальних справ
від 30 жовтня 2013 року, 27 листопада
2013 року, 18 грудня 2013 року та від 23
жовтня 2013 року.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції ст. ст. 5, 15, 33, 205 ЦПК України
заявник посилається на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних кримінальних справ
від 29 січня 2014 року, 22 січня 2014 року та
ухвалу Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 16 жовтня 2013 року.

Враховуючи те, що заявник посилається
на ухвали від 27 листопада 2013 року, 18
грудня 2013 року, 29 січня 2014 року та від 22
січня 2014 року, строк,
передбачений ст. 356 ЦПК України, нею не
пропущено.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 5 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» встановлений статтею 355 ЦПК
перелік підстав для подання заяви про
перегляд Верховним Судом України
судових рішень у цивільних справах є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає.

Неоднакове застосування норм
процесуального права не може бути
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень Верховним
Судом України згідно з пунктом 1
частини першої статті 355 ЦПК.

З урахуванням наведеного, заява про
перегляд у частині допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
підстав неоднакового застосування
судом положень ст. ст. 5, 15, 33, 205 ЦПК
України задоволенню не підлягає.

Щодо доводів ОСОБА_3 про неоднакове
застосування судом положень ст. 23 ЗК
України (1990 року), Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації
і зберігання державних актів на право
приватної власності на землю, право
колективної власності на землю, право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) та
договорів оренди землі, ст. 118 ЗК
України (у ред. 2002 року), необхідно
зазначити таке.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 «Про судову практику
застосування ст. ст. 353-360 ЦПК України»,
під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

У наданій для прикладу ухвалі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року
обставини, якими обґрунтовано позов, та
обставини, які досліджені та
встановлені судами нижчих інстанцій у
цій справі, є відмінними від фактичних
обставин та підстав позову у справі,
про перегляд рішення у якій
порушується питання.

Посилання заявника на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних кримінальних справ
від 30 жовтня 2013 року, 27 листопада
2013 року, 18 грудня 2013 року також не
обґрунтовує підстави неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права,
оскільки наданими для порівняння
ухвалами скасовано рішення судів
нижчих інстанцій із передачею справи
на новий розгляд, що не означає
остаточного вирішення спору у справах
й застосування норм матеріального
права для вирішення спору по суті, на
них не може здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
прокурора м. Алушти Автономної
Республіки Крим в інтересах держави в
особі Державної інспекції сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим до Алуштинської міської ради
Автономної Республіки Крим, треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання
недійсним рішення міської ради та
державного акта на право власності на
земельну ділянку за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 червня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О. Кузнєцов

Судді:
Т.П. Дербенцева

Г.І. Мостова

А.С. Олійник

В.О. Савченко