АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Черніцька І.М. Провадження №
22-ц/789/119/14 Доповідач - Ткач З.Є.Категорія
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщія О. Я., Бершадської Г. В.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін - ОСОБА_1 та його

представника ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 09 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк "Укргазбанк" про визнання
незаконним, скасування наказу про
звільнення та поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ПАТ акціонерний банк
"Укргазбанк" про визнання незаконним,
скасування наказу про звільнення та
поновлення на роботі, посилаючись на
те, що 26 вересня 2013 року його було
безпідставно звільнено з посади
начальника відділу інкасації та
перевезення цінностей по
Тернопільській обласній дирекції
Управління інкасації АБ "Укргазбанк" за
згодою сторін.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 09 грудня 2013
року вирішено: "У позові ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
акціонерний банк "Укргазбанк" про
визнання незаконним, скасування наказу
про звільнення та поновлення на роботі
- відмовити."

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким поновити його на
посаді начальника відділу інкасації та
перевезення цінностей по
Тернопільській обласній дирекції
управління АБ "Укргазбанк", посилаючись
на те, що суд не дав належної оцінки тій
обставині, що заяву про звільнення за
згодою сторін він подав під тиском
роботодавця та її відкликав, у зв'язку з
чим відпали підстави для його
звільнення, і суд вирішив спір з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, заслухавши доводи
апелянта та його представника, суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає з наступних
мотивів.

Встановлено, що ОСОБА_1 працював на
посаді начальника відділу інкасації та
перевезення цінностей по
Тернопільській обласній дирекції
Управління інкасації АБ "Укргазбанк" з
03 червня 2013 року та був звільнений із
займаної посади з 30 вересня 2013 року за
угодою сторін, згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП
України.

Підставою для звільнення була заява
ОСОБА_1 від 23 вересня 2013 року на ім'я
голови правління АБ "Укргазбанк", в якій
він просив припинити дію трудового
договору за угодою сторін по п.1 ст.36
КЗпП України з 30 вересня 2013 року.

Заява погоджена в.о. Директора ТОВ АБ
"Укргазбанк".

На підставі цієї заяви 26 вересня 2013
року виданий наказ №320-П про звільнення
ОСОБА_1 з посади за згодою сторін, п.1
ст.36 КЗпП України.

Також встановлено, що 25 вересня 2013 року
ОСОБА_1 подав заяву про відкликання
заяви від 23.09.2013 року про звільнення за
згодою сторін.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
вірно виходив з того, що сторонами була
досягнута домовленість про звільнення
позивача з роботи вищенаведених
підстав і одностороннє відкликання
працівником заяви про звільнення за
угодою сторін законом не передбачена.

Відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України,
підставами припинення трудового
договору є угода сторін.

Згідно роз'яснень викладених у п. 8
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 1992 року N 9 "Про
практику розгляду судами трудових
спорів", при домовленості між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом про
припинення трудового договору за п. 1
ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін)
договір припиняється в строк,
визначений сторонами. Анулювання такої
домовленості може мати місце лише при
взаємній згоді про це власника або
уповноваженого ним органу і
працівника.

Судом встановлено, що взаємної згоди
ПАТ акціонерний банк "Укргазбанк" та
ОСОБА_1 про анулювання домовленості про
звільнення позивача з роботи не було.

Крім того, судом не встановлено доказів
того, що заява позивача про звільнення
подана під тиском роботодавця та не
містить його волевиявлення.

Пропозиція роботодавця про звільнення
та подання ОСОБА_1 23 вересня 2013 року
відповідної заяви вказують про
досягнення домовленості на звільнення
працівника за згодою сторін.

Суд першої інстанції на підставі
матеріалів справи вірно встановив
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку і вирішив спір
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Рішення суду є законним і
обґрунтованим і підстав для його
скасування з підстав викладених в
апеляційній скарзі немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України
колегія суддів,-

В С Т А Н О В ИЛ А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 09 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала колегії може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів,
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:- підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області З.Є. Ткач