Єдиний унікальний номер 0552/6956/2012
Номер провадження 22-ц/775/40/2014
Головуючий у 1 інстанції -
Доповідач - Агєєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року

м.Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді Санікової О.С.,
суддів Новосьолової Г.Г., Агєєва О.В.

при секретарі Стрижак О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Центрально-Міського районного суду
м.Макіївки від 10 вересня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
матеріальної шкоди та відшкодування
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2012 року ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулись до суду з даним позовом, в
обґрунтування якого зазначили, що
22.05.2011р. приблизно об 11год. ОСОБА_1,
керуючи автомобілем марки «Skoda Oktavia»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснюючи
рух по проїзній частині проспекту
250-річчя Донбасу зі сторони м.Донецька в
напрямку вул.В`яземського в
Центрально-Міському районі м.Макіївки,
діючи в порушення вимог п.п.10.1, 16.6
Правил дорожнього руху, не
переконавшись у відсутності небезпеки
і перешкод іншим учасникам дорожнього
руху, при виконанні маневру повороту
ліворуч, скоїв зіткнення зазначеного
транспортного засобу (передньою
частиною кузова праворуч «Skoda Oktavia») з
переважно передньою частиною ліворуч
автомобіля марки «Toyota-Yaris»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, який
належить ОСОБА_2

В результаті винних дій водія
автомобіля марки «Skoda Oktavia»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 у
даній ДТП, що підтверджено постановою
Калінінського районного суду
м.Донецька від 07.07.2011р. №3-1922/11,
автомобіль ОСОБА_2 зазнав значних
механічних ушкоджень.

Вартість відновленого ремонту
автомобіля марки «Toyota-Yaris»,
реєстраційний номер НОМЕР_2 за
висновком експертного
автотоварознавчого дослідження №579/10,
з урахуванням експлуатаційного зносу
замінених деталей в результаті ДТП на
момент проведення дослідження складає
99 601грн. 88коп. Згідно акту виконаних
робіт №170 від 16.08.2012р., складеного СПД
ОСОБА_4 вартість виконаних робіт з
проведеного фактичного ремонту на
момент проведення робіт склала 120 000грн.
без урахування ПДВ.

Також позивачі зазначили, що з вини
відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 зазнала
матеріальних збитків, пов'язаних з
оплатою евакуації транспортного
засобу в сумі 480грн., послуг поштового
зв'язку, пов'язаних з надісланням
поштового повідомлення відповідачу
про виклик останнього до місця
проведення огляду пошкодженого
транспортного засобу в сумі 22,56грн.;
проведення експертизи в сумі 700грн.

Крім того, ОСОБА_1, позивачам спричинена
моральна шкода, тому що вони отримали
тілесні ушкодження, з приводу чого
проходили курс лікування, перенесли
психологічну травму, що має місце і
наступного часу і полягає у відчуванні
страху і відсутності впевненості під
час керування автомобілями. Тривале
перебування машини в не пригідному для
експлуатації стані діставало ОСОБА_2
моральних страждань і масу
незручностей, стало підставою для
порушення її звичного життєвого укладу
і тягне додавання додаткових зусиль
для організації робочих планів і
особистого життя до наступного часу.
Вважають, що все наведене є підставою
пригніченості емоційного стану,
депресії, в котрій вони перебувають й
досі.

Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 96
717грн. 16коп., з ОСОБА_1 на користь
позивачів моральну шкоду у розмірі 50
000грн. кожній та судові витрати, які
складаються з судового збору у розмірі
1 181грн. 33 коп. та витрат, пов`язаних з
оплатою правової допомоги у розмірі
500грн.

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
матеріальної шкоди та відшкодування
моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду в розмірі 76 104грн
44коп., моральну шкоду в розмірі 7 450грн.
00коп., витрати по сплаті судового збору
в сумі 868грн. 30коп., а всього 84 472грн.
74коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
моральну шкоду в розмірі 7 450грн. 00коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, та ухвалити нове про відмову
у задоволенні позову, посилаючись на
неповне з`ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення та
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що суд першої
інстанції поклав в основу рішення у
якості єдиного доказу на підтвердження
матеріальних витрат позивачки ОСОБА_2
на ремонт транспортного засобу
«Toyota-Yaris» висновок експерта № 579/10 від
21.10.11р., який складено без урахування
експлуатаційного зносу замінених
деталей в результаті ДТП та з
завищенням ціни на ремонт. Суд
необґрунтовано не призначив по справі
судову автотоварознавчу експертизу по
наявним у матеріалах справи
документам.

Також зазначає про необґрунтованість
висновку суду в частині покладення на
нього компенсації моральної шкоди,
оскільки позивачками не надано доказів
на підтвердження проходження курсу
лікування у зв`язку з ДТП, отримання
тілесних ушкоджень, психологічної
травми та порушення життєвого укладу.
Зазначення в мотивувальній частині
рішення суду про отримання ОСОБА_2
легких тілесних ушкоджень, без
наявності в матеріалах справи акту
судово-медичного дослідження №549 від
09.06.12р., на думку апелянта, не може бути
підтвердженням даної обставини.

Судом не було розглянуто його
(апелянта) клопотання про передачу
пошкоджених деталей, відповідно до
ст.1192 ЦК України.

Представник апелянта в судовому
засіданні апеляційного суду підтримав
доводи апеляційної скарги, просив її
задовольнити.

Позивачі та їх представник в судове
засідання апеляційного суду не
з'явились, були повідомлені належним
чином про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення в повні мірі не
відповідає даним вимогам з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
позивачу ОСОБА_2, в результаті
пошкодження належного їй автомобіля
марки «Toyota-Yaris», реєстраційний номер
НОМЕР_2, спричинена матеріальна шкода,
тому врахувавши її розмір, визначений
висновком автотоварознавчого
дослідження №579/10 від 21.10.2011р., збитки,
які зазнали позивачі у зв`язку з
пошкодженням рухомого майна, а також
розмір страхового відшкодування, суд
стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду у розмірі 76 104грн.
44коп.

Також суд першої інстанції частково
задовольнив вимоги позивачів про
відшкодування моральної шкоди,
визначивши її розмір у 10000 для кожного,
вирахувавши з цієї суми ліміт
страхового відшкодування за полісом
обов`язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземного транспортного
засобу марки «Toyota-Yaris», оскільки правом
на відшкодування моральної шкоди в
межах ліміту позивачі не скористались
та остаточно визначив суму по 7 500грн.
кожному з позивачів.

Між тим, колегія суддів (враховуючи
межі доводів апеляційної скарги), не
може повністю погодитися з висновком
суду першої інстанції з наступних
підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 22.05.2011р. о 11год. ОСОБА_1,
керуючи автомобілем марки «Skoda Oktavia»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснюючи
рух по проїзній частині проспекту
250-річчя Донбасу зі сторони м.Донецька в
напрямку вул.В'яземського в
Центрально-Міському районі м.Макіївки,
діючи в порушення вимог п.п.10.1, 16.6
Правил дорожнього руху, при виконанні
маневру повороту ліворуч не
переконався в безпеці та скоїв ДТП з
автомобілем марки «Toyota-Yaris»,
реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого
транспортний засіб отримав механічні
пошкодження.

Постановою судді Калінінського
районного суду м. Донецька від 07.07.2011р.
ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні ДТП за
ст.124 КУпАП (а.с.12).

Згідно висновку №579/10 експертного
автотоварознавчого дослідження від
21.10.2011р. вартість поновленого ремонту, з
експлуатаційним зносом замінених
деталей, автомобіля марки «Toyota-Yaris»,
реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 99
601грн. 88коп. (а.с.16-31).

З виписки ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.15)
вбачається, що ПрАТ «СК» Статус» за
страховим полісом ВЕ 5569947 сплачено
ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 24
700грн.

Судом також встановлено, що відповідно
до акту судово-медичного дослідження
№549 від 09.06.2012р. внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2
були отримані легкі тілесні
ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

З акту судово-медичного дослідження
№553 від 08.10.2012р., вбачається, що
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди ОСОБА_3 були отримані легкі
тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров`я (а.с.40-43).

Відповідно до полісу обов`язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власника наземного
транспортного засобу №ВЕ5569947 марки
«Toyota-Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_2,
моральна шкода відшкодовується
страховиком у межах ліміту, що складає 2
550грн.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, які
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я. Моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини, крім
випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Зі змісту ч.2 ст.1167 ЦК України
вбачається, що моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала: якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров`я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.

Визначаючи розмір завданої моральної
шкоди, суд вірно виходив із характеру й
обсягу моральних страждань позивачів,
викликаних внаслідок дій ОСОБА_1, із
засад розумності, виваженості та
справедливості та обґрунтовано зробив
висновок про необхідність стягнення з
відповідача, як такого, що керував
джерелом підвищеної небезпеки, на
користь позивачів моральної шкоди (по 7
450грн. кожному) в зв`язку отримання ними
ушкодження здоров`я (отримання легких
тілесних ушкоджень).

Наведені в апеляційній скарзі доводи
щодо необґрунтованого стягнення з
відповідача на користь позивачів
моральної шкоди через її недоведеність
висновок суду в цій частині не
спростовують.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України
збитками є витрати, яких особа зазнала
у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні збитки)
… .

В силу положень ч.1 ст.1166 К України
майнова шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч.2 ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об`єктом використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку).

Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатньої
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язання сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

З матеріалів справи вбачається та
вірно визначено судом першої
інстанції, що розмір поновлюваного
ремонту після пошкодження автомобіля
що належить ОСОБА_2 складає 99 601грн.
88коп. (а.с.19)

ПрАТ «СК» Статус» за страховим полісом
ВЕ 5569947 сплачено ОСОБА_2 страхове
відшкодування в сумі 24 700грн.

Вирішуючи питання про відшкодування
шкоди, завданої майну ОСОБА_2 у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, та визначаючи розмір такої
шкоди, суд вірно виходив з вимог ч.2
ст.1187, 1194 ЦК України та дійшов висновку,
що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає
стягненню матеріальна шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки з
урахуванням її розміру, визначному
висновком автотоварознавчого
дослідження №579/10 від 21.10.2011р. за
вирахуванням з цієї суми страхової
виплати, здійсненої ПрАТ «СК» Статус».

Крім того суд також стягнув з
відповідача на користь ОСОБА_2 витрати
за проведення експертизи у розмірі
700грн., збитки, пов`язані з оплатою
евакуації транспортного засобу в сумі
480грн., послуги поштового зв`язку,
пов`язані з надісланням поштового
повідомлення відповідачу про виклик
останнього до місця проведення огляду
пошкодженого транспортного засобу в
сумі 22,56грн. (рішення в даній частині
відповідачем не оскаржувалося).

Між тим, визначаючи суму що підлягає
стягненню, суд першої інстанції
залишив поза увагою наступні
обставини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
на виконання ухвали суду першої
інстанції від 05.03.2013р. про проведення
авто-товарознавчого дослідження для
визначення дійсної матеріальної
шкоди, спричиненої автомобілю марки
«Toyota-Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_2
(проти чого не заперечував представник
позивачів), судом отримано
повідомлення №996/28 від 20.06.2013р. про
неможливість надання висновку через не
представлення для огляду спірного
транспортного засобу (а.с.83).

З пояснень представника позивачів під
час розгляду справи в суді першої
інстанції, вбачається, що автомобіль
марки «Toyota-Yaris», реєстраційний номер
НОМЕР_2 в травні 2013 року продано за 7 000
доларів США, що не оспорюється
сторонами.

З урахуванням викладеного, а також
того, що в матеріалах справи відсутні
належні та допустимі докази на
підтвердження здійснення позивачами
ремонту автомобіля та сплати за це
відповідних сум, колегія суддів вважає,
що сума матеріальної шкоди, яка повинна
бути стягнута з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 підлягаю зменшенню на вартість,
за якою продано автомобіль марки
«Toyota-Yaris» 55 930грн. (7,99 (курс
Національного Банку України до долару
США станом на час ухвалення рішення
10.09.2013р.) х 7000), та складає 20 176грн. 44коп.
(76104,44-55930).

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.88 ЦПК України з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, підлягає
стягненню, пропорційно до розміру
задоволених вимог, судовий збір у
розмірі 309грн.

Щодо доводу апеляційної скарги про
порушення судом норм процесуального
права через те, що ним не було
розглянуто його (апелянта) клопотання
про передачу пошкоджених деталей,
колегія суддів зазначає наступне.

Як роз`яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ абз.2 п.14 постанови від 01.03.2013р. № 4
«Про деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», ухвалюючи
рішення про стягнення на користь
потерпілого відшкодування вартості
майна, що не може використовуватись за
призначенням, але має певну цінність,
суд з урахуванням принципу
диспозитивності, тобто за заявою
заподіювача шкоди, одночасно повинен
вирішити питання про передачу цього
майна після відшкодування збитків
особі, відповідальній за шкоду.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

ОСОБА_1 не надано доказів про те, що
пошкоджені деталі (згідно переліку
зазначеного в запереченнях а.с.100) мають
певну цінність, тому підстави для
вирішення питання про передачу деталей
після відшкодування збитків особі,
відповідальній за шкоду відсутні.
Порушення судом норм процесуального
права в даному випадку не може бути
підставою для скасування рішення суду (
ч.3 ст.309 ЦК України).

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції в частині стягнення майнової
шкоди, завданої внаслідок ДТП не можна
визнати законним й обґрунтованим, тому
відповідно до п.1, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України
воно підлягає зміні зі стягненням з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 176грн. 44коп.
та судового збору у розмірі 309грн.

В іншій частині рішення суду сторонами
не оскаржувалося.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, апеляційний суд -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м.Макіївки від 10 вересня 2013 року в
частині стягнення матеріальної шкоди
та судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20176
(двадцять тисяч сто сімдесят шість)
грн.. 44коп. на відшкодування
матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2,
ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 309 (триста
дев'ять)грн..

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржено безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності.

Головуючий:

Судді: