Справа № 486/2911/13-ц
Провадження № 2/486/89/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області

у складі: головуючого
Бобровського І. М.

при секретарі Зацепіній І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Южноукраїнську Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання угоди
купівлі-продажу автомобіля недійсною
та поділ сумісного нажитого у шлюбі
майна , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання угоди
купівлі-продажу автомобіля недійсною
та поділ сумісно нажитого у шлюбі
майна. Зокрема просить визнати за
відповідачем ОСОБА_2 право власності на
автомобіль «GEELY» реєстраційний номер
НОМЕР_1, а на її користь стягнути з
відповідача 25 тисяч гривень, половину
вартості автомобіля. Крім того просить
визнати недійсною угоду
купівлі-продажу спірного автомобіля
між ОСОБА_2 і ОСОБА_3. Мотивує свої
вимоги тим, що з 1995 року до січня 2013 року
знаходилась з відповідачем ОСОБА_2 в
зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу в
2008 році, вони купили спірний
автомобіль, який і просить суд
поділити, визнавши за відповідачем
право власності на автомобіль, а на її
користь стягнути половину вартості.
Крім того зазначає, що в період шлюбу,
без її згоди ОСОБА_2 продав спірний
автомобіль своїй матері ОСОБА_3.
Враховуючи, що вона не давала згоди на
таку угоду просить визнати її
недійсною.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої вимоги. Пояснила, що з
відповідачем перебувала в
зареєстрованому шлюбі з 1995 року до
січня 2013 року. Під час перебування в
зареєстрованому шлюбі, в 2008 році, вони
купили спірний автомобіль, який і
просить суд поділити, визнавши за
відповідачем право власності на
автомобіль, а на її користь стягнути
половину вартості. Крім того зазначає,
що в період шлюбу, без її згоди ОСОБА_2
продав спірний автомобіль своїй матері
ОСОБА_3. Враховуючи, що вона не давала
згоди на таку угоду просить визнати її
недійсною. Пояснила, що до розірвання
шлюбу проживала з відповідачем однією
сім'єю, приймала участь в погашенні
кредиту. До придбання спірного
автомобіля у них був інший автомобіль,
гроші від продажу якого було витрачено
на придбання нового.

В судовому засіданні представник
відповідачів позовні вимоги не
визнала. Пояснила, що спірний
автомобіль дійсно було придбано в
період шлюбу ОСОБА_2 і ОСОБА_1, проте
гроші на придбання автомобілі надавала
відповідачка ОСОБА_3. Після продажу
спірного автомобіля, всі гроші було
передано позивачці.

Вислухавши сторони, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони по справі перебували в
зареєстрованому шлюбі з 1995 року до
січня 2013 року. Під час перебування в
зареєстрованому шлюбі, 27 березня 2008
року, сторонами було придбано
автомобіль «GEELY» реєстраційний номер
НОМЕР_1. Для придбання спірного
автомобіля 28 березня 2008 року
відповідач ОСОБА_2 отримав кредит в
"УКРСИББАНКУ". Відповідно до
довідки-рахунку відвід 25.04.2012 року
спірний автомобіль було продано
ОСОБА_3. Письмова згода позивачки на
здійснення угоди купівлі-продажу
відсутня.

Шлюб між сторонами було розірвано в
січні 2013 року, на момент розірвання
шлюбу кредитні зобов'язання було
виконано.

Стаття 60 Сімейного кодексу України
містить підстави набуття права
спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.2 даної статті
вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування. є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного
кодексу України в разі поділу майна,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Як передбачено ч. 3 ст. 65 СК України, для
укладення одним із подружжя договорів,
які потребують нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, а також договорів стосовно
цінного майна, згода другого з подружжя
має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який
потребує нотаріального посвідчення і
(або) державної реєстрації, має бути
нотаріально засвідчена.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка не надавала письмової згоди
на укладання договору купівлі- продажу
автомобіля.

Таким чином підлягають задоволенню
вимоги позивачки про визнання
недійсною угоди купівлі-продажу
спірного автомобіля між ОСОБА_2 і
ОСОБА_3.

Крім того підлягають частковому
задоволенню позовні вимоги про поділ
між сторонами спірного автомобілю.

Враховуючи, що автомобіль поділити між
сторонами в натурі неможливо, слід
визнати за ними право власності в
рівних долях.

На підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню
з відповідача на користь позивачки
належить також судовий збір в сумі 250
гривень.

Керуючись ст.ст. 8,10,60,123,212-215,218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання угоди купівлі-продажу
автомобіля недійсною та поділ сумісно
нажитого у шлюбі майна задовольнити
частково.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу автомобіля «GEELY»
реєстраційний номер НОМЕР_1 вчинений
між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відповідно до
довідки-рахунку від 25 квітня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право
власності по 1/2 частині автомобіля
«GEELY» реєстраційний номер НОМЕР_1, за
кожним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 250
гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги до Южноукраїнського міського
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи які приймали
участь в розгляді справи, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення мають
право подати апеляцію протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду
І. М. Бобровський