Справа № 161/930/14-ц
Провадження № 2/161/1005/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

18 березня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

при секретарі - Ковальчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом Львівського
державного університету внутрішніх
справ до ОСОБА_2 про стягнення витрат,
пов'язаних з утриманням у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України, --

В С Т А Н О В И В:

Позивач Львівський державний
університет внутрішніх справ
звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення витрат
пов'язаних з утриманням у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що 31.07.2004 року
відповідача було зараховано курсантом
факультету кримінальної міліції
Львівського юридичного інституту МВС
України та 30.08.2004 року присвоєно
спеціальне звання «рядовий міліції».
Між сторонами було укладено договір
про підготовку фахівців за державним
замовленням із числа осіб цивільної
молоді рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ та їх
працевлаштування. Постановами
Кабінету Міністрів України Львівський
юридичний інститут було передано до
складу Київського національного
університету внутрішніх справ, пізніше
реорганізовано у львівський державний
університет внутрішніх справ. Наказом
від 27.08.2007 року відповідача було
звільнено з органів внутрішніх справ
за власним бажанням. За умовами
укладеного договору відповідач
зобов'язаний у випадку відрахування з
навчального закладу відшкодувати
витрати затрачені на його утримання за
період навчання. Сума фактичних витрат
пов'язаних з утриманням курсанта
ОСОБА_2 становить 3555,64 грн. А тому,
просив стягнути з відповідача вказану
заборгованість та судові витрати у
справі.

Відповідач ОСОБА_2 подав суду заяву про
застосування позовної давності, яку
мотивував тим, що витрати, пов'язані з
його утриманням у навчальному закладі,
були нараховані позивачем станом на
27.08.2007 року, а тому право вимоги
позивача виникло починаючи з цієї дати.
Тобто, позивачем станом на день
звернення з позовом до суду було
пропущено трьохрічний строк позовної
давності. А тому, просив в задоволенні
позову відмовити.

Представник позивача подав суду заяву
про розгляд справи у його відсутності.
У відгуку на заяву відповідача про
застосування строків позовної
давності вказував на те, що строк, який
минув з часу виникнення права на
звернення до суду, становить 6 років.
Поважних причин пропуску строку
установа не має. А тому, не заперечує
проти застосування положень
законодавства про строк позовної
давності.

Представник відповідача подав заяву
про розгляд справи у його відсутності.

Розгляд справи здійснювався за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197
ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі,
суд приходить до висновку, що позов до
задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що наказом
Львівського юридичного інституту (далі
- ЛЮІ) МВС України від 31 липня 2004 року №
142 о/с ОСОБА_2 був зарахований на 1-й курс
факультету кримінальної міліції, з 16
серпня 2004 року та постановлено на
грошове, майнове та котлове
забезпечення (а.с.5).

Відповідно до наказу ЛЮІ МВС України
«Про присвоєння спеціальних звань
курсантам 1-го курсу денної форми
навчання за державним замовленням» від
30 серпня 2004 року № 171 о/с відповідачу
було присвоєно спеціальне звання
«рядовий міліції» (а.с.6).

03 вересня 2007 року між ЛЮІ МВС України та
відповідачем ОСОБА_2 укладено угоду про
підготовку фахівців у Львівському
юридичному інституті МВС України за
державним замовленням із числа осіб
цивільної молоді, рядового і молодшого
начальницького складу органів
внутрішніх справ України та їх
працевлаштування, умовами якої
встановлювалися права та обов'язки
сторін.

Відповідно до наказу Львівського
державного університету внутрішніх
справ №311 о/с від 27 серпня 2007 року
рядового міліції ОСОБА_2 курсанта 3-го
курсу факультету кримінальної міліції
було звільнено з органів внутрішніх
справ за власним бажанням ( а.с.7,8).

Відповідно до п. 3.1 угоди відповідач
зобов'язувався в разі відрахування з
вищого навчального закладу (із
одночасним звільненням з органів
внутрішніх справ) за власним бажання
відшкодувати вартість навчання.

Згідно наданої довідки розрахунку №1
від 27.08.2007 року сума витрат, пов'язаних з
утриманням курсанта факультету
кримінальної міліції рядового міліції
ОСОБА_2 за період 15.08.2004 року по 27.08.2007
року становить 3555,64 гривень, яка
включає: грошове забезпечення - 1955 грн.,
продовольче забезпечення - 111,13 грн.,
речове забезпечення 418,30 грн., медичне
забезпечення - 3,40 грн., оплату
комунальних послуг та спожитих
енергоносіїв - 1067,81 грн. (а.с. 9).

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України
позовна давність -- це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України).

Частиною 1 ст.261 ЦК України
установлено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач був звільнений з органів
внутрішніх справ за власним бажанням
27.08.2007 року, в той же було проведено
нарахування витрат, пов'язаних з
утриманням курсанта, які повинні були
відшкодовуватися відповідно до умов
угоди.

Однак, відповідач ОСОБА_2 в
добровільному порядку не відшкодував
вартість навчання.

Вимогу до відповідача про
відшкодування такої вартості позивач
вперше пред'явив 10.10.2013 року, подавши
позов до суду.

Відповідно до ч.3, 4 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в
судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позивач звернувся до суду з вимогою
до відповідача про захист свого
цивільного права з пропуском строку
позовної давності, пропущення цього
строку визнається стороною позивача,
стороною відповідача заявлено вимогу
про застосування позовної давності, а
тому в задоволенні позову слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 224
ЦПК України, на підставі ст.ст. 256, 257, 261,
267 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Львівського
державного університету внутрішніх
справ до ОСОБА_2 про стягнення витрат,
пов'язаних з утриманням у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Луцький міськрайонний суд в
десятиденний строк з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
І.Б.
Плахтій