Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/484/13-ц

19 березня 2014 року
смт. Богородчани

Богородчанський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді
Гутича П.Ф.

з участю секретаря
Соловей Л.П.

представника позивача
Храбатина А.В.

відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

прокурора
Дідика П.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Богородчани справу за позовом
Долинського міжрайонного прокурора в
інтересах держави в особі ПАТ
"Богородчанинафтогаз" до ОСОБА_6,
ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

Долинський міжрайонний прокурор
звернувся в суд із позовом в інтересах
держави в особі ПАТ
"Богородчанинафтогаз" до ОСОБА_6,
ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок вчинення злочинів.

Позовна заява мотивована тим, що
арбітражний керуючий ОСОБА_2, голова
комітету кредиторів ОСОБА_6, заступник
директора ПАТ "Богородчанинафтогаз"
ОСОБА_7 та майстер по видобутку нафти
ОСОБА_3 групою осіб за попередньою
змовою, зловживаючи службовим
становищем, без одержання ліцензії
видів господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню, проводили
видобуток сирої нафти із свердловини
1-Дзвиняч, що на балансі ДП
"Богородчанинафтогаз". Ними було
видобуто 32 м куб. нафтової суміші і такі
дії пов'язано з отриманням доходу в
розмірі 273400 грн. Цими діями відповідачі
також порушили правила використання
надр.

Крім того, заступник директора ДП
"Богородчанинафтогаз" ОСОБА_7 з відома
ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в 2004-2005 роках
видавав та підписував накази про своє
відрядження та відрядження
працівників підприємства: ОСОБА_8,
ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Їм
нараховувалися та виплачувалися кошти,
хоча зазначені особи у відрядження не
направлялися. Нараховані кошти в сумі
32590 грн. привласнив ОСОБА_7

05 грудня 2003 року, внаслідок придбання
арбітражним керуючим ОСОБА_2 для ДП
"Богородчанинафтогаз" трактора моделі
ДТ-75, було переплачено 26300 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_2,
ОСОБА_7 та ОСОБА_3 солідарно в
користь ПАТ "Богородчанинафтогаз" 305990
грн., а з ОСОБА_2 26300 грн.
заподіяної внаслідок вчинення
злочинів шкоди.

В судовому засіданні прокурор та
працівник ПАТ "Богородчанинафтогаз"
позов підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав
частково та пояснив, що згідно рішення
Господарського суду
Івано-Франківської області з 05 вересня
2003 року він був призначений
арбітражним керуючим санацією
боржника ДП "Богородчанинафтогаз". У 2005
році у підприємства дійсно була
відсутня ліцензія на проведення робіт
по видобутку нафти.

Однак на законсервованій свердловині
1-Дзвиняч, що була на балансі
підприємства, часто виникали аварійні
ситуації. Коли монометр на провенторі
вказував на високий тиск у свердловині,
вони змушені були проводити аварійне
стравлювання нафтосуміші. Це
проводилося за рішенням органів влади
району. Інакше нафтосуміш могла вийти
із свердловини і потрапити у водойми.
Видобута внаслідок стравлювання
нафтова суміш цистернами вивозилися в
ПП "Хімтрейд" смт. Рожнятів. В
листопаді-грудні 2005 року було
вивезено до даного підприємства 32 м
куб. нафтосуміші вартістю 7300 грн.
Внаслідок проведених аналізів було
встановлено, що ця суміш непридатна
для переробки, так як у ній був великий
вміст води, і ПП "Хімтрейд" знищена.
Тому ПАТ "Богородчанинафтогаз" такими
діями збитків не заподіяно.

До відрядження працівників ОСОБА_3,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 він
ніякого відношення не має, так як
накази видавав заступник директора
ОСОБА_7

Згідний відшкодувати шкоду в сумі 26300
грн., заподіяну зайвими грошовими
виплатами при придбанні трактора.

Відповідач ОСОБА_7 позов не визнав та
пояснив, що шкоду, заподіяну
підприємству зайвими грошовими
виплатами на відрядження працівників
ДП "Богородчанинафтогаз" в 2004-2005 роках,
він частково відшкодував, внісши в касу
24900 гривень. Про це свідчить акт
ревізії. Решта суми стягненню не
підлягає, оскільки пропущений строк
позовної давності, встановлений ст.233
КЗпП. З приводу відшкодування шкоди,
заподіяної ПАТ "Богородчанинафтогаз"
внаслідок безліцензійного видобування
нафти, дав пояснення, аналогічні
поясненням ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав та
пояснив, що його діями ПАТ
"Богородчанинафтогаз" шкоди не
заподіяно. З приводу видобування нафти
без ліцензії дав пояснення, аналогічні
поясненням ОСОБА_2 Що стосується
повернення витрат на відрядження, то
минули строки для звернення до суду.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явився, хоча про день і час
розгляду справи повідомлявся у
встановленому законом порядку. Про
причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення.

Задоволенню підлягають позовні вимоги
про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ
"Богородчанинафтогаз" 26300 грн., як зайво
оплачених підприємством при укладанні
договору купівлі-продажу трактора ДТ-75.

Оскільки ОСОБА_2 позов у цій частині
визнав, то, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК,
дані обставини доказуванню не
підлягають.

Інші позовні вимоги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Встановлено, що постановою Долинського
районного суду від 20 грудня 2010 року
ОСОБА_11, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3
звільнені від кримінальної
відповідальності за злочини,
передбачені ст.ст.28 ч.3, 202 ч.1; 28 ч.3, 240 ч.1;
28 ч.3, 364 ч.1, 28 ч.3, 366 ч.1; 358 ч.3 КК України на
підставі ст.49 КК у зв'язку із
закінченням строків давності.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили обов'язковий для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з постановою суду, протягом 2005
року ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3,
перший з яких працював на посаді
арбітражного керуючого санацією
боржника ДП "Богородчанинафтогаз", а
інші були службовими особами даного
підприємства, проводили роботи по
видобутку нафти із свердловини
Дзвиняч-1, що належала підприємству.
Нафтова суміш в кількості 32 м куб.
продана ПП "Хімтрейд".

В постанові державного обвинувача про
зміну обвинувачення відповідачем
також зазначено, що вартість цієї
нафти становить 7300 грн.

Згідно з висновком комплексної
геологічної експертизи, з метою
запобігання виникненню аварійних
ситуацій, унеможливлення потенційної
технологічної катастрофи, свердловина
1-Дзвиняч потребує періодичного
стравлювання. Це підтверджує пояснення
відповідачів про необхідність
стравлювання свердловини.

Суд вважає, що позивачем не доведено
заподіяння підприємству шкоди
внаслідок видобутку нафти без
одержання ліцензії та незаконного
видобування корисних копалин.

Відповідно до ст.4 Кодексу України "Про
надра", надра є виключною власністю
народу України.

На переконання суду, за порушення
законодавства про надра відповідачі
повинні нести цивільно-правову
діяльність перед державою, а не перед
ПАТ "Богородчанинафтогаз".

В постанові Долинського районного суду
не зазначено, що діями відповідачів,
пов'язаними з незаконним видобуванням
корисних копалин та здійсненням
підприємницької діяльності без
одержання ліцензії видів
господарської діяльності, завдані
будь-які збитки ПАТ
"Богородчанинафтогаз" (штрафні санкції,
тощо).

Суд також вважає, що матеріальну
відповідальність, пов'язану з зайвими
грошовими витратами на відрядження,
повинен нести керівник підприємства
або його заступник.

В постанові суду зазначено, що
нараховані на відрядження кошти на
ім'я ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8,
ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_6,
отримував особисто заступник
директора ОСОБА_7

Суд вважає, що він і повинен нести
відповідальність за шкоду, завдану
зайвими грошовими виплатами.

Згідно з актом ревізії
фінансово-господарської діяльності
державного підприємства
"Богородчанинафтогаз" від 09 червня 2006
року, в ході її ОСОБА_7 частково
відшкодовано зайво виплачені кошти на
відрядження в сумі 24090 гривень.

(т.1 а.с.48)

Отже не відшкодовано 8500 грн. коштів,
виплачених на відрядження працівників.

Згідно п.3 ч.1 ст.134 КЗпП, працівники
несуть матеріальну відповідальність у
повному розмірі шкоди, заподіяної з їх
вини підприємству, установі,
організації, у випадках, коли шкоди
завдано діями працівника, які мають
ознаки діянь, переслідуваних у
кримінальному порядку.

Однак, відповідно до ч.3 ст.233 КЗпП, для
звернення власника або уповноваженого
ним органу до суду в питаннях стягнення
з працівника матеріальної шкоди,
заподіяної підприємству, установі,
організації, встановлюється строк в
один рік з дня виявлення заподіяної
працівником шкоди.

Отже є підстави для відмови в позові,
оскільки відповідач ОСОБА_7 зробив в
суді заяву про закінчення позовної
давності, а позивач не ставив питання
про продовження строку.

На підставі ст.ст.1166 ЦК, 130, 134, 233 КЗпП,
ст.ст.4, 62 Кодексу України про надра,
керуючись ст.ст.213, 215 ЦПК України, суд,

р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ПАТ
"Богородчанинафтогаз" 26300 грн.
заподіяної шкоди.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 263 грн. судового збору
в користь держави.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення, а відповідачем ОСОБА_6 -
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Головуючий