Справа № 344/791/13- ц
Провадження № 2/344/1901/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Бабій О.М.

секретаря Сивухіної
Ю.Ю., Іванова О.В.,

за участі представника позивача
Новосад С.В., представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та витрат по оплаті судового збору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№2044/2008 від 09.09.2008 року в сумі 112635,76
доларів США, що відповідно до курсу НБУ
станом на день проведення розрахунку
еквівалентно 900297 грн. 63 коп. та судових
витрат, посилаючись на те, що
відповідач ОСОБА_4 отримав у позивача
кредит в розмірі 62160 доларів США з
терміном погашення до 08.09.2028 року, зі
сплатою 14,59% на рік за користування
кредитними коштами. Внаслідок
неналежної сплати відповідачем
процентів за користування кредитом та
погашення кредиту за відповідачем
ОСОБА_4 наявна заборгованість. Умовами
кредитного договору передбачено право
банку вимагати від позичальника
дострокового виконання зобов'язань
щодо повернення кредиту, сплати
процентів, інших платежів,
передбачених договором можливих
штрафних санкцій, якщо позичальник
своєчасно не вніс черговий платіж.
ОСОБА_5, як поручитель згідно договору
поруки, відповідає по зобов'язаннях за
вищезазначеним кредитним договором
перед кредитором в тому ж обсязі, що і
боржник.

Представник позивача в судовому
засідання позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив позов
задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_5 в
судовому засіданні позовні вимоги до
ОСОБА_5 не визнав, просив в задоволенні
позову відмовити, оскільки порука є
припиненою.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином. Причини неявки в судове
засідання не повідомив.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази,
судом встановлено, що спір між
сторонами виник з приводу порушення
права банку на належне виконання умов
кредитного договору, забезпеченого
порукою, внаслідок чого банк
позивається про його відновлення
шляхом стягнення заборгованості за
кредитним договором в солідарному
порядку з боржника та поручителя.

Статтею 1054 Цивільного Кодексу
України визначено зміст кредитного
договору. За кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Істотними умовами
кредиту є розмір кредиту та строк
повернення кредиту.

09 вересня 2008 року між ВАТ КБ
«Надра» (в подальшому найменування
змінено на ПАТ КБ «Надра») та
відповідачем ОСОБА_4 укладено
кредитний договір №2044/2008 (а.с.10), за яким
банк надав, а позичальник (відповідач)
отримав кредит в розмірі 62160 доларів
США з терміном погашення до 08.09.2028 року.
Умовами Договору передбачено обов'язок
позичальника сплатити 14,59% на рік за
користування кредитом. В розділі 3
Договору сторони визначали порядок
нарахування та сплати процентів за
користування кредитними коштами і
погашення кредиту. Відповідно до п.п.
3.3.1.-3.3.2. (а.с.10) відповідач ОСОБА_4
зобов'язався щомісячно вносити платежі
в сумі 809,53 доларів США по сплаті
процентів та погашення кредиту.

Незважаючи на взяті на себе за
кредитним договором зобов'язання,
відповідач ОСОБА_4 належно їх не
виконував, що підтверджується
розрахунком заборгованості за
кредитним договором №2044/2008 від 09.09.2008
року (а.с.7-9).

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
виконав зобов'язання у встановлений
договором строк.

Статтею 611 ЦК України встановлено
правові наслідки порушення
зобов'язання, за змістом якої у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
неустойка.

Умовами п. 5.2. кредитного договору
сторони визначили, що у разі
прострочення позичальником -
відповідачем строку сплати
мінімальних необхідних платежів по
погашенню кредиту, він сплачує банку
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла на час виникнення
заборгованості, за кожен день
прострочення.

Згідно п. 4.2.4 Договору банк має право
вимагати від позичальника
дострокового виконання зобов'язань
щодо повернення кредиту, сплати
процентів, інших платежів,
передбачених договором можливих
штрафних санкцій, якщо позичальник
своєчасно не вніс черговий платіж.

За змістом ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050
ЦК України наслідком порушення
відповідачем зобов'язання щодо
повернення чергової частини суми
кредиту є право позивача достроково
вимагати повернення всієї суми
кредиту.

Позивачем станом на 09.11.2012 року
проведено розрахунок заборгованості
за кредитним договором №2044/2008 від
09.09.2008 року (а.с.7-9), відповідно до якого
нараховано всю суму заборгованості
відповідача ОСОБА_4 за кредитним
договором в сумі 112635,76 доларів США, що
відповідно до курсу НБУ станом на день
проведення розрахунку еквівалентно
900297 грн. 63 коп., в тому числі 61904,70
доларів США - заборгованість по тілу
кредиту, 37213,60 доларів США - несплачені
відсотки, 6216 доларів США - штраф, 7301,46
долар США - пеня за порушення умов
кредитного договору.

Будь-яких доказів, які б
спростовували проведений позивачем
розрахунок заборгованості ОСОБА_4 за
вказаним кредитним договором
відповідачами не представлено суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України
виконання зобов'язання забезпечується,
якщо це встановлено договором або
законом. Види забезпечення виконання
зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК
України і такими є неустойка, порука,
гарантія, застава, притримання,
завдаток.

В забезпечення належного виконання
зобов'язання за кредитним договором
№2044/2008 від 09.09.2008 року, між банком та
відповідачем ОСОБА_5, 09.09.2008 року
укладено договір поруки №2044/2008 (а.с.12),
відповідно до умов якого поручитель
зобов'язалася перед кредитором
відповідати солідарно в повному обсязі
за несвоєчасне виконання боржником
ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним
договором.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Пунктом 5.3 договору поруки визначено,
що дія цього договору закінчується
належним виконанням позичальником
взятих на себе зобов'язань по
кредитному договору чи виконання
поручителем своїх зобов'язань згідно з
умовами цього Договору.

Як зазначено в ч. 4 п. 24 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30.03.2012
року №5, сама по собі умова договору про
дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Таким чином, виходячи з умов договору
поруки, в ньому не встановлено строку
після якого порука припиняється
виходячи із вимог ст. 252 ЦК України. При
цьому, умова договору про те, що дія
цього Договору закінчується належним
виконанням позичальником взятих на
себе зобов'язань по кредитному
договору чи виконання поручителем
своїх зобов'язань згідно з умовами
цього договору, не може розглядатись як
встановлення строку дії поруки,
оскільки це не відповідає вимогам
статті 252 ЦК України.

Строк виконання зобов'язань за
кредитним договором настав коли було
вчинено виконавчий напис нотаріуса,
тобто 18 березня 2009 року.

Позовну заяву до поручителя подано
тільки 22 січня 2013 року, тобто через
більше як три роки з моменту настання
строку виконання зобов'язань.

З договору поруки вбачається, що в
ньому не встановлено строку, після
якого порука припиняється, тому в цьому
випадку підлягає застосуванню норма
частини четвертої статті 559 ЦК України
про те, що порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Як
зазначено в ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року №5,
пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Таким чином, на момент звернення
позивача до суду з даним позовом
договір поруки є припиненим, а відтак
немає підстав стягувати
заборгованість з поручителя ОСОБА_5

Відповідно до положень ст. ст. 16, 20
ЦК України передбачено право особи
захистити своє порушене право шляхом
звернення до суду. При цьому право на
захист особа здійснює на свій розсуд. В
даному випадку позивач просить про
захист його порушеного права шляхом
стягнення з позичальника та поручителя
заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до п. 12 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
у разі якщо кредит правомірно наданий в
іноземній валюті та кредитодавець
(позивач) просить стягнути кошти в
іноземній валюті, суд у резолютивній
частині рішення зазначає про стягнення
таких коштів саме в іноземній валюті,
що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК
України.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обгрунтованими та підлягають
задоволенню а частині що стосується
позичальника ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому з
відповідача ОСОБА_4 також слід стягнути
на користь позивача понесені ним
судові витрати.

На підставі викладеного,
відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року №5, ст.ст.
526, 527 ч. 1, 546 ч. 1, 548 ч. 1, 559, 611, 612, 1050 ч. 2, 1054
ч. 2; 16, 20 Цивільного Кодексу України,
ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 ч. 1 ЦПК України,
керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та судових витрат задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_4, жителя АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра»,
місцезнаходження якого вул. Артема, 15 в
м. Києві, - 112635,76 доларів
США, що відповідно до курсу НБУ станом
на день проведення розрахунку
еквівалентно 900297 грн. 63 коп. (дев'ятсот
тисяч двісті дев'яносто сім гривень 63
коп.) заборгованості за кредитним
договором №2044/2008 від 09.09.2008 року, та 3441
грн. витрат по оплаті судового збору.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 04
березня 2014 року.

Суддя
Бабій О.М.