Справа № 530/197/14-ц
Номер провадження 2/530/170/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року головуючий-суддя
Зіньківського районного суду
Полтавської

області Дігтяр М.І. одноособово
розглянув цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 і ОСОБА_3

до
Лютенсько-Будищанської сільської
ради,-- третя особа, яка не

заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору:
реєстраційна

служба Зіньківського
районного управління юстиції, -- про

визнання договору
купівлі-продажу нерухомого майна таким
що

відбувся, та про
визнання права власності на нього,--

В С Т А Н
О В И В:

Позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом і просили
суд визнати за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 право
приватної власності , по 1/ 2 частині
кожному,-- на житловий будинок із
господарсько-побутовими спорудами
АДРЕСА_1.

В судове засідання сторони не
з'явилися, представник позивачів за
дорученням ОСОБА_5 надіслав до суду
заяву про розгляд справи у їх
відсутності, заявлені позовні вимоги
підтримують в повному обсязі,
представник відповідача
Лютенсько-Будищанської сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області сільський голова Білик М.І.
направив до суду заяву про розгляд
даної цивільної справи за відсутності
відповідача, проти позовних вимог не
заперечує.

Суд вирішив за можливе розглядати
справу у відсутності сторін, на
підставі наявних у справі доказів, з
урахуванням норм ст.197 ЦПК України.

Суд прийнявши до уваги заяви
сторін, дослідивши та проаналізувавши
письмові докази по справі, приходить до
висновку, що позов ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до
Лютенсько-Будищанської сільської
ради,-- третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору:
реєстраційна служба Зіньківського
районного управління юстиції, -- про

визнання договору купівлі-продажу
нерухомого майна таким що відбувся, та
про визнання права власності на нього,
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 зареєстрували шлюб між собою
27.09.1973 року, в якому перебувають до
цього часу.

15.09.1992 року між ОСОБА_2, який діяв
за згодою ОСОБА_3,-- з однієї сторони, і
ОСОБА_7, з іншої сторони, був укладений
договір купівлі-продажу, згідно якого
ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_2 купив житловий
будинок цегляний, критий залізом,
житловою площею 30 кв.м., два сараї,
погрібник,-- які знаходяться на
земельній ділянці розміром 4200 кв.м., що
належить Лютенсько-Будищанській
сільській раді. Вказаний будинок, два
сараї і погрібник належали ОСОБА_7 на
основі довідки № 1, виданої
Лютенсько-Будищанською сільською
радою 15.09.1992 року. Договір
купівлі-продажу житлового будинку був
зареєстрований Лютенсько-Будищанською
сільською радою по книзі № 15 під
особовим номером НОМЕР_1.

Вказаний договір
купівлі-продажу був нотаріально
посвідчений секретарем
Лютенсько-Будищанської сільської ради
Слинько Р.І., як те передбачалося чинним
на той час законом УРСР ''Про державний
нотаріат'' № 3426-Х11 від 02.09.1993 року,
згідно ст. 14 ч.1 п.1 якого було
передбачено, що у населених пунктах, де
немає державних нотаріальних контор,
виконкоми сільських рад народних
депутатів посвідчують договори.

Доля продавця житлового будинку
ОСОБА_7 позивачам невідома, так як вона
вибула після продажі будинку із села
Лютепнські Будища Зіньківського
району, та уже померла, так як на час
укладення договору купівлі-продажу її
вік складав понад 80 років.

В даний час ОСОБА_2 і ОСОБА_3,
зважаючи на зміни в законодавстві,
зокрема у зв'язку з набранням чинності
законом України ''Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень '' від 2004 року № 51 ,
мають намір провести державну
реєстрацію вказаного житлового
будинку із господарсько-побутовими
спорудами, але не можуть реалізувати
своє право через реєстраційну службу ,
так як у договорі купівлі-продажу
будинку не зазначені його номер і місце
розташування, а також при укладенні
договору, згідно чинного на той час
законодавства, не виготовлявся
технічний паспорт на садибний житловий
будинок, внаслідок чого був відсутній
план земельної ділянки садибного
(індивідуального) житлового будинку,
сам план будинку, експлікація
приміщень до плану житлового будинку і
характеристика будинку, господарських
будівель та споруд, з
інвентаризаційною вартістю.

Внаслідок цього позивачі не мають
можливості провести державну
реєстрацію належного їм житлового
будинку із господарсько-побутовими
спорудами, що підтверджується листом
реєстраційної служби Зіньківського
районного управління юстиції.

Згідно довідки
Лютенсько-Будищанської сільської ради
Зіньківського району, куплений 15.09.1992
року ОСОБА_2 у ОСОБА_7 житловий будинок
із господарсько-побутовими спорудами,
на підставі погосподарської книги № 65 (
номер об'єкта погосподарського обліку
0393-1 за 2011-2015 роки), на даний час
зареєстрований у сільській раді під
номером АДРЕСА_1. Згідно технічного
паспорту на цей садибний
(індивідуальний) житловий будинок, він
складається із будівель, позначених
наступними літерами: А-1-житловий
будинок, Б-гараж, В-сарай, Г-літня кухня,

Д-сарай, Д-1-сарай, Д-2-сарай, № 1-колодязь,
№ 2,3-огорожа, ворота, хвіртка,

№ 4-вигріб.

Вказане нерухоме майно
розташоване на приватизованій
земельній ділянці, площею 0, 56 гектарів,
яка була передана у приватну власність
ОСОБА_9 на підставі рішення 10 сесії 22
скликання Лютенсько-Будищанської
сільської ради від 19.09.1996 року, для
обслуговування вказаного житлового
будинку, господарських будівель і
споруд, та ведення особистого
підсобного господарства , що
підтверджується державним актом на
право приватної власності на землю
серії 11-ПЛ № 029569, зареєстрованим в
книзі реєстрації державних актів на
право приватної власності на землю
21.11.1997 року за № 117.

Згідно ст. ст. 22, 28 чинного на час
укладення договору купівлі-продажу
житлового будинку, кодексу ''Про шлюб та
сім'ю України'', майно нажите подружжям
за час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожне з подружжя має рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном, а у разі
поділу цього майна, яке є спільною
сумісною власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними. Таким чином,
незважаючи на те, що куплений 15.09.1992
року житловий будинок із
господарсько-побутовими спорудами
АДРЕСА_1, був оформлений на ОСОБА_2,-- він
є спільною сумісною власністю
подружжя-- ОСОБА_2 і ОСОБА_3, яким
належить по 1/2 його частині.

Дослідивши матеріали справи , суд
знаходить, що заявлені вимоги
обґрунтовані і такі , що підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та
ст. 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК
України, суд-

В
И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,-- уродженцями і
мешканцями Зіньківського району, село
Лютенські Будища,-- право приватної
власності , по 1/ 2 частині кожному,-- на
житловий будинок із
господарсько-побутовими спорудами
АДРЕСА_1, які складаються із будівель,
позначених у технічному паспорті на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок наступними літерами:
А-1-житловий будинок, Б-гараж, В-сарай,
Г-літня кухня, Д-сарай, Д-1-сарай,
Д-2-сарай, № 1-колодязь, № 2,3-огорожа,
ворота, хвіртка, № 4-вигріб.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Полтавської області через
Зіньківський районний суд, протягом 10
днів після його проголошення.

СуддяМ. І. Дігтяр