Справа № 2-1317/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Слепусі О.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна», ОСОБА_2 про
визнання договору поруки недійсним, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася з позовом до ТОВ
«ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 про
визнання договору поруки недійсним.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначала, що на початку жовтня 2013 року
їй стало відомо, що її чоловік ОСОБА_2
уклав з відповідачем договір поруки, за
яким він поручився перед банком за
виконання ОСОБА_3 зобов'язань за
кредитним договором, укладеним з ЗАТ
«ОТП Банк», правонаступником якого є
ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Вказуючи
на укладання договору, який не є
дрібним побутовим, без згоди дружини,
позивач звернулася з позовом до суду і
просила визнати його недійсним.

До суду надійшла заява позивача про
розгляд справи за її відсутності, в
якій вона просила позов задовольнити,
посилаючись на викладені у позовній
заяві обставини.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні просив позов
задовольнити, визнав викладені у
позовній заяві обставини.

Представник відповідача ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» у судове засідання
не з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи, а тому суд вважає за
можливе розглядати справу за його
відсутності.

Суд, заслухавши представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 02 червня 2008 року
між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» було
укладено договір поруки, за яким ОСОБА_2
поручився перед банком за виконання
ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним
договором від 02 червня 2008 року,
укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3,
по поверненню кредиту у сумі 196 725
доларів США (а.с.а.с.7-8).

Згідно з даними свідоцтва про шлюб,
виданого 18 січня 1994 року, ОСОБА_1 є
дружиною ОСОБА_2

Згідно з ч.1 ст. 65 СК України дружина або
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржника.

Таким чином, порука є способом
забезпечення виконання грошового
зобов'язання, а не правочином щодо
розпорядження майном, належним
поручителю; договір поруки не створює
обов'язків для будь-яких інших осіб,
крім сторін за договором, а відтак до
даних правовідносин норми ст. 65 СК
України не застосовуються.

У зв'язку з цим підстав для визнання
недійсним договору поруки,
передбачених ст. 203 ЦК України, на які
посилається позивач, не вбачається.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 27, 31, 209, 213, 215
ЦПК України, ст. ст. 203, 553, 554 ЦК України,
ст. 65СК України, -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна», ОСОБА_2 про
визнання договору поруки недійсним -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
м. Києва через районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Л.І. Кізюн