Справа № 167/90/14-ц
Провадження №2/167/71/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2014 року Рожищенський районний
суд Волинської області в складі:

головуючого -
судді Панасюка С.П.

при секретарі -
Пазюку О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Рожище
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обгрунтування своїх вимог вказує, що 9
серпня 2009 року ОСОБА_2 позичив в її
батька ОСОБА_3 під розписку грошові
кошти в сумі 35000 грн. та зобов'язався
повернути вказану суму до 15.08.2009 року.
Та, користуючись добродушністю батька,
31.01.2011 року останній на прохання
відповідача надає ще одну позику в сумі
130000 грн. та обіцяє повернути,
відповідно до умов вищевказаної
розписки частинами, а саме: 80000 грн. до
31.03.2001 року, 50000 грн. до 30.04.2011 року. Проте
на неодноразові звернення відповідач
свого зобов'язання не виконує.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько - ОСОБА_3 помер,
вона як спадкоємець прийняла спадщину.

Покликаючись на те, що відповідачем
сума позики не повернута, просить
стягнути з ОСОБА_2 в її користь борг за
договором позики з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми та судові
витрати по справі в її користь.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, подала суду заяву, згідно
якої просила суд провести розгляд
справи без її участі, вимоги викладенні
у позові підтримує та надала додаткову
заяву про стягнення з відповідача
витрат, пов'язаних з послугами на
адвоката в сумі 12191,39 грн..

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, хоч належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, про причини неявки суд
не повідомив. Тому суд ухвалив провести
заочний розгляд справи.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З матеріалів справи вбачається, що
09.08.2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
укладено договір позики, за умовами
якого ОСОБА_3 надав останньому під
розписку грошові кошти у розмірі 35000
грн., 31.01.2011 року надав 130000 грн., а
відповідач зобов'язувався першу позику
повернути у визначений строк до 09.08.2009
року (а.с.12), другу позику частинами - до
31.03.2011 року та до 30.04.2011 року (а.с.13).

Із розрахунку 3% річних вбачається, що
станом на 17.01.2014 року загальна сума
заборгованості відповідача перед
позивачем становить 188210,85 грн. (а.с.6).

На день розгляду справи судом сума
позики позивачу не повернута, що
свідчить про невиконання відповідачем
умов договору.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник
зобов»язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку, що оскільки відповідач
ОСОБА_2, як позичальник, не виконав
умови договору щодо своєчасного
повернення позики, позов слід
задовольнити і стягнути з ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_1 188210,85 грн. боргу за
договором позики, 12191,39 грн. та витрат,
пов'язаних з наданням правової
допомоги.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК
України з відповідача в користь
позивача необхідно стягнути 1882,11 грн.
сплаченого судового збору.

На підставі ст.ст.526, 530, 1046, 1049 ЦК
України, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212, 215,
218,224, 226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
188210,85 грн. боргу за договором позики,
12191,39 грн. витрат, пов'язаних з наданням
правової допомоги та 1882,11 грн. судового
збору, а всього на суму 202284,35 грн.
(двісті дві тисячі двісті вісімдесят
чотири грн.) 35 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
Рожищенським районним судом за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Рожищенський районний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ: /підпис/

Оригіналу відповідає.

Суддя Рожищенського

районного суду
С.П.Панасюк