Головуючий суду 1 інстанції - Форощук
Доповідач - Околот Г.М.
Справа № 2/431/1413/13
Провадження № 22ц/782/117/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Луганської області у складі:

головуючого - судді
Околота Г.М.,

суддів - Гаврилюка В.К., Коротенка Є.В.,

при
секретарі - Булгаковій М.Е .,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Старобільська
нафтобаза» на рішення Старобільського
районного суду Луганської області від
20 грудня 2013 року за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганськ-Інвест» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лугапромтрейд» ,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Старобільська
нафтобаза» , ОСОБА_2 , ОСОБА_3, третя
особа- приватний нотаріус
Старобільського нотаріального округу
Луганської області ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу та
витребування майна з чужого володіння,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням Старобільського
районного суду Луганської області від
20 грудня 2013 року позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганськ-Інвест» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лугапромтрейд» ,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Старобільська
нафтобаза» , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу та витребування майна
з чужого володіння були задоволені:

- визнано недійсним договір купівлі-
продажу від 11.10.2011 року, укладений між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Луганськ-Інвест» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Лугапромтрейд» та
посвідчений приватним нотаріусом
Старобільського районного
нотаріального округу Луганської
області ОСОБА_4 та зареєстрований за №
2648;

- витребувано з володіння ОСОБА_2 9/100
часток та 47/100 часток комплексу , який
розташований в АДРЕСА_1 і знаходиться
на земельній ділянці площею 6,9532 га, які
перейшли до нього на підставі договору
купівлі-продажу від 10.07.2013 року за № 486;

- витребувано з володіння ОСОБА_3 44/100
часток комплексу , який розташований в
АДРЕСА_1 і знаходиться на земельній
ділянці площею 6,9532 га, які перейшли до
нього на підставі договору
купівлі-продажу від 10.07.2013 року за № 487. (
а.с. 171-173)

Не погодившись з таким рішенням суду
ТОВ « Старобільська нафтобаза» подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування обставин , що
мають значення для справи ,
невідповідності висновків суду
обставинам справи , просили скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити по справі нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ТОВ «
Луганськ-Інвест» відмовити за
необґрунтованістю та стягнути
понесені відповідачем судові витрати
пов'язані з апеляційним розглядом
справи. (а.с. 183-186)

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта та представника
позивача, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до наступного
висновку.

Відповідно до положень ч.3 ст.303 ЦПК
України апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Приймаючи рішення суд першої інстанції
виходив з того, що позовні вимоги ТОВ
«Луганськ-Інвест» до ТОВ
«Лугапромтрейд» та ТОВ « Старобільська
нафтобаза» про визнання недійсним
договору купівлі-продажу від 11.10.2011
року підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства та
обґрунтованості цих вимог .

Однак з такими висновками суду першої
інстанції погодитися не можна , з
наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст.15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 1 березня 2013 року №3 «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ», вирішуючи питання
про відкриття провадження у справі,
суди повинні виходити з того, що
відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку
цивільного судочинства суди
розглядають справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ за Кодексом
адміністративного судочинства України
(стаття 17), Господарським процесуальним
кодексом України (статті 1, 12),
Кримінальним процесуальним кодексом
України або Кодексом України про
адміністративні правопорушення
віднесено до компетенції
адміністративних, господарських судів,
до кримінального провадження чи до
провадження в справах про
адміністративні правопорушення.
Законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають
виходити з того, що критеріями
відмежування справ цивільної
юрисдикції від інших є, по-перше,
наявність у них спору про право
цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге, суб'єктний склад
такого спору (однією зі сторін у спорі
є, як правило, фізична особа).

Як вбачається з матеріалів справи, у
листопаді 2013 року юридична особа -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Луганськ-Інвест»
звернулося до суду з позовом до
юридичної особи - Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Лугапромтрейд» та Товариства з
обмеженою відповідальністю «
Старобільська нафтобаза» , а також до
фізичних осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3.

Позивач ставить питання про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
комплексу нежитлових будівель і
споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 від
11.10.2011 року, укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Луганськ-Інвест» та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Лугапромтрейд». Крім того позивач
ставить питання про витребування
майна, а саме комплексу будівель з
володіння фізичних осіб ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається, що спір щодо визнання
недійсним договору купівлі-продажу
виник між юридичними особами з приводу
господарської діяльності, а саме
купівлі-продажу комплексу нежитлових
будівель, а спір щодо витребування
майна з чужого володіння виник між
юридичною особою та фізичними особами,
стосовно володіння та користування цим
майном.

Цивільним кодексом України
передбачено, що особа, яка вважає, що її
речові права порушені, має право
звернутись до суду як з позовом про
визнання відповідної угоди
недійсної(ст.215-235 ЦК України), так із
позовом про витребування майна з
чужого незаконного володіння (статті
330,388 ЦК України).

Однак ст.. 16 ЦПК України не допускає
об'єднання в одне провадження вимог,
які підлягають розгляду за правилами
різних видів судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ГПК підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні),
громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Приймаючи до розгляду позовну заяву
ТОВ «Луганськ-Інвест» та
задовольняючи позовні вимоги щодо
визнання недійсним договору
купівлі-продажу між двома юридичними
особами- суб'єктами господарської
діяльності, суд першої інстанції не
звернув увагу також і на положення п. 1
ч. 1 ст. 12 ГПК, відповідно до яких
господарським судам підвідомчі спори,
що виникають при укладенні, зміні,
розірванні і виконанні господарських
договорів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
оскільки спір щодо укладення договору
купівлі-продажу від 11.10.2011 року виник
між юридичними особами з приводу їх
господарської діяльності, то у
відповідності до вимог закону такий
спір не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства і повинен
розглядатися в господарському суді.

Відповідно до частини 1 статті 310 ЦПК
України рішення суду підлягає
скасуванню в апеляційному порядку із
закриттям провадження у справі з
підстав, визначених статтею 205 і 207
цього Кодексу.

Згідно із вимогами п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК
України, суд закриває провадження по
справі, якщо справа не підлягає
розгляду у порядку цивільного
судочинства.

Позивач не позбавлений права
звернутися до господарського суду із
позовом, оформленим відповідно до
вимог Господарського процесуального
Кодексу України.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку що
рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позовних про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 11.10.2011 року
підлягає скасуванню, а провадження у
справі у цій частині закриттю, оскільки
справа в цій частині не підлягає
розгляду за правилами цивільного
судочинства.

Керуючись статтями 205,303, 307 ч.1 п. 4 , 310,315
ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Старобільська нафтобаза»-
задовольнити частково.

Рішення Старобільського районного
суду Луганської області від 20 грудня 2013
року в частині задоволення позовних
вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганськ-Інвест» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лугапромтрейд» ,
Товариства з обмеженою
відповідальністю « Старобільська
нафтобаза» про визнання недійсним
договору купівлі-продажу від 11.10.2011
року - скасувати і провадження по
справі в цій частині закрити , як по
такій, що не підлягає розгляду у
порядку цивільного судочинства.

Роз'яснити сторонам про їх права
на звернення до господарського суду у
встановленому законом порядку.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: