Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №276/1656/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
Мельник Микола Леонович
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді Павицької Т.М.

суддів Миніч Т.І., Трояновської
Г.С.

при секретарі Камінній М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до товариства
з обмеженою відповідальністю „Центр
Анастасія" ЛТД про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю „Центр
Анастасія" ЛТД на рішення
Володарсько-Волинського районного
суду Житомирської області від 06 лютого
2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду із зазначеним
позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що з 03 січня 2006 року працювала в ТОВ
„Центр Анастасія" ЛТД бухгалтером за
сумісництвом. 28 липня 2013 року
звільнена з роботи за п.1 ст.36 КЗпП
України, в день звільнення з нею не був
проведений повний розрахунок.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1
просила стягнути з відповідача на її
користь 19 200 грн. 94 коп. заборгованості
по заробітній платі та компенсацію
втрат частини доходів в зв'язку з
порушенням строків виплати .

Під час розгляду справи ОСОБА_1
змінила позовні вимоги та просила
стягнути з відповідача на її користь 19
200 грн. 94 коп. заборгованості по
заробітній платі та середній заробіток
за час затримки розрахунку при
звільненні в сумі 5478 грн. 75 коп.

Рішенням Володарсько-Волинського
районного суду Житомирської області
від 06 лютого 2014 року позов задоволено.
Стягнуто з ТОВ „Центр Анастасія" ЛТД
на користь ОСОБА_1 19 200 грн. 94 коп.
заборгованості по заробітній платі, 7
276 грн. середнього заробітку за час
затримки розрахунку.

В апеляційній скарзі ТОВ „Центр
Анастасія" ЛТД , посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Розглянувши справу в межах визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 було звільнено з посади
бухгалтера ТОВ „Центр Анастасія" ЛТД
на підставі ч.1 ст.36 КЗпП України з
28 липня 2013 року.

Відповідно до ст.43 Конституції
України право на своєчасне одержання
винагороди за працю захищається
законом.

Згідно із ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинні сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті.

Предметом спору є стягнення
заборгованості по заробітній платі та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.

У позові ОСОБА_1 зазначала
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 19 200 грн. 94 коп. На
підтвердження вказаної суми позивачка
надала довідку видану відповідачем 01
серпня 2013 року за №01-08/13.

У судовому засіданні, підтримуючи
пред'явлений позов, ОСОБА_1 пояснила,
що розмір заборгованості по
заробітній платі з грудня 2011 року по
липень 2013 року в довідці зазначений
вже з відрахуванням всіх належних
платежів.

Підставою для стягнення
заборгованості по заробітній платі для
суду першої інстанції була довідка
ТОВ „Центр Анастасія" ЛТД №01-08/13
від 01 серпня 2013 року.

Між тим, в матеріалах справи містяться
індивідуальні відомості про
застраховану особу Пенсійного фонду
України ОСОБА_1, відповідно до яких
заробітна плата позивачки без
відрахування належних платежів
становить за спірний період 21 433 грн.74
коп.

Задовольняючи позов, суд у порушення
вимог ст. ст. 10, 213-214 ЦПК України
стягнув заборгованість по заробітній
платі відповідно до довідка ТОВ
„Центр Анастасія" ЛТД №01-08/13 від
01 серпня 2013 року, а середній заробіток
за час затримки розрахунку визначив на
підставі індивідуальної відомості про
застраховану особу Пенсійного фонду
України.

Частиною 1 ст.64 ЦПК України
передбачено, що письмовими доказами є
будь - які документи, акти, довідки,
листування службового або особистого
характеру або витяг із них, що містять
відомості про обставини, які мають
значення для справи.

Відповідно до частини 3 і 4 ст.10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених законом.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджає про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

На виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України
суд апеляційної інстанції сприяв
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи, роз'яснив
відповідачу його права та обов'язки.
Зокрема, його право надати докази на
підтвердження своїх заперечень щодо
розміру заборгованості по заробітній
платі. При цьому, апеляційним судом
було задоволено клопотання
представника відповідача про
оголошення перерви у справі для
надання доказів.

Однак, представник відповідача після
виконання судом вимог ч. 4 ст.10 ЦПК
України не надала ніяких доказів на
підтвердження своїх заперечень щодо
розміру заборгованості по заробітній
платі ОСОБА_1

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.6 постанови „Про оплату
праці" від 24 грудня 1999 року №13,
задовольняючи вимоги про оплату праці,
суд має навести в рішенні розрахунки, з
яких він виходив при визначенні, сум, що
підлягають стягненню. Оскільки
справляння і сплата прибуткового
податку з громадян є відповідно
обов'язком роботодавця та працівника,
суд визначає зазначену суму без
утримання цього податку й інших
обов'язкових платежів, про що зазначає
в резолютивній частині рішення.

З огляду на наведені обставини
справи та роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 24
грудня 1999 року «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці», колегія суддів стягує з
відповідача на користь ОСОБА_1
заборгованість по заробітній платі в
сумі 21 433 грн.74 коп. Із цієї суми
відповідачем при виплаті ОСОБА_1
заробітної плати буде утриманий
прибутковий податок та інші
обов'язкові платежі. У зв'язку з цим
розмір заборгованості по заробітній
платі не буде більший ніж 19 200 грн. 94
коп., що не є виходом за межі позовний
вимог ОСОБА_1

Крім того, при визначенні середньої
заробітної плати за час затримки
розрахунку при звільненні, суд першої
інстанції допустив помилку.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№ 100 (далі Порядок), середньомісячна
заробітна плата визначається за
загальними правилами обчислення
середнього заробітку, виходячи з
виплат за останні два календарні
місяці роботи, що передують події, з
якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно із п. 5 Порядку нарахування
виплат у випадках збереження середньої
заробітної плати провадиться виходячи
з розміру середньоденної заробітної
плати.

Нарахування виплат, що обчислюються
із середньої заробітної плати за
останні два місяці роботи, провадяться
шляхом множення середньоденного
(годинного) заробітку на число робочих
днів/годин, а у випадках, передбачених
чинним законодавством, календарних
днів, які мають бути оплачені за
середнім заробітком. Середньоденна
(годинна) заробітна плата визначається
діленням заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період. У разі коли середня
місячна заробітна плата визначена
законодавством як розрахункова
величина для нарахування виплат і
допомоги, вона обчислюється шляхом
множення середньоденної заробітної
плати на середньомісячне число робочих
днів у розрахунковому періоді (п. 8
Порядку).

Виходячи з викладеного, колегія
суддів при обчисленні середньої
заробітної плати ОСОБА_1 враховує її
заробітну плату за червень 2013 року в
сумі 996 грн. 97 коп. та липень 2013 року в
сумі 1575 грн. 98 коп. Кількість робочих
днів за цей період становить 38 днів.

Середньоденна заробітна плата
позивачки становить 67 грн. 71 коп., із
розрахунку: 996 грн. 97 коп. + 1575 грн. 98 коп.:
38 дн.

Кількість робочих днів за час затримки
розрахунку при звільненні за період з 28
липня 2013 року по 25 березня 2014 року ( по
день ухвалення судового рішення)
становить 168 днів, яка колегією суддів
визначена відповідно до відомостей, що
містяться в листах Міністерства
соціальної політики №9050/0/14-12/13 від
21.08.2012 року та №9884/0/14-13/13 від 13.09.2013 року.

Таким чином, середня заробітна плата
за час затримки розрахунку при
звільненні з 28 липня 2013 року по 25
березня 2014 року становить 11 375 грн.28
коп., із розрахунку 67 грн. 71 коп. Х 168
дн. = 11 375 грн.28 коп.

У пункті 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 24
грудня 1999 року «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» роз?яснено, що,
встановивши при розгляді справи про
стягнення заробітної плати у зв?язку із
затримкою розрахунку при звільненні,
що працівникові не були виплачені
належні йому суми в день звільнення,
коли ж він у цей день не був на роботі, -
наступного дня після пред'явлення ним
роботодавцеві вимог про розрахунок,
суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на
користь працівника середній заробіток
за весь період затримки розрахунку, а
при непроведенні його до розгляду
справи - по день ухвалення рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини.

Також, у п. 20 вищезазначеної
постанови Пленуму Верховного Суду
України роз'яснено, що при частковому
задоволенні позову працівника суд
визначає розмір відшкодування за час
затримки розрахунку з урахуванням
спірної суми, на яку той мав право,
частки, яку вона становила у заявлених
вимогах, істотності цієї частки
порівняно із середнім заробітком та
інших конкретних обставин справи.

Згідно індивідуальних відомостей про
застраховану особу Пенсійного фонду
України ОСОБА_1 у спірний період, крім
ТОВ „Центр Анастасія" ЛТД, працювала ще
в Добринському навчально-виховному
комплексі „Дошкільний навчальний
заклад - загальноосвітній навчальний
заклад І-ІІІ ступенів"
Володарськ-Волинського району
Житомирської області, та в ПП „МТ
„Гран".

Із змісту позовної заяви також
вбачається, що позивачка працювала в
ТОВ „Центр Анастасія" ЛТД по
сумісництві.

З огляду на наведені обставини
позивачка не була зайнята повний
робочий день, працюючи в ТОВ „Центр
Анастасія" ЛТД.

З врахування вимог ст.117 КЗпП
України, роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року
«Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці» та
наведених вище обставин справи,
колегія суддів вважає, що розмір
середнього заробітку за час затримки
розрахунку підлягає зменшенню до 5 687
грн. 64 коп.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю „Центр
Анастасія" ЛТД задовольнити частково.

Рішення Володарсько-Волинського
районного суду Житомирської області
від 06 лютого 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю „Центр Анастасія"
ЛТД про стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю „Центр Анастасія"
ЛТД на користь ОСОБА_1 21 433 грн. 74 коп.
заборгованості по заробітній платі, 5
687 грн. 64 коп. середнього заробітку за
час затримки розрахунку при
звільненні з відрахуванням належних
платежів.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю „Центр Анастасія"
ЛТД на користь держави 271 грн. 21 коп.
судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді