14.03.2014 Справа № 2-166/12
Справа
пр. №2/756/21/13
№2-166/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року Оболонський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого
судді - Андрейчука Т.В.

при секретарі
- Ліщенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2, про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
"Універсал Банк", приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_2, про визнання
іпотеки припиненою й зобов'язання
вчинити дії та за позовом третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору, ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
"Універсал Банк", приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_1, про визнання
договору іпотеки припиненим й
зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2011 року позивач
публічне акціонерне товариство
"Універсал Банк" (далі - ПАТ "Універсал
Банк") звернулося до суду в порядку
цивільного судочинства з позовом до
відповідача ОСОБА_1, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_2, про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що 31 січня 2008 року
між відкритим акціонерним товариством
"Універсал Банк" (далі - ВАТ "Універсал
Банк") та ОСОБА_2 укладено генеральний
договір про надання кредитних послуг
№BL1581 та додаткову угоду до нього від 31
січня 2008 року №BL1581/К-1, відповідно до
умов яких позивачем надано ОСОБА_2
кредит у сумі 370000,00 доларів США на строк
з 31 січня 2008 року до 01 січня 2028 року.
Процентна ставка за користування
кредитом становила 11,5% річних, у
випадку прострочення позичальником
терміну сплати щомісячного платежу,
починаючи з 01 березня 2008 року,
встановлюється підвищена процентна
ставка у розмірі 23% річних. Погашення
кредиту повинно здійснюватись шляхом
сплати щомісячних ануїтетних платежів
в порядку, визначеному графіком
щомісячних платежів, який є невід'ємним
додатком до кредитного договору.

Для забезпечення виконання
позичальником зобов'язань, взятих на
себе за генеральним договором про
надання кредитних послуг від 31 січня 2008
року №BL1581 та додатковою угодою до
нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1,
ОСОБА_1 передав ВАТ "Універсал Банк" в
іпотеку належну йому на праві
власності квартиру АДРЕСА_1, про що між
сторонами було укладено договір
іпотеки від 31 січня 2008 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3

П. 3.4.2. генерального договору
про надання кредитних послуг від 31
січня 2008 року №BL1581 передбачено
обов'язок позичальника сплачувати
кредит та проценти за його
користування в порядку та строки,
визначені цим договором та окремими
індивідуальними угодами.

Проте позичальник не
дотримувалась умов генерального
договору про надання кредитних послуг
від 31 січня 2008 року №BL1581 та додаткової
угоди до нього від 31 січня 2008 року
№BL1581/К-1, не сплачувала щомісячно
платежі у розмірі та порядку,
визначеному договором. У зв'язку
з цим банк звернувся до Деснянського
районного суду м. Києва з позовом про
дострокове стягнення заборгованості
за кредитним договором. Рішенням суду
від 14 травня 2010 року позовні вимоги ПАТ
"Універсал Банк" було задоволено
частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь
кредитодавця заборгованість за
генеральним договором про надання
кредитних послуг від 31 січня 2008
року №BL1581 та додатковою угодою до
нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 у сумі
400661,19 доларів США, що еквівалентно
3175600,53 грн. Крім того, судом було
розірвано генеральний договір про
надання кредитних послуг від 31 січня 2008
року №BL1581 та додаткову угоду до нього
від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1.

З цих підстав ПАТ "Універсал
Банк" просило суд в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_2 за
генеральним договором про надання
кредитних послуг від 31.01.2008 року №BL1581
та додатковою угодою до нього від 31
січня 2008 року №BL1581/К-1 звернути
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_1, шляхом проведення
прилюдних торгів за початковою ціною у
розмірі 505000,00 грн.

У ході розгляду справи
представник ПАТ "Універсал Банк" подала
до суду заяву, в якій просила суд в
рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 за генеральним договором про
надання кредитних послуг від 31 січня 2008
року №BL1581 та додатковою угодою до
нього від 31 січня 2008 року
№BL1581/К-1 звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1,
шляхом проведення прилюдних торгів за
початковою ціною у розмірі 336000,00 грн.

У подальшому представник ПАТ
"Універсал Банк" подала до суду заяву, в
якій просила суд в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_2 за генеральним
договором про надання кредитних послуг
від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою
угодою до нього від 31 січня 2008 року
№BL1581/К-1 у сумі 2992065,98 грн звернути
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_1, шляхом проведення
прилюдних торгів за початковою ціною у
розмірі 336000,00 грн.

У червні 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
відповідача ПАТ "Універсал Банк", треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
про визнання недійсним договору
іпотеки.

Позовні вимоги ОСОБА_1
мотивовані тим, що рішенням суду
генеральний договір про надання
кредитних послуг від 31 січня 2008 року
№BL1581 та додаткову угоду до нього
від 31 січня 2008 року
№BL1581/К-1 було розірвано, а тому
відповідно до положень ч. 2 ст. 653 ЦК
України зобов'язання сторін за ними
припинено. Позивач стверджував, що
оскільки основне зобов'язання
припинене, згідно зі ст. 17 Закону
України "Про іпотеку", іпотека за
договором від 31 січня 2008 року
теж припинена.

З цих підстав ОСОБА_1 просив
суд визнати недійсним договір іпотеки
від 31 січня 2008 року,
починаючи з 11 серпня 2010 року.

За клопотанням представника
ОСОБА_1 у судовому засіданні 24 жовтня 2013
року судом було залучено приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 у якості
співвідповідача у справі за позовом
ОСОБА_1

До початку розгляду справи по
суті, 24 жовтня 2013 року, представник
ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну
предмета позову, в якій просив суд
визнати договір іпотеки від 31 січня
2008 року, таким, що припинив свою дію
з 11 серпня 2010 року; зобов'язати ПАТ
"Універсал Банк" протягом трьох робочих
днів з моменту набуття законної сили
рішенням у справі надати приватному
нотаріусу Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 письмове
повідомлення про розірвання за
рішенням Деснянського районного суду
м. Києва генерального договору про
надання кредитних послуг від 31 січня 2008
року №BL1581 та додаткової угоди до нього
від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1 і
повідомлення про припинення договору
іпотеки від 31 січня 2008 року з
зазначенням у цьому повідомленні про
зняття заборони на відчуження квартири
АДРЕСА_1; зобов'язати ПАТ "Універсал
Банк" протягом трьох робочих днів з
моменту набуття законної сили рішенням
у справі надати наявний у банку другий
примірник договору іпотеки, а також
зобов'язати ПАТ "Універсал Банк"
вчинити усі інші дії, необхідні для
зняття заборони відчуження вказаного
нерухомого майна; зобов'язати
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
протягом трьох робочих днів з моменту
набуття законної сили рішенням у
справі зняти заборону відчуження
квартири АДРЕСА_1; виключити (вилучити)
з Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна запис про
заборону відчуження квартири АДРЕСА_1;
зобов'язати приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 протягом трьох робочих
днів з моменту набуття законної сили
рішенням у справі виключити (вилучити)
з Державного реєстру іпотек запис про
обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_1.

13 листопада 2013 року,
представник ОСОБА_1 подав до суду заяву
про зміну предмета позову, в якій
просив суд визнати з 11 серпня 2010 року
припиненою іпотеку, яка виникла за
договором від 31 січня 2008 року;
зобов'язати ПАТ "Універсал Банк"
протягом трьох робочих днів з моменту
набуття законної сили рішенням у
справі надати приватному нотаріусу
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 письмове повідомлення
про розірвання за рішенням
Деснянського районного суду м. Києва
генерального договору про надання
кредитних послуг від 31 січня 2008 року
№BL1581 та додаткової угоди до нього від 31
січня 2008 року №BL1581/К-1 і повідомлення
про припинення договору іпотеки від 31
січня 2008 року з зазначенням у цьому
повідомленні про зняття заборони на
відчуження квартири АДРЕСА_1;
зобов'язати ПАТ "Універсал Банк"
протягом трьох робочих днів з моменту
набуття законної сили рішенням у
справі надати наявний у банку другий
примірник договору іпотеки, а також
зобов'язати ПАТ "Універсал Банк"
вчинити усі інші дії, необхідні для
зняття заборони відчуження вказаного
нерухомого майна; зобов'язати
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
протягом трьох робочих днів з моменту
набуття законної сили рішенням у
справі зняти заборону відчуження
квартири АДРЕСА_1; виключити (вилучити)
з Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна запис про
заборону відчуження квартири АДРЕСА_1;
зобов'язати приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 протягом трьох робочих
днів з моменту набуття законної сили
рішенням у справі виключити (вилучити)
з Державного реєстру іпотек запис про
обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_1.

У листопаді 2013 року третя
особа, яка заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору, ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ПАТ
"Універсал Банк", приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_1, про визнання
іпотеки припиненим й зобов'язання
вчинити дії.

Позов обґрунтований тим, що
іпотека є різновидом поруки, а тому
норми, які регулюють цей правовий
інститут, поширюються і на відносини,
пов'язані з іпотекою. ОСОБА_2,
посилаючись на положення ст. 559 ЦК
України, стверджувала, що іпотека за
договором від 31 січня 2008 року є
припиненою, оскільки без згоди ОСОБА_1
було збільшено процентну ставку за
генеральним договором про надання
кредитних послуг від 31 січня 2008 року
№BL1581 та додаткової угодою до нього від
31 січня 2008 року №BL1581/К-1, а вимогу до
нього ПАТ "Універсал Банк" пред'явило
лише 07 квітня 2011 року, тобто після
спливу строку, визначеного ч. 4 ст. 559 ЦК
України.

З цих підстав ОСОБА_2 просила
суд з 11 серпня 2010 року визнати
припиненою іпотеку, яка виникла за
договором від 31 січня 2008 року;
зобов'язати приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 здійснити дії щодо
зняття заборони на відчуження квартири
АДРЕСА_1, яка була накладена у зв'язку з
нотаріальним посвідченням договору
іпотеки від 31 січня 2008 року; здійснити
дії щодо виключення (вилучення) Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна запис про заборону
відчуження квартири АДРЕСА_1, яка була
накладена у зв'язку з нотаріальним
посвідченням договору іпотеки від 31
січня 2008 року; здійснити дії щодо
виключення (вилучення) з Державного
реєстру іпотек запис про обтяження
іпотекою квартири АДРЕСА_1.

20 листопада 2013 року,
представник ОСОБА_2 подав до суду заяву
про зміну предмета позову, в якій
просив суд визнати дію договору
іпотеки від 31 січня 2008 року припиненою
з 11 серпня 2010 року;
зобов'язати приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 здійснити дії щодо
зняття заборони на відчуження квартири
АДРЕСА_1, яка була накладена у зв'язку з
нотаріальним посвідченням договору
іпотеки від 31 січня 2008 року; здійснити
дії щодо виключення (вилучення) Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна запис про заборону
відчуження квартири АДРЕСА_1, яка була
накладена у зв'язку з нотаріальним
посвідченням договору іпотеки від 31
січня 2008 року; здійснити дії щодо
виключення (вилучення) з Державного
реєстру іпотек запис про обтяження
іпотекою квартири АДРЕСА_1.

Представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
свого довірителя підтримала, просила
суд їх задовольнити, а у задоволенні
позовів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - відмовити.

Представник ОСОБА_1 у
судовому засіданні позов свого
довірителя підтримав, просив суд його
задовольнити, проти задоволення позову
ОСОБА_2 не заперечував, а у задоволенні
позову ПАТ "Універсал Банк" просив суд
відмовити.

У судовому засіданні
представник ОСОБА_2 позов свого
довірителя підтримав, проти
задоволення позову ОСОБА_1 не
заперечував, а у задоволенні позову ПАТ
"Універсал Банк" просив суд відмовити.

Відповідач за позовами
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приватний нотаріус
КМНО ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, подала до суду заяву, в
якій просила суд розглянути справу за
її відсутності.

Заслухавши пояснення які
беруть участь у справі, дослідивши
матеріали справи, зібрані у справі
докази, суд приходить до висновку, що
позов ПАТ "Універсал Банк" підлягає
задоволенню частково, у задоволенні ж
позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід
відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи
вбачається, що між ВАТ "Універсал Банк"
та ОСОБА_2 укладено генеральний договір
про надання кредитних послуг від 31
січня 2008 року №BL1581 та додаткову угоду
до нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1, за
умовами якого банком надано
позичальнику кредит у сумі 370000,00
доларів США на строк з 31 січня 2008 року
до 01 січня 2028 року. Процентна ставка за
користування кредитом становила 11,5%
річних, у випадку прострочення
позичальником терміну сплати
щомісячного платежу, починаючи з 01
березня 2008 року, встановлюється
підвищена процентна ставка у розмірі 23%
річних. Погашення кредиту повинно було
здійснюватись шляхом сплати
щомісячних ануїтетних платежів в
порядку, визначеному графіком
щомісячних платежів, який є невід'ємним
додатком до кредитного договору (т. 1, а.
с. 7-22).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України
кредитодавець зобов'язується за
кредитним договором надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Кредитні кошти в обсязі,
визначеному договором, були надані ПАТ
"Універсал Банк" відповідачеві ОСОБА_2,
які вона використала за цільовим
призначенням.

П. 3.4.2. генерального договору
про надання кредитних послуг від 31
січня 2008 року №BL1581 передбачено
обов'язок позичальника сплачувати
кредит та проценти за його
користування в порядку та строки,
визначені цим договором та окремими
індивідуальними угодами.

У відповідності до ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Однак ОСОБА_2 систематично не
виконувала взяті на себе за
генеральним договором про
надання кредитних послуг від 31 січня 2008
року №BL1581 та додатковою угодою до
нього від 31 січня 2008 року
№BL1581/К-1 зобов'язання щодо своєчасного
та у повному обсязі погашення кредиту,
допустила заборгованість зі сплати
кредиту та процентів за його
користування.

Ст. 610 ЦК України визначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У зв'язку з неналежним
виконанням позичальником ОСОБА_2
зобов'язань за генеральним договором
про надання кредитних послуг від 31
січня 2008 року №BL1581 та додатковою
угодою до нього від 31 січня 2008 року
№BL1581/К-1 ПАТ "Універсал Банк" звернулося
до суду з позовом про дострокове
стягнення заборгованості за кредитом.
Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 14 травня 2010 року у справі
№508/10 за первісним позовом ПАТ
"Універсал Банк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості і за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ПАТ "Універсал Банк" про розірвання
договору та додаткової угоди до нього
позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк"
стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку
заборгованість за генеральним
договором про надання кредитних послуг
від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою
угодою до нього від 31 січня 2008 року
№BL1581/К-1 у сумі 400661,19 доларів
США, що еквівалентно 3175600,53 грн, а
вказаний кредитний договір та
додаткову угоду до нього розірвано (т. 1,
а. с. 30-34). 30 січня 2014 року Дніпровським
районним судом м. Києва постановлено
ухвалу про роз'яснення судового
рішення від 14 травня 2010 року, у якій
зазначено, що заборгованість ОСОБА_2 за
генеральним договором про надання
кредитних послуг від 31 січня 2008 року
№BL1581 та додатковою угодою до нього від
31 січня 2008 року №BL1581/К-1 становить 400661,19
доларів США та складається з
заборгованості зі сплати кредиту
(основного боргу) у сумі 363744,16 доларів
США та заборгованості зі сплати
процентів за користування кредитом у
сумі 36917,03 доларів США (т. 3, а. с. 51).
Вказане рішення та ухвала суду набрали
законної сили.

У гривневому еквіваленті
заборгованість ОСОБА_2 становила 3175600,53
грн, в тому числі в тому числі
заборгованість зі сплати кредиту
(основного боргу) у сумі 2882999,84 грн
(363744,16 доларів США х (3175600,53 грн /
400611,19 доларів США)), заборгованість зі
сплати процентів за користування
кредитом у сумі 292600,69 грн. (36917,03 доларів
США х (3175600,53 грн / 400611,19 доларів США)).

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відтак, розмір
заборгованості ОСОБА_2 за генеральним
договором про надання кредитних послуг
від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою
угодою до нього від 31 січня 2008
року №BL1581/К-1 встановлений рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
від 14 травня 2010 року, а тому
ці обставини при розгляді даної справи
доказуванню не підлягають.

Постановою старшого
державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ м. Києва Меренцової
В.І. відкрито виконавче провадження з
виконання рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 14 травня 2010
року (т. 2, а. с. 186). 01 червня 2012 року
державним виконавцем ВДВС
Святошинського РУЮ м. Києва Антоновим
А.В. складено опис і арештовано 1/2
частину нежитлових приміщень з
АДРЕСА_2, що належали на праві власності
ОСОБА_2 (т. 2, а. с. 187-188).

19 серпня 2013 року 1/2 частина
нежитлових приміщень з АДРЕСА_2, були
продані з прилюдних торгів за 204240,00 грн.
(т. 2, а. с. 212). Частина цих коштів у сумі
183534,55 грн. була спрямована на погашення
заборгованості ОСОБА_2 за генеральним
договором про надання кредитних послуг
від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою
угодою до нього від 31 січня 2008 року
№BL1581/К-1 (т. 2, а. с. 213).

За положеннями ст. 534 ЦК
України разі недостатності суми
проведеного платежу для виконання
грошового зобов'язання у повному
обсязі ця сума погашає вимоги
кредитора у такій черговості, якщо інше
не встановлено договором: у першу чергу
відшкодовуються витрати кредитора,
пов'язані з одержанням виконання; у
другу чергу сплачуються проценти і
неустойка; у третю чергу сплачується
основна сума боргу.

У п. 1.3.6. генерального
договору про надання кредитних послуг
від 31 січня 2008 року №BL1581 сторони
погодили наступну черговість
погашення грошових зобов'язань
позичальника за цим договором:
проценти/пеня за користування
кредитними коштами понад встановлений
додатковою угодою строк (якщо матиме
місце прострочення); прострочені
проценти; строкові проценти;
прострочена сума основного боргу (якщо
матиме місце прострочення); строкова
сума основного боргу.

Зважаючи на наведене, кошти,
отримані від реалізації з прилюдних
торгів належної ОСОБА_2 1/2
частини нежитлових приміщень з
АДРЕСА_2, спочатку зараховуються для
погашення процентів за користування
кредитом. Отже, на даний час
заборгованість ОСОБА_2 за генеральним
договором про надання кредитних послуг
від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою
угодою до нього від 31 січня 2008 року
№BL1581/К-1 становить 2992065,98 грн та
складається з заборгованості зі сплати
кредиту (основного боргу) у сумі 2882999,84
грн, заборгованості зі сплати
процентів за користування кредитом у
сумі 109066,14 грн. (292600,69 грн - 183534,55 грн. =
109066,14 грн).

Ч. 1 ст. 625 ЦК України
передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до норми ч. 6 ст. 3
Закону України "Про іпотеку" у разі
порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону
України "Про іпотеку" іпотека виникає
на підставі договору, закону або
рішення суду.

Для забезпечення виконання
позичальником зобов'язань, взятих на
себе за генеральним договором про
надання кредитних послуг від 31 січня 2008
року №BL1581 та додатковою угодою до
нього від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1,
ОСОБА_1 передав ВАТ "Універсал Банк" в
іпотеку належну йому на праві
власності квартиру АДРЕСА_1, про що між
сторонами було укладено договір
іпотеки від 31 січня 2008 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 (т. 1, а. с. 26-29).

Ч. 1 ст. 33 Закону України "Про
іпотеку" передбачено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
ст. 12 цього Закону.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 35
Закону України "Про іпотеку" у разі
порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору. Положення частини першої
цієї статті не є перешкодою для
реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду у
встановленому законом порядку.

На виконання вимог ст. 35
Закону України "Про іпотеку" ПАТ
"Універсал Банк" надіслало
відповідачеві ОСОБА_1 письмову вимогу
про усунення порушень, однак останній
не вжив жодних заходів, спрямованих на
її виконання (т. 3, а. с. 46-50).

Крім того, у відповідності до
роз'яснень, викладених у п.37 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 року №5
"Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
невиконання вимог ч. 1 ст .35 Закону
України "Про іпотеку" про надіслання
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмової
вимоги про усунення порушення
зобов'язання не є перешкодою для
реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду (на
відміну від інших способів звернення
стягнення (ч.3 ст.33 цього Закону),
оскільки іпотекодавець у судовому
засіданні має можливість заперечувати
проти вимог іпотекодержателя, що
відповідає положенням ст. 124
Конституції України).

П. 4.1. договору іпотеки від 31
січня 2008 року визначено, що
іпотекодержатель вправі звернути
стягнення на предмет іпотеки у випадку
порушення будь-якого основного
зобов'язання, що забезпечене іпотекою
за цим договором, та/або будь-якого
зобов'язання іпотекодавця за цим
договором.

Оскільки позивач не
реалізував способів позасудового
врегулювання звернення стягнення на
предмет іпотеки, він відповідно до
положень ст. 39 Закону України "Про
іпотеку" звернувся до суду з позовом
про звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Вибір способу реалізації
предмета іпотеки належить позивачеві,
про що зазначається в позовній заяві (ч.
1 ст. 12 ЦК України, ст. ст. 38, 39 Закону
України "Про іпотеку"). У позовній заяві
ПАТ "Універсал Банк" просив
суд звернути стягнення на предмет
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів з реалізації цього майна за
початковою ціною у сумі 336000,00 грн.

Дійсна вартість предмета
іпотеки квартири АДРЕСА_1 становить
420331,00 грн. З'ясовуючи її, суд приймає до
уваги звіт про оцінку майна від 31
жовтня 2013 року, складений
ФОП ОСОБА_6, оскільки у судовому
засіданні сторони погодились з
визначенням вартості предмета іпотеки,
здійсненим цим оцінювачем (т. 2, а. с.
111-134).

Таким чином, сума
заборгованості ОСОБА_2 за генеральним
договором про надання
кредитних послуг від 31 січня 2008 року
№BL1581 та додатковою угодою до нього
від 31 січня 2008 року №BL1581/К-1
перевищує вартість предмета іпотеки за
договором іпотеки від 31
січня 2008 року.

За таких обставин, суд
приходить до висновку, що позов ПАТ
"Універсал Банк" слід задовольнити
частково, у рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ
"Універсал Банк" за генеральним
договором про надання кредитних послуг
від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою
угодою до нього від 31 січня 2008 року
№BL1581/К-1 у сумі 2992065,98 грн, що
складається з заборгованості зі сплати
кредиту (основного боргу) у сумі 2882999,84
грн, заборгованості зі сплати
процентів за користування кредитом у
сумі 109066,14 грн, звернути стягнення на
предмет іпотеки, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_1, шляхом проведення прилюдних
торгів, визначивши початкову ціну
предмета іпотеки для його подальшої
реалізації у сумі 420331,00 грн.

Також суд зазначає, що
задоволення вимог банку про звернення
стягнення на квартиру, яка є предметом
іпотеки, не порушує прав та законних
інтересів осіб, які на відповідній
правовій підставі мешкають у ній, адже
вимоги про їх виселення з займаного
жилого приміщення ПАТ "Універсал Банк"
не заявляються.

У відповідності до ч. 5 ст. 3
Закону України "Про іпотеку" іпотека
має похідний характер від основного
зобов'язання і є дійсною до припинення
основного зобов'язання.

За положеннями ч. 1 ст. 17
Закону України "Про іпотеку" іпотека
припиняється у разі припинення
основного зобов'язання або закінчення
строку дії іпотечного договору.

Зобов'язання припиняється з
підстав, передбачених договором або
законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі
підстави, зокрема, зазначені у ст. ст.
599-601, 604-609 ЦК України.

Згідно зі ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним
чином.

У разі розірвання договору
кредиту в судовому порядку його дія
припиняється на майбутнє та не
скасовує сам факт його укладення, а до
цього моменту сторони несуть усі
зобов'язання, передбачені кредитним
договором.

Отже, припинення зобов'язання
і розірвання договору мають різні
правові наслідки, позаяк при
розірванні кредитного договору
кредитні зобов'язання боржника не
припиняються, він зобов'язаний
повернути банку суму кредиту, сплатити
проценти, а за наявності підстав також
і пеню за порушення умов договору.

Відтак, зобов'язання за
кредитним договором вважаються
припиненими з моменту сплати боржником
кредиторові суми кредиту за договором,
процентів за користування ним інших
платежів, передбаченим договором, що й
є належним виконанням основного
зобов'язання (ст. 599 ЦК України).

Оскільки основне
зобов'язання за генеральним договором
про надання кредитних послуг
від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою
угодою до нього від 31 січня 2008 року
№BL1581/К-1 щодо повернення кредиту та
сплати процентів за користування не
виконане, іпотека за договором від 31
січня 2008 року не припинена.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 та
його представника щодо припинення
поруки за договором від 31 січня 2008 року
є необґрунтованими, а тому суд
приходить до висновку про необхідність
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його
позову.

Щодо позову третьої особи, що
заявляє самостійні вимоги щодо
предмета спору, то слід зазначити
наступне.

За змістом ст. 575 ЦК України
іпотека є різновидом застави.

Відповідно до ст. 11 Закону
України "Про заставу", ст. ст. 1, 11 Закону
України "Про іпотеку" майновий
поручитель є заставодавцем або
іпотекодавцем.

За приписами ст. 546 ЦК України
застава (іпотека) та порука є різними
видами забезпечення виконання
зобов'язання, тому норми, що регулюють
поруку (ст. ст. 553-559 ЦК України), не
застосовуються до правовідносин
кредитора з майновим поручителем,
оскільки він відповідає перед
заставо/іпотекодержателем за
виконання боржником основного
зобов'язання винятково в межах
вартості предмета застави/іпотеки.

Отже, доводи ОСОБА_2 та її
представника щодо можливості
застосування до спірних правовідносин
норми ст. 559 ЦК України, яка визначає
підстави для припинення поруки, є
помилковими.

Підстави для припинення
іпотеки вичерпно перелічені у ст. 17
Закону України "Про іпотеку". ОСОБА_2 та
її представником не наведено з
відповідним правовим обгрунтуванням
жодної підстави для припинення іпотеки
за договором від 31 січня 2008 року.

Зважаючи на викладене, суд
вважає за необхідне відмовити ОСОБА_2 у
задоволенні її позову.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

За положеннями ч. 2 ст. 88 ЦПК
України, якщо сторону, на користь якої
ухвалено рішення, звільнено від оплати
судових витрат, з другої сторони
стягуються судові витрати на користь
осіб, що їх понесли, пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог. Якщо обидві сторони звільнені
від оплати судових витрат, вони
компенсуються за рахунок держави у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Закон України Закону України
"Про судовий збір" визначає правові
засади справляння судового збору,
платників, об'єкти та розміри ставок
судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору.

Так, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір", встановлено,
що від сплати судового збору
звільняються інваліди І та ІІ груп.

З аналізу наведених
законодавчих норм вбачається, що ними
передбачено підстави для звільнення
від сплати судового збору при
пред'явленні позову, а не випадки
відмови у їх стягненні при розподілі
судових витрат.

Таким чином, суд присуджує з
ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк"
судові витрати у сумі 1820,00 грн.

З огляду на вищенаведене,
відповідно до ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536,
549-559, 575, 599, 610, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055
Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 17,
33, 35, 38-40 Закону України "Про іпотеку" та,
керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" до ОСОБА_1, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_2, про звернення
стягнення на предмет іпотеки -
задовольнити частково.

У рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) перед
публічним акціонерним товариством
"Універсал Банк" за генеральним
договором про надання кредитних послуг
від 31 січня 2008 року №BL1581 та додатковою
угодою до нього від 31 січня 2008 року
№BL1581/К-1 у сумі 2992065 (два мільйони
дев'ятсот дев'яносто дві тисячі
шістдесят п'ять) гривень 98 (дев'яносто
вісім) копійок, що складається з
заборгованості зі сплати кредиту
(основного боргу) у сумі 2882999 (два
мільйони вісімсот вісімдесят дві
тисячі дев'ятсот дев'яносто дев'ять)
гривень 84 (вісімдесят чотири) копійки,
заборгованості зі сплати процентів за
користування кредитом у сумі 109066 (сто
дев'ять тисяч шістдесят шість) гривень
14 (чотирнадцять) копійок,
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: квартиру АДРЕСА_1, що належить на
праві власності ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2), шляхом
проведення прилюдних торгів,
визначивши початкову ціну предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
у сумі 420331 (чотириста двадцять тисяч
триста тридцять одна) гривня 00 (нуль)
копійок.

У задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на
користь публічного акціонерного
товариства "Універсал Банк" судові
витрати у сумі 1820 (тисяча вісімсот
двадцять) гривень 00 (нуль) копійок.

У задоволенні позову ОСОБА_1
до публічного акціонерного товариства
"Універсал Банк", приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_2, про визнання
іпотеки припиненою й зобов'язання
вчинити дії - відмовити.

У задоволенні позову третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги
щодо предмета спору, ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
"Універсал Банк", приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - ОСОБА_1, про визнання
договору іпотеки припиненим й
зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду міста Києва через
Оболонський районний суд міста Києва
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Суддя

Т.В. Андрейчук