Березівський районний суд Одеської
Справа № 494/1751/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 р.
м.
Березівка

Березівський районний суд
Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського
С.Й..

при секретарі Ткачук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу
державної виконавчої служби
Березівського міжрайонного управління
юстиції в Одеській області «Про
звільнення від сплати заборгованості
за аліментами і скасування постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження та
постанови про розшук майна боржника».

в с т а н о в и в:

Позивач, звернувшись до суду із
цим позовом просив звільнити його від
сплати заборгованості по аліментам в
сумі 11 783 гривні 33 коп., скасувати
постанови від 27 листопада 2012 р. про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, про розшук
майна боржника від 27 листопада 2013 р.
винесені відділом державної
виконавчої служби Березівського
міжрайонного управління юстиції в
Одеській області.

У судовому засіданні позивач
підтримав заявлені вимоги. Посилався
на те, що в нього утворилась
заборгованість по сплаті аліментів в
сумі 11 783 гривні 33 коп., але дочка
проживає 3-4 дні на тиждень разом із ним
і він несе всі витрати на неї. При цьому
за час виникнення заборгованості по
аліментах він витратив на утримання
дочки коштів більше ніж його борг.
Також, вказував, що винесені постанови
державним виконавцем є не правомірними
і підлягають скасуванню, оскільки
фактично в нього боргу не має.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову
заперечувала. Посилалась на
безпідставність об'єднання в одне
провадження вимог позивачем про
скасування заборгованості по
аліментах та скасування винесених
державним виконавцем постанов.
Вказувала, що утримувати дочку є прямий
батьківський обов'язок позивача, а
борг, який виник у нього по аліментах є
свідченням його ухилення від виконання
свого батьківського обов'язку.

Відповідач представник ВДВС
Березівського МУЮ в Одеській області
проти позову заперечувала. Посилалась
на те, що винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 27.11.12 р., та про
розшук майна боржника від 27.11.13 р.
винесені відділом ДВС є цілком законні
оскільки у позивача є занадто великий
борг по сплаті аліментів, який він не
бажає погашати добровільно.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового розгляду на підставах наданих
ними доказів та доведення їхньої
переконливості суд дійшов до
наступного.

Позивач і відповідач ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі з 22
листопада 2003 р. по 01 грудня 2011 р., по час
винесення рішення Берзівським
районним судом рішення про розірвання
шлюбу.

За час перебування у шлюбі у
сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка
ОСОБА_3.

Рішенням Березівського районного
суду Одеської області від 20 грудня 2011 р.
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «Про стягнення
аліментів» був задоволений, на
утримання дитини було стягнуто 500
гривень щомісячно. Рішення суду
набрало чинності 19 червня 2012 р. після
проголошення ухвали апеляційного суду
Одеської області про залишення без
змін рішення суду першої інстанції.

28 вересня 2012 р. відповідач ОСОБА_2
отримала виконавчий лист і пред'явила
його до виконання до Відділу ДВС
Березівського МУЮ в Одеській області.

04 жовтня 2012 р. виконавчий лист був
віднесений до Відділу ДВС
Березівського МУЮ, а 16 жовтня 2012 р. було
відкрито виконавче провадження ВП
№34966868.

27 листопада 2012 р. була винесена
постанова про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, а 27 листопада 2013 р. була
винесена постанова про розшук майна
боржника.

Згідно розрахунку проведеному
Відділом ДВС Березівського МУЮ в
Одеській області у позивача є
заборгованість по сплаті аліментів в
сумі 11 783 гривні 33 коп..

Дочка сторін ОСОБА_3 три або
чотири дні на тиждень мешкає коло
батька, позивача по справі і в цей час
перебуває на його повному утриманні і
забезпеченні, крім цього кожного дня
позивач відвозить дочку до школи і
назад, та на додаткові зайняття.

Позивачем, з дня постановлення
рішення суду про стягнення аліментів 20
грудня 2011 р. і по час прийняття рішення
по даній справі, на утримання дочки
витрачено коштів на суму майже 16 000
гривень. що значно перевищує розмір
заборгованості.

Серед речей придбаних позивачем для
дочці і підтверджених відповідними
квитанціями є речі першої
необхідності, у повному обсязі сезонні
одяг і взуття, витрати пов'язані з
навчанням у загальноосвітній школі,
канцелярські товари тощо.

Також, позивачем здійснюються
оплати по додатковому навчанню дочки з
математики і іноземній мові по два
додаткових зайняття по кожному
предмету щотижня на суму 140 гривень, та
оплати по її зайняттям у спортивній
секції за його місцем проживання.

Крім зазначеного судом також
приймаються до уваги витрати пов'язані
із придбанням позивачем своєї дочці
таких дорогоцінних речей як ноутбук,
планшет та мобільний телефон.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину по
досягненню ним повноліття.

На думку суду і проти чого не
заперечувала відповідач речі придбані
для дочки у своєї більшості є
першочерговими витратами пов'язаними
із забезпеченням існування дочки.

Так, до таких витрат відносяться
витрати пов'язані із гармонійним
навчанням дочки, сезонні комплекти
одягу та взуття, витрати на її
харчування.

Також, виходячи з встановленого у
судовому засіданні відповідач приймає
участь у всіх додаткових витратах на
дочку, до яких відповідно до положень
ст.185 СК України відносяться витрати на
розвиток здібностей дочки, її
відпочинок у дитячому таборі «Молода
гвардія», лікування та медичне
обстеження у офтальмологічний клініці.

Згідно ч.2 ст.197 СК України за позовом
платника аліментів суд може повністю
або частково звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами якщо вона
виникла у зв'язку з обставинами що
мають істотне значення.

Положення наведеної норми свідчать
проте, що питання про віднесення тих чи
інших обставин до таких, що мають
істотне значення вирішується судом у
кожному конкретному випадку окремо.

Отже, виходячи з встановлено у судовому
засіданні суду вважає, що обставини за
якими виникла у відповідача
заборгованість можуть бути віднесені
до таких, що мають істотне значення.

Суд приходить до такого висновку
оскільки у судовому засіданні було
встановлено, що позивач проти
забезпечення та утримання своєї дочки
не тільки не ухиляється, а навпаки
забезпечує їй всі необхідні умови
гармонійного розвитку, повноцінного
життя та належного забезпечення.

З огляду на встановлене у судовому
засіданні суд вважає, що позивач по
справі повністю дотримується вимог
зазначеної ст.180 СК України про
утримання своєї дочки.

При цьому суд перш за все враховує
інтереси дитини і відповідно з чим дії
позивача направлені на забезпечення її
інтересів.

За таких обставин суд вважає за
можливе звільнити відповідача від
заборгованості по сплаті аліментів в
сумі 11 783 гривні 33 коп. повністю.

Щодо винесених відділом ДВС
Березівського МУЮ в Одеській області
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
27 листопада 2012 р., та постанови про
розшук майна боржника від 27 листопада
2013 р. суд вважає наступне.

Як встановлено у судовому засіданні
наведені постанови були винесені у
зв'язку з наявністю у позивача
заборгованості від якої суд вважає за
можливе його звільнити.

Таким чином і доцільності у існуванні
наведених постанов не має, в зв'язку з
чим вказані постанови підлягають
скасуванню.

Керуючись ст.10, 11, 60. 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу
державної виконавчої служби
Березівського міжрайонного управління
юстиції в Одеській області «Про
звільнення від сплати заборгованості
за аліментами і скасування постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження та
постанови про розшук майна боржника» -
задовольнити.

ОСОБА_1 звільнити повністю від
заборгованості по аліментам в сумі 11 783
гривні 33 коп..

Постанови від 27 листопада 2012 р. про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, та про
розшук майна боржника від 27 листопада
2013 р. винесені відділом державної
виконавчої служби Березівського
міжрайонного управління юстиції в
Одеській області по ВП №34966868 -
скасувати.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Одеської області
через Березівський районний суд
Одеської області протягом 10 - ти днів з
дня його проголошення.

Суддя _______________________________________-