АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/1044//14
І інстанції: Рябова О.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 20 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П., Ігнатенко
П.Я.при секретарі:Калюжному О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» на
рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 03 лютого 2014 року в справі
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк» звернулося до суду з
вказаним вище позовом, зазначаючи, що 17
червня 2005 року між банком та ОСОБА_5 був
укладений кредитний договір № HEH0SE00000182,
за умовами якого останній отримав
кредит в сумі 8 500 грн. терміном до 17
червня 2008 року та прийняв на себе
зобов'язання на умовах та в строки,
визначені договором, повернути
кредитні кошти, сплатити проценти за
користування ними та інші платежі.

В забезпечення належного виконання
кредитного договору, банк уклав
договір поруки з ОСОБА_6, за яким
останній виступає як солідарний
боржник перед банком за усіма
зобов'язаннями позичальника у повному
обсязі.

Посилаючи на те, що ОСОБА_5 допустив
порушення умов кредитного договору і
станом на 06 червня 2013 року у нього
утворилася заборгованість у сумі 43 641,72
грн., яка складається з: заборгованості
за кредитом у розмірі 3 018,53 грн.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом у розмірі 16 157, 54
грн., заборгованості по комісії у
розмірі 425 грн. та пені у розмірі 24 040,65
грн., просив суд стягнути з
відповідачів у солідарному порядку
вказану заборгованість та понесені
судові витрати.

Рішенням суду від 03 лютого 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк», посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та помилкове
застосування норм матеріального права,
просить ухвалене судом першої
інстанції рішення скасувати і
постановити нове, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходили.

Заслухавши доповідача, і осіб, які
з'явилися у судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи, 17 червня 2005 року
позивач уклав з ОСОБА_5 кредитний
договір № HEH0SE00000182, згідно якому
останньому було надано кредит у
розмірі 8 500 грн. зі сплатою 2% на місяць
терміном до 17 червня 2008 року.

Умовами вказаної кредитної угоди
визначено права та обов'язки сторін,
порядок та строки погашення кредиту й
сплати інших платежів,
відповідальність сторін.

Так, сторони погодили, що погашення
кредиту здійснюється шляхом сплати
позивальником щомісячних платежів у
сумі 419,97 грн.

Крім того, 17 червня 2005 року між банком
та ОСОБА_6 був укладений договір поруки,
за яким останній поручився перед
кредитодавцем за належне виконання
ОСОБА_5 своїх зобов'язань у повному
обсязі як солідарний боржник.

У пункті 12 зазначеної угоди сторони
погодили, що порука за цим договором
припиняється після закінчення п'яти
років з дня настання терміну
повернення кредиту за кредитним
договором.

02 жовтня 2006 року Дніпровський районний
суд м. Херсона видав судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_5 й ОСОБА_6 солідарно
на користь ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого є позивач по
даній справі, заборгованості за
кредитним договором у розмірі 3360, 16 грн.
та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі
40,50 грн., які були сплачені ОСОБА_5 у
повному обсязі, що підтверджується
виданою державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління ум.
Херсоні квитанцією, копія якої
міститься в матеріалах справи, і
представником позивача не
заперечується.

Оскільки в подальшому позичальником
допускалося порушення умов кредитного
договору, у нього станом на 06 червня 2013
року утворилася заборгованість перед
банком по певним позиціям у вказаному
позивачем у позовній заяві розмірі.

Встановивши, що визначений кредитною
угодою термін виконання основного
зобов'язання настав 17 червня 2008 року,
письмово укладеної домовленості щодо
збільшення встановленого ст. 257 ЦК
України строку між сторонами не було,
додаткових угод щодо зміни терміну
виконання позичальником своїх
зобов'язань не укладалося й жодних дій,
які б свідчили про визнання
позичальником свого боргу, останнім не
вчинено, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
пред'явлені 26 листопада 2013 року банком
позовні вимоги до ОСОБА_5 задоволенню
не підлягають як такі, що заявлені
після спливу позовної давності, про
застосування наслідків якого в ході
розгляду справи було заявлено однією
із сторін.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду в цій частині і вважає
їх такими, що відповідають обставинам
справи та вимогам цивільного
законодавства.

Твердження апелянта про те, що строк
дії кредитного договору, передбачений
п.5.1. триває до повного виконання
сторонами зобов'язань за цим договором
є безпідставними і такими, що не
ґрунтується на законі, враховуючи
положення ст.252 ЦК України, згідно з
якою строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.
Термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

Крім того, враховуючи, що згідно п.12
договору поруки надана ОСОБА_6 порука
припинилася 06 червня 2013 року, колегія
суддів також погоджується з висновком
суду першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
банку, пред'явлених до вказаної
фізичної особи, яка на час звернення
позивача до суду вже не була
поручителем ОСОБА_5 по його
зобов'язанням за кредитним договором
від 06 червня 2005 року.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують і не містять
посилання на нові факти чи засоби
доказування, які б вказували на
незаконність рішення суду першої
інстанції, а тому підлягають
відхиленню.

Ухвалене в справі рішення відповідає
нормам матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування або зміни колегія
суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307-308 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 03 лютого 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно після її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: