Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1030/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

20.03.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів - Бубличенко В.П., Сукач Т.О.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом Харківського
національного університету внутрішніх
справ до ОСОБА_2 про стягнення витрат
пов'язаних з навчанням, за апеляційною
скаргою Харківського національного
університету внутрішніх справ на
ухвалу Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 10 грудня 2013 року і

В С Т
А Н О В И Л А :

В серпні 2012 року Харківський
національний університет внутрішніх
справ звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення 16349,42 грн. витрат
пов'язаних з навчанням відповідача.

Зазначав, що наказом
Національного університету внутрішніх
справ № 178 о/с від 30.07.2003 року ОСОБА_2
зарахований до складу курсантів
Національного університету внутрішніх
справ.

20.09.2002 року між Харківським
національним університетом внутрішніх
справ та відповідачем укладена угода
про підготовку фахівців в
Національному університеті внутрішніх
справ за державним замовленням із
числа осіб цивільної молоді, рядового і
молодшого начальницького складу
органів внутрішніх справ України та їх
працевлаштування.

Після закінчення університету,
згідно з наказом № 309 о/с від 05.07.2007 року,
лейтенант міліції ОСОБА_2 відрахований
зі складу курсантів та
відкомандирований для подальшого
проходження служби до УМВС України в
Кіровоградській області.

Наказом УМВС України в
Кіровоградській області № 279 о/с від
09.07.2009 року лейтенант міліції ОСОБА_2
звільнений з органів внутрішніх справ
за п.64 «ж» (за власним бажанням)
Положення про проходження служби
рядовим та начальницьким складом ОВС.

Відповідач зобов'язувався у разі
звільнення з органів внутрішніх справ
до закінчення трирічного терміну
перебування на службі за власним
бажанням відшкодувати в повному обсязі
витрати, пов'язані з його утриманням
під час навчання в університеті. Сума
витрат складає 16349,42 грн.

Ухвалою Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 10 грудня 2013 року
на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України
провадження у справі закрито з тих
підстав, що справа не підлягає розгляду
в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі
Харківський національний університет
внутрішніх справ просить скасувати
ухвалу суду першої інстанції з підстав
порушенням норм матеріального і
процесуального права і направити
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду по суті.

В судове засідання апеляційного
суду сторони не з'явилися про час і
місце розгляду справи повідомлялися у
встановленому ст.76 ЦПК України порядку.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду, вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Постановляючи ухвалу про
закриття провадження у справі, суд
першої інстанції виходив із того, що
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, оскільки спір
виник між суб'єктом владних
повноважень та фізичною
особою-громадянином, який перебував на
публічній службі, і повинна
розглядатися за правилами КАС України.

Проте, з такими висновками
суду погодитися не можна.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також і
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, наведених в п. 22 постанови від 1
березня 2013 року № 3 «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ», за правилами цивільного
судочинства розглядаються спори щодо
договорів та інших правочинів,
укладених відповідно до норм ЦК, інших
актів цивільного законодавства,
оскільки вони відрізняються від
адміністративних договорів, спори щодо
яких розглядаються адміністративними
судами, тим, що згідно зі статтею 3 КАС
України адміністративний договір - це
дво - або багатостороння угода, зміст
якої становлять права та обов'язки
сторін, що випливають із владних
управлінських функцій суб'єкта владних
повноважень, який є однією із сторін
угоди. Для таких спорів характерна
наявність відносин влади і
підпорядкування, а для правочинів,
укладених згідно із цивільним
законодавством за участю суб'єкта
владних повноважень, відносини
ґрунтуються на юридичній рівності,
вільному волевиявленні та майновій
самостійності.

Матеріалами справи підтверджується, що
20.09.2002 року між Харківським
національним університетом внутрішніх
справ та відповідачем укладена угода
про підготовку фахівців в
Національному університеті внутрішніх
справ за державним замовленням із
числа осіб цивільної молоді, рядового і
молодшого начальницького складу
органів внутрішніх справ України та їх
працевлаштування.

Після закінчення університету,
згідно з наказом № 309 о/с від 05.07.2007 року,
лейтенант міліції ОСОБА_2 відрахований
зі складу курсантів та
відкомандирований для подальшого
проходження служби до УМВС України в
Кіровоградській області.

Наказом УМВС України в
Кіровоградській області № 279 о/с від
09.07.2009 року лейтенант міліції ОСОБА_2
звільнений з органів внутрішніх справ
за п.64 «ж» (за власним бажанням)
Положення про проходження служби
рядовим та начальницьким складом ОВС.

Таким чином, спір у справі, що
розглядається стосується
відшкодування витрат, пов'язаних із
утриманням у вищому навчальному
закладі Міністерства внутрішніх справ
України, особою, яка за власним
бажанням звільнена із органів
внутрішніх справ та відрахована з
числа курсантів вищого навчального
закладу Міністерства внутрішніх справ
України.

Порядок відшкодування особою
витрат, пов'язаних з їх утриманням у
вищих навчальних закладах
Міністерства внутрішніх справ України
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 01 березня 2007 року
№313 «Про затвердження порядку
відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах міністерства
внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.1 Порядку
визначено механізм відшкодування
особами, навчання яких за державним
замовленням у вищих навчальних
закладах Міністерства внутрішніх
справ України прирівнюється до
проходження військової служби, витрат,
пов'язаних з їх утриманням у таких
закладах, у разі:

-дострокового розірвання
договору про підготовку фахівця у
вищому навчальному закладі
Міністерства внутрішніх справ України
у зв'язку з небажанням особи
продовжувати навчання або порушення
нею дисципліни;

-відмови від подальшого
проходження служби на посадах
начальницького складу в органах
внутрішніх справ протягом перших трьох
років після закінчення навчання.

Згідно зі ст.3 Порядку витрати
відшкодовуються згідно з договором про
підготовку фахівця в навчальному
закладі, який укладається між
навчальним закладом, головним
управлінням або управлінням
Міністерства внутрішніх справ України
та особою.

Сторонами такого договору є:
виконавець - навчальний заклад,
замовник - головне управління або
управління Міністерства внутрішніх
справ України, особа - курсант.

Відповідно до ч.1 ст.6 Порядку у
разі відмови особи добровільно
відшкодувати витрати, їх стягнення
здійснюється в судовому порядку.

Отже, спір у справі, яка розглядається,
випливає з договірних правовідносин, а
договірні правовідносини між
сторонами, однією з яких є фізична
особа регулюється Цивільним кодексом
України.

За таких обставин ухвалу суду першої
інстанції не можна визнати законною і
обґрунтованою, яка постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання, що
відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України є
підставою для скасування ухвали і
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції,
іншим суддею.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 311, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

У
Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківського
національного університету внутрішніх
справ задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 10 грудня 2013 року
скасувати, справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду, іншим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення і
може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді