22-ц/772/879/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Овсюк Є. М.Категорія:
48Доповідач: Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука
В.В.

суддів:
Чорного В.І., Медвецького С.К.,

при секретарі:
Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
додаткове рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
07.02.2014 року по справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання дітей, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року позивач звернулася в
суд з вказаним позовом, посилаючись на
те, що вона з відповідачем перебувають
у зареєстрованому шлюбі і від
спільного життя мають двох
неповнолітніх дітей - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
постійно проживають з нею та
знаходяться на її утриманні.
Відповідач на утримання дітей коштів
не надає і тому враховуючи, що останній
офіційно не працює та має мінливий і
нерегулярний дохід, позивач просила
стягнути аліменти на утримання дітей в
твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн.,
щомісячно і до повноліття дітей.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 24.10.2012 року
позов задоволено частково та стягнуто
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання неповнолітніх синів ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн.,
щомісячно, до досягнення дітьми
повноліття, починаючи з 17.09.2012 року.

Вирішено питання про судові витрати.

Додатковим рішенням Вінницького
міського суду Вінницької області від
07.02.2014 року, ухваленим за заявою
відповідача, стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітніх синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн.,
щомісячно, починаючи з 17.09.2012 року до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

Не погодившись із вказаним додатковим
рішенням суду, ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
додаткове рішення суду скасувати та
постановити ухвалу про відмову в
ухваленні додаткового рішення,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її
представник апеляційну скаргу
підтримали з посиланням на викладені в
ній обставини.

ОСОБА_3 та його представник в судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, причин неявки не повідомили, а
тому згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх
неявка не перешкоджає розгляду справи
і крім того, представником відповідача
подано заперечення, в яких вказує на
безпідставність апеляційної скарги та
законність і обґрунтованість рішення
суду.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим; законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд
першої інстанції виходив із того, що в
основному рішенні суду не було
враховано вимоги ч.2 ст. 183 Сімейного
Кодексу України, а саме якщо стягуються
аліменти на двох і більше дітей, суд
визначає єдину частку від заробітку
(доходу) матері, батька на їх утримання,
яка буде стягуватися до досягнення
найстаршою дитиною повноліття.

Судова колегія вважає, що при ухваленні
додаткового рішення, судом першої
інстанції допущено порушення вимог ч. 1
ст. 220 ЦПК України, положеннями якої
зокрема передбачено, що суд, що ухвалив
рішення, може за заявою осіб, які беруть
участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо: стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення; суд, вирішивши питання про
право, не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
дії треба виконати; суд не допустив
негайного виконання рішення у
випадках, встановлених статтею 367 цього
Кодексу; судом не вирішено питання про
судові витрати.

Зі змісту рішення Вінницького міського
суду Вінницької області від 24.10.2012 року
видно, що останнє ухвалене в межах
заявлених вимог і аліменти на
утримання дітей визначено в твердій
грошовій сумі, відповідно до положень
ст. 184 Сімейного Кодексу України, тоді
як при ухваленні додаткового рішення
застосовано положення ст. 183 Сімейного
Кодексу України, тобто має місце
посилання на різні норми матеріального
права і фактично ухваленим додатковим
рішенням змінено суть основного
рішення суду.

Судова колегія вважає, що в даному
випадку відсутні, передбачені ч.1 ст.220
ЦПК України підстави для ухвалення
додаткового рішення і відповідно
ухвалене судом першої інстанції
додаткове рішення, яке не ґрунтується
на вимогах закону, підлягає скасуванню
з постановленням ухвали про відмову в
ухваленні додаткового рішення у даній
справі згідно поданої відповідачем
заяви.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у
х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити..

Додаткове рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
07.02.2014 року - скасувати.

В ухваленні додаткового рішення у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання дітей
- відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
/підпис/ В.В.
Оніщук

Судді:
/підпис/ В.І.
Чорний

/підпис/ С.К.
Медвецький

З оригіналом вірно: