Справа №345/987/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2014 року
м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області

в складі головуючої судді Бердан Н.В.

секретаря Слободян Т.Я.

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
про розірвання шлюбу. Свої вимоги
мотивує наступним. 04.03.2000р.
зареєстрував шлюб з відповідачкою по
справі. Від спільного проживання
народився син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1.
Сімейне життя не склалося, протягом
останніх років часто виникали сварки і
непорозуміння через різні характери та
погляди на життя.. На даний час шлюбні
стосунки між ними припинені і існують
тільки формально. Тому просить шлюб
розірвати.

В судове засідання позивач подав
заяву, в якій просить справу слухати у
його відсутності, позов підтримує,
просить шлюб розірвати. Відповідачка
подала заяву, в якій просить справу
слухати у її відсутності, на розірвання
шлюбу згідна, сина ОСОБА_3 просить
залишити на її вихованні.

Виходячи з наведеного, суд вважає,
що рішення у справі можливо
постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України
при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст.174
цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що позовні вимоги позивача є
обгрунтованими і підлягають до
задоволення виходячи з наступних
підстав.

У відповідності до ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони одружилися 04.03.2000 року /а.с.4/.
Від шлюбу народився син ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/. Причиною розлучення
є те, що різниця характерів,
відсутність взаєморозуміння і довір"я
та часті сварки призвели до втрати
почуття поваги і любові. Сторони
припинили подружні відносини, миритися
не бажають, шлюб носить формальний
характер, тому зберігати його є
недоцільним.

Таким чином, визнання відповідачкою
пред"явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

На підставі ст. 104, 110, 112 СК України,
керуючись ст.ст.130, 174, 209,212,214-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований у відділі реєстрації
актів громадянського стану Калуського
міськвиконкому Івано-Франківської
області 04.03.2000 року, актовий запис №70 -
розірвати.

Сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити на
вихованні матері ОСОБА_2

Після реєстрації розірвання
шлюбу в органах ДРАЦСу позивачці
залишити прізвище «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Івано-Франківської
області через Калуський міськрайонний
суд шляхом подачі в 10-денний строк
апеляційної скарги з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧА: