РІШЕННЯ

іменем України

20 березня 2014 року
м.
Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю: секретаря
Москалець О.О.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

21.01.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, зареєстрованого
23.09.1995 року (актовий запис №20)
Геніївською сільською радою
Зміївського району Харківської
області.

В обґрунтування позову зазначила, що
шлюбні відносини між ними фактично
припинені, спільне життя не склалося за
причиною несуміщення характерів,
сварок між ними на цьому ґрунті. Спору
про розділ майна немає. Від шлюбу мають
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який за їх
спільною згодою проживає з нею. Вважає,
що збереження шлюбу є неможливим,
подальше спільне життя і збереження
шлюбу буде суперечити її інтересам.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
від позову не відмовилася, підтримала
позовні вимоги у повному обсязі з
підстав, викладених у позовній заяві, а
також пояснила, що однією з причин
фактичного розпаду сім'ї є небажання
відповідача займатися сімейними
справами, а також випадки фізичного
насилля з його боку.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов визнав, не заперечував проти
обставин, повідомлених позивачкою,
просив розірвати шлюб.

Вислухавши сторони, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного:

Згідно свідоцтву про шлюб та
копії свідоцтва про народження сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
23.09.1995 року, від шлюбу мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с. 6, 7).

Сторонами визнані та не підлягають
доказуванню, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК
України, ті обставини, що фактично
сторони припинили шлюбні стосунки,
проживають окремо, спільне
господарство не ведуть, збереження
шлюбу суперечило б інтересам
позивачки.

Спору про розділ майна та місце
проживання дитини між сторонами немає.

Згідно ч. 1 ст. 110 ЦК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

У відповідністю зі ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_1
наполягала на розірванні шлюбу,
відповідач ОСОБА_2 визнав позов, а
подальше збереження шлюбу є неможливим
та суперечило б інтересам позивачки,
позовна заява про розірвання шлюбу є
обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 169, 174, ч. 2 ст.
197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 23.09.1995 року (актовий
запис №20) Геніївською сільською радою
Зміївського району Харківської
області - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання
шлюбу залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Головуючий: