Провадження №4-с/498/1/14
Справа № 498/422/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року
смт. Велика Михайлівка

Суддя Великомихайлівського
районного суду Одеської області
Пономаренко В.Д., розглянувши скаргу
ОСОБА_1, зацікавлені особи Державна
виконавча служба Великомихайлівського
міжрайонного управління юстиції в
Одеській області, ОСОБА_2, на постанову
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Великомихайлівського міжрайонного
управління юстиції від 05.03.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
Великомихайлівського районного суду
Одеської області із скаргою на
постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Великомихайлівського міжрайонного
управління юстиції від 05.03.2014 року,
мотивуючи свої вимоги тим, що в
провадженні заступника начальника
відділу державної виконавчої служби
Великомихайлівського міжрайонного
управління юстиції Лемака В.В.,
знаходиться виконавче провадження за
виконавчим листом № 3 від 27.12.2013
року, виданого Великомихайлівським
районним судом Одеської області про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
боргу у сумі 7 500 гривень та 19 982,50
гривень, три проценти річних у розмірі
732,30 гривень, проценти за користування
позикою у розмірі 2 091,54 гривень, судові
витрати 303.06 гривень.

05 березня 2014 року заступник начальника
відділу державної виконавчої служби
Великомихайлівського міжрайонного
управління юстиції Лемак В.В. виніс
постанову про арешт майна боржника,
якою наклав арешт на все рухоме та
нерухоме майно, ОСОБА_1.

Скаржник вважає, що постанова винесена
незаконно та підлягає скасуванню, так
як при розгляді цивільної справи №
49888913-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення боргу, Великомихайлівський
районний суд Одеської області своєю
ухвалою наклав арешт на все рухоме та
нерухоме майно ОСОБА_1. Будучі не
згодною з ухвалою, ОСОБА_1 оскаржила її
до апеляційного суду Одеської області,
який 15 жовтня 2013 року, скасував ухвалу
Великомихайлівського районного суду
Одеської області та наклав арешт лише
на 12 частину квартири АДРЕСА_1, яка є
власністю ОСОБА_1.

Не зважаючи на вищевикладені
обставини, 05 березня 2014 року, заступник
начальника відділу державної
виконавчої служби
Великомихайлівського міжрайонного
управління юстиції Лемак В.В. виніс
постанову про арешт майна боржника,
якою наклав арешт на все рухоме та
нерухоме майно, ОСОБА_1.

В судовому засіданні заявник
підтримала свою скаргу та пояснила
суду, що вона вважає постанову
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Великомихайлівського міжрайонного
управління юстиції, про накладення
арешту на все рухоме та нерухоме майно
від 05.03.2014 року., незаконною, та для
захисту своїх прав була вимушена
звернутися до суду із вказаною скаргою.
На сьогоднішній день відпала
необхідність у розгляді скарги.

В судовому засіданні державний
виконавець Лемак В.В., проти скарги не
заперечував та просив суд скаргу
ОСОБА_1 задовольнити, так як постанова
від 05.03.2014 року скасована та надав суду
постанову від 18 березня 2014 року, якою,
на підставі постанови начальника
відділу ДВС про перевірку виконавчого
провадження (ст. 83 Закону України «Про
виконавче провадження»), скасована
постанова про накладення арешту на все
рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 від
05.03.2014 року.

ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд
відмовити в скарзі ОСОБА_1, на
постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Великомихайлівського міжрайонного
управління юстиції від 05.03.2014 року, т.я.
постанова від 05.03.2014 року вже скасована
самим виконавцем.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
та проаналізувавши матеріали справи,
суд вважає що скарга ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу,
порушено їх права чи свободи.

Статтею 387 ЦПК України, передбачено, що
за результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби і права чи свободи заявника не
було порушено, суд постановляє ухвалу
про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст. 388 ЦПК України,
судові витрати, пов'язані з розглядом
скарги, покладаються судом на заявника,
якщо було постановлено рішення про
відмову в задоволенні його скарги, або
на відділ державної виконавчої
служби, якщо було постановлено ухвалу
про задоволення скарги заявника.

Враховуючи що вказана постанова про
накладення арешту на все рухоме та
нерухоме майно ОСОБА_1 від 05.03.2014 року -
скасована, також те, що заявник просила
суд не розглядати її скаргу, суд вважає,
що необхідно відмовити в задоволені
скарги ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 208-210, 385-388 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_1,
зацікавлені особи Державна виконавча
служба Великомихайлівського
міжрайонного управління юстиції в
Одеській області, ОСОБА_2, на постанову
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Великомихайлівського міжрайонного
управління юстиції від 05.03.2014 року -
відмовити.

Судові витрати покласти на ОСОБА_1,
судовий збір у розмірі 243,60 грн., до
спеціального фонду Державного бюджету
України.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Великомихайлівський районний суд
Одеської області, шляхом подачі в
п'ятиденний строк з дня її проголошення
апеляційної скарги.

Суддя
В.Д.Пономаренко