АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1525/14 Справа 199/4879/13-ц
й інстанції -Руденко В.В.
Доповідач - Каратаєва Л.О
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року
Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Козлова С.П.,
Прозорової М.Л.

при секретарі - Кочержинській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на заочне рішення
Амур - Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня
2013 року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
звернення стягнення на майно, -

в с
т а н о в и л а:

10 жовтня 2013 року Амур -
Нижньодніпровським районним судом м.
Дніпропетровська ухвалено заочне
рішення про часткове задоволення
позову. В рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_4 за договором
кредиту № DNI0GK00000085 від 10 квітня 2007 року
в розмірі 75747,92 доларів США, яка
складається з: 42511,74 доларів США -
заборгованість за кредитом; 23710,87
доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
4525,21 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 5000
доларів США - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором,
звернуто стягнення згідно іпотечного
договору №DNI0GK00000085 від 10 квітня 2007 року
на предмет іпотеки - будинок загальною
площею 48,50 кв.м., житловою площею 28,40
кв.м., який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних
торгів, з початковою ціною, яка
встановлюється на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності в межах процедури
виконавчого провадження та вирішено
питання щодо судових витрат. В іншій
частині позовних вимог відмовив. з.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк»
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, про задоволення його
позову в повному обсязі, а саме
звернути стягнення на будинок
загальною площею 48,50 кв.м., житловою
площею 28,40 кв.м., який розташований за
адресою АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки №DNI0GK00000085
від 10.04.2007р.) ПАТ КБ «ПриватБанк» з
укладанням від імені Відповідача
договору купівлі - продажу будь -яким
способом з іншою особою - покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі -
продажу предмету іпотеки у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно,
з проведенням дій щодо коригування
технічної документації відповідно до
поточного стану нерухомості, її
перепланування та перебудови, з
проведенням дій щодо оформлення та з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно - правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки. Виселити
відповідача та інших осіб, які
зареєстровані та/або проживають у
житловому будинку, розташованому за
адресою АДРЕСА_1 зі зняттям з
реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаного будинку.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів
справи, 10 квітня 2007 року сторони уклали
кредитний договір № DNІ0GК00000085,
відповідно до якого відповідач отримав
кредит у розмірі 47000 доларів США, зі
строком його повернення до 10.04.2027 року,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до п. 7.1. кредитного договору
погашення заборгованості здійснюється
шляхом сплати щомісячних платежів у
розмірі 616,98 доларів США. Позивач свої
зобов'язання за кредитним договором
виконав в повному обсязі.

В порушення умов кредитного
договору, відповідач свої зобов'язання
належним чином не виконує, через що
станом на 15.02.2013 року має
заборгованість 93796,43 доларів США.

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором, між
сторонами було укладено договір
іпотеки №DNI0GK00000085 від 10.04.2007р. на
зазначений вище будинок.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України,
за кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в термін передбачений
договором, одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається, боржник не звільняється
від відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежного виконання зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК
України, якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частин позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.6 ст.3 Закону
України «Про іпотеку», у разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки переважно перед
іншими особами, права чи вимоги яких на
передане в іпотеку нерухоме майно не
зареєстровані у встановленому законом
порядку або зареєстровані після
державної реєстрації іпотеки. Якщо
пріоритет окремого права чи вимоги на
передане в іпотеку нерухоме майно
виникає відповідно до закону, таке
право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України
«Про іпотеку» за рахунок предмета
іпотеки позивач має право задовольнити
свою вимогу за основним зобов'язанням у
повному обсязі або частині,
встановленій іпотечним договором, що
визначена на час виконання цієї вимоги
включаючи сплату процентів, неустойки,
основної суми боргу та будь - якого
збільшення цієї суми, яке було прямо
передбачено умовами договору, що
обумовлює основне зобов'язання.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п.41 постанови № 5 від 30 березня
2012 року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» при вирішенні спору про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд має дати оцінку співмірності суми
заборгованості за кредитом та вартості
іпотечного майна, якщо допущене
боржником або іпотекодавцем, якщо він є
відмінним від боржника, порушення
основного зобов'язання чи іпотечного
договору не завдає збитків
іпотекодержателю і не змінює обсяг
його прав.

Статтею 39 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки, у рішенні
суду зазначаються: загальний розмір
вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу, встановленої статтею 38 цього
Закону; пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для подальшої
реалізації.

Одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя
виносить рішення про виселення
мешканців за наявності підстав,
передбачених законом, якщо предметом
іпотеки є житловий будинок або житлове
приміщення.

Статтею 40 цього Закону
передбачено, що звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Враховуючи наведене, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» в частині звернення
стягнення на предмет іпотеки, оскільки
із встановлених судами фактичних
обставин та наявних у матеріалах
справи доказів вбачається, що
відповідачем було порушено умови
кредитного договору, що
підтверджується розрахунком
заборгованості за кредитним договором.

Водночас колегія суддів не
погоджується з висновком суду щодо
відмови банку в задоволенні вимог про
надання всіх необхідних повноважень
для здійснення продажу предмету
іпотеки, у тому числі надання дозволу
на отримання витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
з реєстрацією правочину
купівлі-продажу предмету іпотеки у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, з проведенням дій, щодо
оформлення, отримання дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах, з
можливістю здійснення банком всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

Стаття 38 Закону України «Про
іпотеку» встановлює наступну
процедуру продажу предмету іпотеки:
шляхом продажу іпотекодержателем
предмета іпотеки будь-якій
особі-покупцеві.

Згідно п. 2.7 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затверджений наказом Міністерства
юстиції України від 22.03.2012 року № 282/20595
передбачено, що якщо рішенням суду або
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя передбачено право
іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві,
посвідчення таких договорів
здійснюється за загальними правилами
посвідчення договорів відчуження.

Також, згідно із п. 1.7 розділу 1
глави 2 Порядку крім
правовстановлюючого документа на
житловий будинок, квартиру, садибу та
інше нерухоме майно, якщо воно підлягає
реєстрації, долучається витяг із
Реєстру прав власності на нерухоме
майно.

Як вбачається з матеріалів справи
в позовній заяві позивач просив суд
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом продажу предмету іпотеки
позивачем з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
квартири будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, а
також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк»
всіх повноважень, необхідних для
здійснення продажу.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
оскаржуване рішення, не звернув увагу
на дану обставину .

Тому рішення в частині
задоволених позовних вимог підлягає
зміні з викладенням в новій редакції, а
саме: «В рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_4 за договором
кредиту № DNI0GK00000085 від 10 квітня 2007 року
в розмірі 75747,92 доларів США, яка
складається з: 42511,74 доларів США -
заборгованість за кредитом; 23710,87
доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
4525,21 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 5000
доларів США - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором,
звернути стягнення на будинок
загальною площею 48,50 кв.м., житловою
площею 28,40 кв.м., який розташований за
адресою АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки №DNI0GK00000085
від 10.04.2007р.) ПАТ КБ «ПриватБанк» з
укладанням від імені ОСОБА_4 договору
купівлі - продажу будь -яким способом з
іншою особою - покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі - продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно - правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки».

Що стосується позовних вимог про
виселення відповідача із спірної
квартири та зняття його з реєстрації в
спірній квартирі, то суд першої
інстанції, вірно зазначив, що відсутні
докази проживання відповідача у цій
квартирі та його реєстрація, Вказані
висновки підтверджуються кредитним та
іпотечним договорами, в яких зазначене
місце реєстрації м. Дніпропетровськ
пров. Лучистий, б.1-Г, цю адресу зазначає
позивач в позовній заяві та
апеляційній скарзі. Вказана адреса
зазначена в паспорті відповідача, як
місце реєстрації. Відповідно до
поштових повідомлень за адресою
АДРЕСА_1 відповідач не проживає (а.с.59).
Вказані висновки та докази апелянтом
не спростовано.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги та позовних вимог в цій частині
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» - задовольнити
частково.

Заочне рішення Амур -
Нижньодніпровського районного суду м.
Дніпропетровська від 10 жовтня 2013 року в
частині задоволених позовних вимог
щодо порядку звернення стягнення на
предмет іпотеки змінити, виклавши в
наступній редакції: «В рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_4 за
договором кредиту № DNI0GK00000085 від 10
квітня 2007 року в розмірі 75747,92 доларів
США, яка складається з: 42511,74 доларів США
- заборгованість за кредитом; 23710,87
доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
4525,21 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 5000
доларів США - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором,
звернути стягнення на будинок
загальною площею 48,50 кв.м., житловою
площею 28,40 кв.м., який розташований за
адресою АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки №DNI0GK00000085
від 10.04.2007р.) ПАТ КБ «ПриватБанк» з
укладанням від імені ОСОБА_4 договору
купівлі - продажу будь -яким способом з
іншою особою - покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі - продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно - правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді: