Справа №162/188/14-ц
Номер провадження 2/162/77/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
смт. Любешів

Любешівський районний суд
Волинської області під головуванням:

судді
Гладіч Н.І.,

при секретарі
Пилипчук Р.М.,

за участю відповідачки
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів
та визначення їх у твердій грошовій
сумі, мотивуючи його тим, що рішенням
Любешівського районного суду від 26.11.2012
року з нього стягнуто на користь
відповідачки аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від
його заробітку (доходу) щомісячно,
починаючи з дня подання заяви з 05.03.2012
року і до досягнення дитиною
повноліття. На даний час його
матеріальний та сімейний стан суттєво
змінився, оскільки він уклав шлюб з
ОСОБА_4 і проживає з нею однією сім'єю,
від шлюбу з якою в них ІНФОРМАЦІЯ_2
народилася дочка ОСОБА_5, яка перебуває
на його утриманні. З серпня 2013 року він
ніде не працює, а його дружина на даний
час знаходиться в декретній відпустці
по догляду за дитиною. Вказав, що з
сім"єю проживає в найманій квартирі, за
оренду якої сплачує 1200 грн в місяць, а
також постійно допомагає своїй матері
ОСОБА_6, яка є пенсіонеркою з 2005 року,
тому просить постановити рішення, яким
зменшити розмір аліментів, визначивши
їх у твердій грошовій сумі в розмірі 350
грн щомісячно по день повноліття
дитини, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не
з"явився, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності, вимоги
позову підтримує і просить їх
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому
засіданні та в поданому до суду
запереченні позов не визнала, суду
пояснила, що позивач з моменту
винесення рішення має заборгованість
перед нею по аліментах в розмірі більше
6000 грн. На даний час вона ніде не працює,
інших доходів крім аліментів не має.
Крім того зазначила, що посилання
позивача на його безробіття є
безпідставними, оскільки він
звільнився з роботи за власним
бажанням і в той час, коли вже був
одружений з ОСОБА_4 та у нього
народилася друга дитина. Щодо
посилання позивача на те, що він
орендує житло зазначила, що за період
їхнього спільного проживання вони
мешкали в будинку його матері і що
покращення його умов проживання не є
підставою для зменшення розміру
аліментів. Вказала, що чинним
законодавством не передбачено зміни
способу сплати аліментів, так як
аліменти стягнуто з відповідача у
частці від його заробітку а він просить
зменшити розмір аліментів, визначивши
їх у твердій грошовій сумі. Просила в
позові позивачу відмовити повністю.

Заслухавши пояснення відповідачки
ОСОБА_1, дослідивши подані докази, суд
вважає, що позов не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Любешівського районного суду
від 26.11.2012 року з ОСОБА_2 стягнуто на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від
його заробітку (доходу) щомісячно,
починаючи з дня подання заяви з 05.03.2012
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов"язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За приписом ст. 181 ч. 3 цього Кодексу за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджаються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір
аліментів визначений за рішенням суду
може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

Аналіз зазначених норм надає підстави
зробити висновок, що вимоги про
зменшення розміру аліментів та про
визначення розміру аліментів у твердій
грошовій сумі не є тотожними, оскільки
зменшення розміру аліментів може мати
місце лише щодо вже визначеного
судовим рішенням виду стягнення, а
визначення розміру аліментів у твердій
грошовій сумі це судове рішення про
встановлення виду та порядку сплати
аліментів.

Із представлених доказів вбачається,
що за рішенням Любешівського районного
суду від 26.11.2012 року з ОСОБА_2 стягуються
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частки від його заробітку (доходу).

Разом з тим суд констатує, що обставини,
на які посилається позивач як на
підставу позовних вимог щодо зменшення
розміру аліментів, а саме одруження
24.09.2011 року, народження ІНФОРМАЦІЯ_2
доньки ОСОБА_5, існували на момент
розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів та були
враховані судом при прийнятті рішення
від 26.11.2012 року про стягнення з нього
аліментів на користь ОСОБА_1 на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3

Посилання позивача як на підставу
погіршення його матеріального
становища звільнення його з роботи не
заслуговує на увагу суду, оскільки суд
вважає, що звільнившись з роботи за
власним бажанням позивач ОСОБА_2 штучно
погіршив своє матеріальне становище.

Крім того, суд вважає, що подані
позивачем до позовної заяви як докази
письмові документи не можуть
визнаватись допустимими доказами,
оскільки не містять необхідних
реквізитів документа, копії документів
незавірені належним чином, а тому не
можуть слугувати доказами на
підтвердження позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно заявлених вимог позивач просить
зменшити розмір аліментів визначивши
їх у твердій грошовій сумі, які
стягуються за вищевказаним рішенням
суду, з 1/4 частки до 350 грн. щомісяця.

Уточнити вимоги позивача ОСОБА_2 в
судовому засіданні не було змоги у
зв"язку з його відсутністю під час
розгляду даної справи за його заявою.

Виходячи із дослівності вимог
викладених у резолютивній частині
позову мова йде саме про зменшення
розміру аліментів шляхом зміни
визначеної частки на розмір у твердій
грошовій сумі, що не передбачено ст. 192
СК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що у задоволенні позову
ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів
слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215,
218 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 184, 192 СК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про зменшення розміру аліментів
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської
області через Любешівський
районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - з дня
отримання ними копії цього рішення.

Головуючий: