У х в а л а

17 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,суддів:
Дербенцевої Т.П., Мостової Г.І., Савченко
В.О., Олійник А.С., розглянувши заяву
представника приватного акціонерного
товариства «Страхове товариство
«Гарантія» про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 листопада 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_6 до приватного
акціонерного товариства «Страхове
товариство «Гарантія», третя особа -
публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Надра», про
стягнення страхового відшкодування та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2009 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому з урахуванням
уточнень, просив стягнути з ПАТ «СТ
«Гарантія» страхове відшкодування у
подвійному розмірі у сумі 125 849 грн 38
коп., пеню за прострочення виконання
зобов'язань за договором за період з 10
жовтня 2008 року до 24 квітня 2009 року в
сумі 244 052 грн, 10 000 грн моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 10
грудня 2007 року між ним та ПАТ «СТ
«Гарантія» було укладено договір
добровільного страхування наземного
транспортного засобу - автомобіля
«SAMANDEL», державний номерний знак НОМЕР_1,
відповідно до умов якого відповідач
зобов'язався у разі настання
страхового випадку здійснити виплату
страхового відшкодування.

19 липня 2008 року трапилася
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого автомобіля, в
результаті якої автомобіль отримав
механічні пошкодження.

Посилаючись на те, що він свої
зобов'язання за договором страхування
виконав належним чином, але відповідач
відмовляється виплатити страхове
відшкодування, просив суд позов
задовольнити.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 18 липня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 16 жовтня 2013
року рішення Дзержинського районного
суду м. Харкова від 18 липня 2013 року в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про стягнення страхового
відшкодування скасовано та ухвалено
нове.

Стягнуто з ПАТ «СТ «Гарантія» на
користь ОСОБА_6 страхове відшкодування
у сумі 62 924 грн. В іншій частині рішення
суду першої інстанції залишено без
змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 листопада 2013
року відмовлено ОСОБА_6 у відкритті
касаційного провадження за його
касаційною скаргою на рішення
апеляційного суду Харківської області
від 16 жовтня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до ПАТ «СТ «Гарантія», третя
особа - ПАТ КБ «Надра», про стягнення
страхового відшкодування та
відшкодування моральної шкоди.

У лютому 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ПАТ «СТ
«Гарантія» про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 листопада 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема ст.
ст. 636, 979, 985, 988, 990 ЦК України, ст. 9 Закону
України «Про страхування», що потягло
ухвалення різних за змістом рішень у
подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Верховного Суду України від 24
лютого 2010 року у справі за позовом про
стягнення страхового відшкодування,
пені та моральної шкоди; ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 квітня 2011 року у справі за
позовом про стягнення страхового
відшкодування; ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 грудня 2012 року у справі за
позовом про стягнення страхового
відшкодування; ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 квітня 2012 року у справі за
позовом про стягнення страхових
виплат, неустойки, відшкодування
моральної шкоди; ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 липня 2013 року у справі за
позовом про стягнення страхового
відшкодування за договором
страхування, та за зустрічним позовом
про стягнення страхового
відшкодування, пені, грошових коштів;
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 листопада 2013
року у справі за позовом про стягнення
страхового відшкодування; ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року у справі за
позовом про захист прав споживачів,
стягнення страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 7
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України», постановлення касаційною
інстанцією ухвали про скасування
рішення судів нижчих інстанцій із
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору у
справі й застосування норм
матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК України, і на них не може
здійснюватись посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК
України.

Проте, як убачається із наданих
заявником копій ухвали Верховного Суду
України від 24 лютого 2010 року у справі за
позовом про стягнення страхового
відшкодування, пені та моральної шкоди;
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 квітня 2011 року
у справі за позовом про стягнення
страхового відшкодування; ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 грудня 2012 року у справі за
позовом про стягнення страхового
відшкодування; ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 квітня 2012 року у справі за
позовом про стягнення страхових
виплат, неустойки, відшкодування
моральної шкоди; ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 липня 2013 року у справі за
позовом про стягнення страхового
відшкодування за договором
страхування, та за зустрічним позовом
про стягнення страхового
відшкодування, пені, грошових коштів;
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 листопада 2013
року у справі за позовом про стягнення
страхового відшкодування; ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року у справі за
позовом про захист прав споживачів,
стягнення страхового відшкодування, то
ними остаточно не вирішено спір, тому
на них не може здійснюватись посилання,
як на підтвердження підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

За таких обставин, наведені заявником
доводи не містять сукупність умов та
ознак неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, а тому у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_6
до приватного акціонерного товариства
«Гарантія», третя особа - публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Надра», про стягнення страхового
відшкодування та відшкодування
моральної шкоди за заявою приватного
акціонерного товариства «Страхове
товариство «Гарантія» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 листопада 2013
року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О. Кузнєцов

Судді:
Т.П. Дербенцева

Г.І. Мостова

В.С. Савченко

А.С. Олійник