Провадження № 2/259/518/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2014 р.
місто Донецьк

Куйбишевський районний суд м. Донецька
в складі:

головуючого - судді:
Ларіної О.В.,

при секретарі:
Литвиненко Ю.Е.,

за участю представника позивача:
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 та її
представника, який діє на підставі
нотаріально посвідченої довіреності
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
визначення часток у праві спільної
сумісної власності та визнання права
власності на частку квартири в порядку
спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, який діє на
підставі нотаріально посвідченої
довіреності від 17.10.2013 року
зареєстрованої в реєстрі за № 2-901
звернувся до суду і просить визначити,
що частки в квартирі АДРЕСА_1, між
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є рівними,
тобто кожному належить по 1/3 частини
вказаної квартири. Також просить
визнати за ОСОБА_2 право власності у
порядку спадкування за законом на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1, після смерті
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов мотивований тим, що квартира
АДРЕСА_1 була приватизована та згідно
свідоцтва про право власності на
квартиру (будинок) від 05 січня 1995 року №
171, виданого Фондом комунального майна
Донецької міської ради належить
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в рівних
долях.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, яка є
матір'ю позивача. Після смерті ОСОБА_5
відкрилась спадщина на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцем за законом першої черги
після смерті ОСОБА_5 є її дочка - позивач
ОСОБА_2, яка вважає, що фактично
прийняла спадщину після смерті своєї
матері, оскільки постійно мешкала та
була зареєстрована разом зі
спадкодавцем у квартирі, про що
свідчить довідка про місце реєстрації.
Відповідачі не претендують на спадкове
майно після смерті ОСОБА_5, тому вони
звернулись до П'ятої донецької
державної нотаріальної контори з
заявою про відмову від спадкового
майна після смерті - ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, оформити свої
спадкові права позивач не змогла,
оскільки у свідоцтві про право
власності № 171 від 05.01.1995 р. не були
встановлені долі між співвласниками
квартири.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не
з'явилась про час та дату розгляду
справи була повідомлена належним
чином, заяв про відкладання слухання
справи до суду не надходило.

Представник позивача, який діє на
підставі нотаріально посвідченої
довіреності від 17.10.2013 року
зареєстрованої в реєстрі за № 2-901
ОСОБА_1 у судовому засіданні позов
підтримав у повному обсязі та дав
пояснення, аналогічні викладеним в
позові обставинам, вказавши, що після
смерті матері позивача, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, залишилося спадкове
майно, у вигляді 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1. Оформити свої спадкові права
після смерті матері, позивач не може,
оскільки згідно з постанови П'ятої
донецької державної нотаріальної
контори від 20.11.2013 р. про відмову у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом вбачається, що у свідоцтві
про право власності на квартиру № 171
від 05.01.1995 року - не було встановлено
частки квартири за померлою ОСОБА_5
Також вказавши, що позивач весь час
жили однією родиною з померлою матір'ю,
при приватизації спірної квартири
виходили з рівності часток, тобто
кожному з співвласників належить по 1/3
частині квартири. Просить визначити
частки у спільній сумісній власності
на квартиру АДРЕСА_1. Додав, що
відповідачі не претендують на
спадщину, яка залишилася після смерті
ОСОБА_5, в зв'язку з чим відповідачі
звернулись до нотаріальної контори з
відповідними заявами про відмову від
прийняття спадщини. Інших спадкоємців,
крім позивача, після смерті ОСОБА_5 не
має.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове
засідання не з'явились, надіславши до
суду заяви про можливість розгляду
справи за їх відсутністю, оскільки
мешкають в іншій державі та не мають
можливості приїхати до України. Крім
цього, останні у заяві зазначили, що
позовні вимоги ОСОБА_2 визнають у
повному обсязі та погоджуються про
виділ часток по 1/3 за кожним у квартирі,
яка знаходиться у спільній сумісній
власності.

Суд, встановивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, яка
перебуває в шлюбі з ОСОБА_1, змінила
своє дошлюбне прізвище ОСОБА_2 на
ОСОБА_2 та є донькою ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвами про народження, про
укладання шлюбу та про смерть, (а.с. 14, 13,
12).

Згідно свідоцтва про право власності
на житло № 171 від 05.01.1995 року, виданого
Фондом комунального майна Донецької
міської ради, яке було 24.05.1995 року
зареєстроване за реєстровим № 82 у
реєстровій книзі 2/2дк-166 у бюро
технічної інвентаризації м. Донецька,
ОСОБА_5 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві
спільної сумісної власності належить
квартира АДРЕСА_1, (а.с. 8,11).

Відповідно отриманої копії спадкової
справи від П'ятої донецької державної
нотаріальної контори встановлено, що
на майно, яке залишилось після смерті
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, 17.10.2013
року відкрито спадкову справу № 774/13 за
заявою про прийняття спадщини за
законом від імені доньки померлої
ОСОБА_2, (а.с. 34, 42-44).

Постановою від 20.11.2013 року державним
нотаріусом П'ятої донецької державної
нотаріальної контори відмовлено
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину, що залишилася після смерті
її матері, так як не визначена частка
квартири, яка належала спадкодавцю,
(а.с. 41).

Так, з наведеного вбачається, що
власниками квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стали в результаті
приватизації квартири. Оскільки
вказаними особами приватизація
відбулася у загальну сумісну
власність, без визначення часток,
вказані особи є близькими родичами, які
на час приватизації мешкали разом, що
підтверджено відповідною довідкою, яка
є в матеріалах справи (а.с. 40), тому суд
виходить з того, що при приватизації
спільної квартири учасники виходили з
рівності часток, тобто кожному зі
співвласників належить по 1/3 частині
спірної квартири.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 1 постанови «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30 травня 2008 року № 7, відносини
спадкування регулюються правилами ЦК,
якщо спадщина відкрилася не раніше 1
січня 2004 року. У разі відкриття
спадщини до зазначеної дати
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила Цивільного кодексу
Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому
числі щодо прийняття спадщини, кола
спадкоємців за законом. У разі коли
спадщина, яка відкрилася до набрання
чинності ЦК і строк на її прийняття не
закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові
відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень, які викладені
в абзацах 2 та 3 пункту 23 вказаної вище
постанови «Про судову практику у
справах про спадкування» від 30 травня
2008 року № 7, свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно зі ст. 356 ЦК України власність
двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю. Якщо
частки не визначені, спільна власність
двох або більше осіб відповідно до ч.1
ст. 368 зазначеного Кодексу є спільною
сумісною власністю.

Відповідно з ст.1226 ЦК України частка у
праві спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у
відповідності з вимогами ч.1 ст.1296 ЦК
України може одержати свідоцтво про
право на спадщину шляхом нотаріального
оформлення зазначеного права.

На підставі ст.1261 ЦК України позивач є
спадкоємцем першої черги за законом.
Згідно довідки з житлового органу,
вбачається, що ОСОБА_2 постійно мешкала
разом із ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1,
(а.с. 40).

Відповідно з ст.67 Закону України «Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що сторони не оформили
спадщину, оскільки у
правовстановлюючому документі не
визначена частка квартири, яка
належить спадкодавцю.

Відповідно з ч.2 ст.370 ЦК України, у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Згідно за ст.3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
осіб, які звернулися до суду у спосіб,
визначений законами України.

На підставі ст.16 ч.2 п.1 ЦК України
способом захисту цивільних справ є
визнання права.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що сторони позбавлені
іншої можливості захистити свої
спадкові права, крім визнання їх права
власності в судовому порядку.

Оскільки невизначеність часток у праві
спільної сумісної власності позбавляє
позивача можливості належним чином
оформити свої спадкові права на
вищезазначене нерухоме майно, суд
вважає необхідним його позовні вимоги
задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 та її
представника, який діє на підставі
нотаріально посвідченої довіреності
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
визначення часток у праві спільної
сумісної власності та визнання права
власності на частку квартири в порядку
спадкування за законом - задовольнити.

Визначити, що долі в квартирі АДРЕСА_1,
що належить на праві власності ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно свідоцтва про
право власності на квартиру № 171 від
05.01.1995 року, виданого Фондом
комунального майна Донецької міської
ради, є рівними, тобто кожному з
співвласників належить по 1/3 частки
вказаної квартири.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів після його
проголошення. Особами, які не були
присутні при оголошенні рішення - в той
же строк з дня отримання його копії.

Рішення суду набуває чинності після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо її не було подано. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набуває
чинності після розгляду справи
апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений
21.03.2014 року.

Суддя Куйбишевського районного суду

м. Донецька
О.В. Ларіна