Справа № 2/257/923/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року Київський
районний суд міста Донецька у складі:

головуючого судді
Чудопалової С.В.

при секретарі
Кіптіла В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про розірвання шлюбу,
мотивуючи свої вимоги тим, що вони з
відповідачем перебувають у шлюбі,
зареєстрованому 13.09.2008 року Донецьким
міським відділ реєстрації актів
цивільного стану Головного управління
юстиції у Донецькій області, актовий
запис № 949. Від цього шлюбу мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 Шлюбні відносини між ним
та відповідачем фактично припинені з
початку 2013 року через несумісність
характерів та різні погляди на спільне
сімейне життя, ведення між ними
спільного господарства припинено.
Суперечок щодо місця проживання дитини
та розподілу майна не мають.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

В судове засідання відповідач не
з'явився, надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги визнав в повному обсязі, просив
розірвати шлюб між ним та дружиною,
оскільки зберегти сім'ю неможливо.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб
13.09.2008 року Донецьким міським відділ
реєстрації актів цивільного стану
Головного управління юстиції у
Донецькій області, актовий запис № 949.
(а.с.3).

Від цього шлюбу мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія
свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1
від 29.04.2009 року (а.с. 7).

Шлюбні відносини між ним та
відповідачем фактично припинені з
початку 2013 року через несумісність
характерів та різні погляди на спільне
сімейне життя, ведення між ними
спільного господарства припинено.
Суперечок щодо місця проживання дитини
та розподілу майна не мають.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України
суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини,
визнані стороною та іншими особами, які
беруть участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Таким чином, суд вважає, що причини, що
спонукали позивача наполягати на
розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а
подальше спільне мешкання сторін і
збереження сім'ї - неможливе, подальше
спільне проживання подружжя та
збереження сім'ї суперечить інтересам
обох сторін, тому приходить до
висновку, що позов про розірвання шлюбу
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 111-114 Сімейного кодексу України,
суд -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрований 13.09.2008 року Донецьким
міським відділ реєстрації актів
цивільного стану Головного управління
юстиції у Донецькій області, актовий
запис № 949.

Після розірвання шлюбу
відповідачці залишити прізвище -
ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя
С.В. Чудопалова