Справа № 314/483/14-ц
Провадження № 2/314/470/2014
У Х В А Л А

іменем України

12.03.2014
м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді
Кіяшко В.О.,

при секретарі
Павлівській І.В.,

розглянувши, у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вільнянського районного
суду з 10.02.2014р. перебуває на розгляді
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини.

В судове засідання по справі
призначене на 03.03.2014 р. о 10.00 год., на
12.03.2014 р. о 09.00год., позивачка не
з'явилась, про час та місце слухання
справи повідомлена належним чином,
причини неявки суду не повідомила
(арк.с. 14,18). Встановлено, що від
позивачки заява про слухання справи у
її відсутності не надана.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 169 ЦПК України
суд відкладає розгляд справи в межах
строків, встановлених ст. 157 цього
Кодексу, у разі першої неявки без
поважних причин належним чином
повідомленого позивача в судове
засідання або неповідомлення ним про
причини неявки, якщо від нього не
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутністю.

Таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України,
суд визнає, що позивачка повторно не
з'явилась до суду без поважних причин.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 3
ст. 169 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України (в редакції Закону № 2453-VI (2453-17)
від 07.07.2010) у разі повторної неявки в
судове засідання позивача,
повідомленого належним чином, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, суд залишає
позовну заяву без розгляду.

Таким чином, законодавцем встановлено,
що при повторній неявці позивача в
судове засідання причина неявки в
судове засідання не має значення для
суду і в разі навіть поважної причини
при повторній неявці в судове
засідання, якщо від позивача не
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності, обов'язок суду
залишити позовну заяву без розгляду.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух.

З цього приводу прецедентними є
рішення Європейського суду з прав
людини у справах "Осман проти
Сполученого королівства" від 28.10.1998
року та "Круз проти Польщі" від 19 червня
2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право
на суд не є абсолютним. Воно може бути
піддане обмеженням, дозволеним за
змістом, тому що право на доступ до суду
за самою своєю природою потребує
регулювання з боку держави.

Згідно ст. 157 ЦПК України суд розглядає
справи протягом розумного строку, але
не більше двох місяців з дня відкриття
провадження у справі, а справи про
поновлення на роботі, про стягнення
аліментів - одного місяця.

У зв'язку з наведеним, залишення заяви
без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207
ЦПК України не є порушенням права на
справедливий судовий захист та не може
вважатися обмеженням права доступу до
суду.

Керуючись ст.ст. 77, 169, 207 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини - залишити без
розгляду.

Роз'яснити позивачу право на повторне
звернення до суду після усунення умов,
що були підставою для залишення заяви
без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5-денний
строк з дня винесення ухвали
апеляційної скарги через суд першої
інстанції. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: В. О. Кіяшко 12.03.2014