Справа № 573/1574/14-ц
Номер провадження 2/573/392/14
РІШЕННЯ

іменем України

( з а о ч н е )

28 серпня 2014 року
м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської
області в складі:

головуючого судді - Замченко А.О.,

з участю секретаря - Артюшенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Білопілля
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах
дітей Білопільської районної
державної адміністрації, Служба у
справах дітей Сумської міської ради,
Орган опіки та піклування
Білопільської міської ради, про
позбавлення батьківських прав,
стягнення аліментів на утримання
дитини,

в с т а н о в и в :

31 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
ОСОБА_2 з позовом, в якому вказує, що з 01
листопада 1997 року по 30 листопада 1999
року перебував з відповідачкою в
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Білопільського районного суду
Сумської області від 30 січня 2009 року
визначено місце проживання доньки
разом з ним. Зазначає, що за п'ять років
проживання дитини з ним її матір ОСОБА_2
жодного разу не відвідувала доньку, не
телефонувала їй, не цікавилася її
життям і здоров'ям. Вказує, що дитина
фактично проживає з ним, він піклується
про дівчинку, доглядає її, купує харчі
та одяг, відвідує батьківські збори,
водить і зустрічає зі школи. Його
теперішня дружина з любов'ю ставиться
до дівчинки, доглядає та виховує її
разом з ним.

Посилаючись на викладене вище, на
підставі ст. 164 СК України просить
позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
щодо ОСОБА_3 та стягнути з неї на свою
користь аліменти в розмірі ? частини її
заробітку, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму на утримання
доньки.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав
свої позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання
повторно не з'явилася, хоча про час і
місце розгляду справи повідомлена
належним чином. Про причини неявки суд
не повідомила.

Представник Служби у справах дітей
Білопільської районної державної
адміністрації Бутенко А.О. просив
задовольнити позовні вимоги.

Представники Служби у справах дітей
Сумської міської ради, Органу опіки та
піклування Білопільської міської ради
в судове засідання також не з'явилися,
подали заяви про розгляд справи без їх
участі.

Прокурор Федоренко Ю.І. просила
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши позивача, представника
Служби у справах дітей, прокурора,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
народилася ОСОБА_3, у свідоцтві про
народження якої батьками записані
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 6).

30 листопада 1999 року шлюб між ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 було розірвано (а. с. 14).

Рішенням Білопільського районного
суду Сумської області від 30 січня 2009
року визначено місце проживання
малолітньої ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 (а.
с. 11). Цим же рішенням встановлено, що
ОСОБА_2 не допомагає своїй дочці в
навчанні, не цікавиться шкільними
справами, часто випиває, вчиняє
насильство відносно дитини. З огляду на
положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України вказана
обставина доказуванню не підлягає.

Відповідно до акту громадського
квартального комітету Ковпаківського
району м. Суми від 22 липня 2014 року
ОСОБА_1 проживає разом з дружиною та
двома дітьми: сином ОСОБА_5 і донькою
від першого шлюбу ОСОБА_3, за адресою:
АДРЕСА_1. Діти знаходяться на повному
його утриманні, інформацією про
допомогу першої дружини у вихованні
доньки сусіди не володіють (а. с. 9).

ОСОБА_1 за місцем проживання
характеризується позитивно (а. с. 8).

За місцем навчання ОСОБА_3
характеризується позитивно, за час
навчання виявила середній та достатній
рівень знань (а. с. 7).

Згідно з висновком Служби у справах
дітей від 15 серпня 2014 року №2046 ОСОБА_2
можливо позбавити батьківських прав
відносно доньки ОСОБА_3 (а. с. 26).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції
України ніхто не може зазнавати
втручання в його особисте і сімейне
життя, крім випадків, передбачених
Конституцією України.

У відповідності з ч. 3 ст. 51 Конституції
України сім'я, дитинство, материнство і
батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 4 ст. 150 СК України
батьки зобов'язані виховувати дитину в
дусі поваги до прав та свобод інших
людей, любові до своєї сім'ї та родини,
свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

У відповідності з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 12
Закону України «Про охорону дитинства»
кожна дитина має право на проживання в
сім'ї разом з батьками або в сім'ї
одного з них та на піклування батьків.

З огляду на положення ч. ч. 1, 3 ст. 12
вказаного Закону виховання в сім'ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини.

Держава надає батькам або особам, які
їх замінюють, допомогу у виконанні ними
своїх обов'язків щодо виховання дітей,
захищає права сім'ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України
«Про охорону дитинства» діти та батьки
не повинні розлучатися всупереч їх
волі, за винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в інтересах
дитини і цього вимагає рішення суду, що
набрало законної сили.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 16 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» від 30
березня 2007 року №3 зі змінами та
доповненнями, внесеними постановою
Пленуму Верховного Суду України від 19
грудня 2008 року №20, особи можуть бути
позбавлені батьківських прав лише щодо
дитини, яка не досягла вісімнадцяти
років, і тільки з підстав, передбачених
статтею 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема, не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

У п. 18 названої постанови Пленуму
Верховного Суду України роз'яснено, що
відповідно до статті 165 СК з позовом про
позбавлення батьківських прав можуть
звернутися: один із батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина; заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, у якому вона перебуває; орган
опіки та піклування; прокурор; сама
дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

З огляду на викладене суд вважає, що
вина відповідачки ОСОБА_2 в ухиленні
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дочки ОСОБА_3 доведена, у
зв'язку з чим позовні вимоги в частині
позбавлення батьківських прав
підлягають задоволенню.

У відповідності з ч. 2 ст. 166 СК України
особа, позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

Одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача або за
власною ініціативою вирішити питання
щодо стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

У відповідності з ч. 3 ст. 181 СК України
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_2
не надає матеріальної допомоги своїй
доньці, яка проживає разом з батьком,
суд вважає за необхідне стягнути з
відповідачки аліменти в розмірі ?
частки заробітку (доходу), але не менше
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, на
утримання доньки ОСОБА_3 на користь її
батька до досягнення дитиною
повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову.

З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України рішення суду в частині
стягнення аліментів за один місяць
необхідно допустити до негайного
виконання.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з
відповідачки на користь держави слід
стягнути 243 грн. 60 коп. та на користь
позивача - 243 грн. 60 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 4, 10, 57, 58, 60, 64, 88, 209, 213, 215 ЦПК України,
суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_2 позбавити батьківських прав
відносно її неповнолітньої дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в
Україні, Сумська область, м. Білопілля,
про що 08 липня 1998 року зроблений
відповідний актовий запис №76.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
щомісячно аліменти в розмірі ? частки
заробітку (доходу), але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, на утримання
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
досягнення нею повноліття, починаючи
стягнення з 31 липня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243
грн. 60 коп. і на користь ОСОБА_1 243 грн. 60
коп.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів за один місяць допустити до
негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Сумської області
через Білопільський районний суд
Сумської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Відповідач має право подати протягом 10
днів з дня отримання копії заочного
рішення заяву про його перегляд до
Білопільського районного суду
Сумської області.

Суддя