УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/1098/14-ц

Пров. №4-с/668/15/14

07.03.2014 р.

Суворовський районний суд м. Херсона в
складі:

головуючого судді - Гаврилова Д.В.,

при секретарі - Беріл А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на
дії державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Суворовського управління юстиції у м.
Херсоні, зацікавлена особа: Публічне
акціонерне товариство «Фідобанк»
(правонаступник Публічного
акціонерного товариства «Ерсте Банк»),

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга ОСОБА_1
(боржника у виконавчому провадженні) на
дії державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Суворовського управління юстиції у м.
Херсоні, в якій заявлено наступні
вимоги:

- поновити строк на оскарження дій
державного виконавця;

- визнати неправомірними дії
державного виконавця, що полягають у
порушенні вимог ст.ст. 9, 62 Закону
України «Про виконавче провадження» та
порядку передачі ПАТ «Ерсте Банк» в
рахунок погашення заборгованості
арештованого майна, належного ОСОБА_1, а
саме: квартири АДРЕСА_1.

- визнати неправомірним та скасувати
акт державного виконавця від 12.06.2012
року про передачу майна стягувачу в
рахунок погашення боргу;

- визнати неправомірним та скасувати
постанову державного виконавця від
12.06.2012 року, за якою ПАТ «Ерсте Банк» в
рахунок погашення заборгованості
передано зазначену квартиру.

Скаргу мотивовано тим, що державний
виконавець при передачі ПАТ «Ерсте
Банк» в рахунок погашення
заборгованості арештованого майна
допустив порушення вимог ст. 62 Закону
України «Про виконавче провадження»,
що потягло незаконність відповідних
акту та постанови. Строки на оскарження
дій державного виконавця пропущено з
поважних та об'єктивних причин.

В судовому засіданні представник
заявника вимоги скарги підтримав
повністю, просив їх задовольнити.

Представник ВДВС проти задоволення
скарги не заперечував та пояснив, що
дійсно державним виконавцем, який на
час розгляду скарги вже не працює, при
передачі ПАТ «Ерсте Банк» в рахунок
погашення заборгованості арештованого
майна допущено порушення вимог ст. 62
Закону України «Про виконавче
провадження».

Представник ПАТ «Фідобанк»
(правонаступник ПАТ «Ерсте Банк») проти
задоволення скарги заперечувала у
зв'язку з тим, що скаржником пропущено
строки звернення до суду з відповідною
скаргою. Зокрема, вказала на рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 31.07.2013 року, яким скаржника
та членів її сім'ї виселено зі спірної
квартири, що свідчить про обізнаність
скаржника про існування оскаржуваних
документів.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини
справи, оцінивши докази у їх
сукупності, суд вважає, що скарга
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
16.08.2011 року державним виконавцем
складено акт опису й арешту квартири
АДРЕСА_1.

27.10.2011 року ОСОБА_1 вручено копію звіту
про незалежну оцінку майна.

13.12.2011 року призначено перші прилюдні
торги, що не відбулись у зв'язку з
відсутністю купівельного попиту.

30.12.2011 року державним виконавцем
проведено уцінку арештованого майна на
5 відсотків.

Повторні прилюдні торги призначені на
14.02.2012 року також не відбулись у зв'язку
з відсутністю купівельного попиту.

18.05.2012 року на адресу ВДВС
Суворовського РУЮ у м. Херсоні надійшло
повідомлення ПАТ «Ерсте Банк» про
згоду залишити за собою нереалізоване
майно.

Актом про передачу майна в рахунок
погашення заборгованості від 12.06.2012
року та постановою від 12.06.2012 року
державним виконавцем передано вказану
квартиру ПАТ «Ерсте Банк».

21.12.2012 року у зв'язку з відсутністю
іншого майна на яке може бути звернено
стягнення державним виконавцем
прийнято рішення про завершення
виконавчого провадження та винесено
постанову про повернення виконавчого
документу стягувачу.

З матеріалів скарги та виконавчого
провадження вбачається, що при
організації примусового виконання
рішення суду державний виконавець
виходив с того, що арештоване майно
перебуває у іпотеці. Разом з тим,
державним виконавцем не прийнято до
уваги рішення Суворовського районного
суду м. Херсона від 21.02.2011 року,
залишеним без змін ухвалами судів
апеляційної та касаційної інстанцій,
яким позов ОСОБА_3 до ПАТ «Ерсте Банк»
та ОСОБА_1 задоволено та визнано
недійсним договір іпотеки, предметом
якого є зазначена квартира.

Таким чином, на момент проведення
оцінки та примусової реалізації
арештоване майно не перебувало у
іпотеці, у зв'язку з чим прилюдні торги
проводились у порядку передбаченому
ст. 62 Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 62 Закону України
«Про виконавче провадження» в
редакції, що діяла на час передання
майна не реалізоване на прилюдних
торгах майно підлягає уцінці державним
виконавцем, не більш як на 30 відсотків,
у разі нереалізації майна в місячний
строк з дня проведення уцінки воно
повторно уцінюється в такому самому
порядку, але не більш як на 50 відсотків
початкової вартості майна.

Частиною 6 ст. 62 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що у
разі якщо в місячний строк з дня
проведення повторної уцінки майно не
реалізовано на прилюдних торгах,
державний виконавець повідомляє про це
стягувачу і пропонує йому вирішити
питання про залишення за собою
нереалізованого майна.

Таким чином, для передачі майна
стягувачу в рахунок погашення
заборгованості необхідно, щоб було
проведено дві уцінки майна, а
призначені тричі прилюдні торги не
відбулись.

У порушення вимог чинного
законодавства державний виконавець
передав ПАТ «Ерсте Банк» арештоване
майно після других прилюдних торгів, не
провівши повторну уцінку та треті
прилюдні торги, чим порушив вимоги ч.ч. 5
та 6 ст. 62 Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно вимог ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження до
суду.

Статтею 383 ЦПК України визначено, що
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Враховуючи зазначене, вимоги скарги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

При цьому суд вважає безпідставними
посилання представника ПАТ «Фідобанк»
на обізнаність ОСОБА_1 про існування
оскаржуваного акту та постанови
державного виконавця про передачу
майна стягувачу, оскільки лист вимога
та рішення суду про виселення
ґрунтуються на свідоцтві про право
власності, яке скаржником не
оскаржується, скаржник не заперечує
свою інформованість про перехід права
власності арештованого майна до ПАТ
«Ерсте Банк» при розгляді справи про її
виселення.

В матеріалах справи та виконавчого
провадження відсутні докази, що
свідчать про направлення та вручення
заявнику оскаржуваних документів:
постанови про уцінку майна; постанови
про передачу майна стягувачу від 12.06.2012
року; акту від 12.06.2012 року; постанови про
повернення виконавчого документу від
21.12.2012 року.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що
оскаржуванні документи ОСОБА_1 не
вручались, а інформація про належність
спірного майна ПАТ «Ерсте Банк» не
свідчить про отримання скаржником
вищезазначених документів та про її
обізнаність у про незаконності дій
державного виконавця, суд дійшов
висновку про необхідність поновлення
строків для подання скарги.

Керуючись ст.ст. 6, 62, 82 Закону України
«Про виконавче провадження», ст.ст. 209,
210, 383-388 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити строк для подання скарги.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Суворовського
управління юстиції у м. Херсоні,
зацікавлена особа: Публічне акціонерне
товариство «Фідобанк» (правонаступник
Публічного акціонерного товариства
«Ерсте Банк») - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції у місті
Херсоні Клипко О.В., що полягають у
порушенні вимог ст.ст. 9, 62 Закону
України «Про виконавче провадження» та
порядку передачі Публічному
акціонерному товариству «Ерсте Банк» в
рахунок погашення заборгованості
арештованого майна, належного ОСОБА_1, а
саме: квартири АДРЕСА_1.

Визнати неправомірним та скасувати акт
державного виконавця від 12.06.2012 року
про передачу майна стягувачу в рахунок
погашення боргу, затвердженого 12.06.2012
року в.о. начальника Відділу державної
виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції у місті
Херсоні Ощурко Н.М.

Визнати неправомірною та скасувати
постанову державного виконавця від
12.06.2012 року, затверджену 12.06.2012 року в.о.
начальника Відділу державної
виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції у місті
Херсоні Ощурко Н.М., в частині передачі
Публічному акціонерному товариству
«Ерсте Банк» в рахунок часткового
погашення боргу квартири АДРЕСА_1.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Суворовський районний суд м. Херсона
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання її копії

СуддяГаврилов Д. В.