Провадження : 22ц/790/2427/14
Головуючий 1-ї інстанції -
Доповідач - Шевченко
Категорія : договірне.
18 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
головуючого - Шевченко Н.Ф.
суддів - Бобровського
при секретарі - Ткаченко Г.В.
розглянула у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
на рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 17 лютого
2014 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до Комунального підприємства
«Комплекс з вивозу побутових
відходів», Комунального підприємства
«Харківські теплові мережі»,
Комунального підприємства
«Харківводоканал», Публічного
акціонерного товариства
«Харківміськгаз» про зобов'язання
здійснити перерахунок, -
В С Т А Н О В И Л А :
У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Комунального
підприємства «Комплекс з вивозу
побутових відходів», Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі», Комунального підприємства
«Харківводоканал», Публічного
акціонерного товариства
«Харківміськгаз» про зобов'язання
здійснити перерахунок комунальних
платежів, а саме - з надання послуг з
вивозу побутових відходів, із
забезпечення гарячою водою, з
водопостачання та з газопостачання за
період з 01.02.2011 р. по 02.09.2012року, з
розрахунку споживання послуг однією
особою АДРЕСА_1 відповідно, посилаючись
на те, що згідно договору дарування він
набув у приватну власність
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. В
зазначеній квартирі були також
зареєстровані його колишня дружина та
донька, але вони фактично на проживали
в даній квартирі, але оплату
комунальних послуг він, незважаючи на
це, здійснював по січень 2011 рік із
розрахунку трьох проживаючих осіб.
З лютого 2011 року ним проводилась
оплата комунальних послуг з
розрахунку однієї проживаючої особи,
оскільки набуло законної сили рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 14 грудня 2010 року про
визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що
втратили право користування спірною
квартирою, але судом апеляційної
інстанції було скасовано рішення
районного суду та було прийнято нове
рішення, яким в позові було відмовлено.

Представники відповідачів КП
«Харківські теплові мережі», КП
«Харківводоканал» та ПАТ
«Харківміськгаз» проти позову
заперечували, посилаючись на його
безпідставність.

Рішенням Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 17 лютого
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, судові витрати
покласти на відповідачів.

В обґрунтування доводів
апеляційної скарги апелянт
посилається на порушення судом норм
процесуального і матеріального права.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, що сторонами були
заявлені у суді першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, судова
колегія приходить до наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
суд апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив постановивши
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів
справи, вирішуючи цивільно-правовий
спір по суті заявлених позовних вимог,
районний суд повно й всебічно дослідив
обставини справи, представлені докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин та закон їх
регулюючий, і надав їм належну правову
оцінку.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд
захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється виключно на засадах
змагальності сторін, при цьому суд
розглядає цивільні справи не інакше як
в межах заявлених вимог і на підставі
наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 цього
Кодексу, тобто тягар доказування
лежить на сторонах цивільно-правового
спору.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж
Кодексу доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Доказування по цивільній справі,
як і судове рішення не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов'язки визначені Законом України
«Про житлово-комунальні послуги» від
24.06.2004 року.

Відповідно до статті 1 вказаного
Закону комунальні послуги - це
результат господарської діяльності,
спрямованої на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи у
забезпеченні холодною та гарячою
водою, водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

Виконавцем житлово-комунальних
послуг є суб'єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору.

Споживачем житлово-комунальних
послуг вважаться фізична чи юридична
особа, яка отримує або має намір
отримати житлово-комунальну послугу.

Обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг визначені
статтями 20, 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».
Обов'язком споживача є оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору.

У відповідності до п.6 ч.1 ст.20
ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»
споживач має право на несплату
вартості житлово-комунальних послуг за
період тимчасової відсутності
споживача або членів його сім'ї при
відповідному документальному
оформленню, а також за період фактичної
відсутності житлово-комунальних
послуг, визначених договором у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України. Такий порядок передбачений п.29
Правилами КМУ від 21.07.2005 року № 630 де
встановлено, що споживач має право на
зменшення розміру плати у разі
тимчасової його відсутності або членів
його сім'ї на підставі письмової заяви
споживача і офіційного документу, що
підтверджує його відсутність.

Відповідно до п.28 «Правил надання
населенню послуг з газопостачання»
проведення перерахунку за надані
послуги з газопостачання за
відсутності лічильника газу в разі
тимчасової відсутності споживача або
членів його сім*ї за основним місцем
проживання за період не більш як шість
місяців за умови подання в місячний
строк з моменту закінчення кожного
шестимісячного періоду
газопостачальному підприємству
письмової заяви з відповідними
підтверджувальними документами.

Судом першої інстанції
встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 24
травня 2000 року по 02.09.2012 року був
власником квартири АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування, укладеного 24.05.2000
року зареєстрованому у встановленому
законом порядку (6).

У вказаній квартирі на той
час були зареєстровані: ОСОБА_1, колишня
дружина - ОСОБА_3 та донька
ОСОБА_5(а.с.20-21).

Рішенням Червонозаводського
районного суду м.Харкова від 27.12.2011року
за позовом ОСОБА_1, його колишня дружина
та донька були визнані такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
(а.с.26-29).

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 21.02.2012 року
рішення Червонозаводського районного
суду м.Харкова від 27.12.2011р. було
скасовано та постановлено нове рішення
про відмову у задоволенні позову
ОСОБА_1, про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_5
такими, що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1 (а.с.30-33).

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_1 суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що позивач
в установленому порядку до комунальних
підприємств в період тимчасової
відсутності членів його сім'ї із
письмовою заявою не звертався і
офіційного документу, що підтверджує
їх відсутність не надавав.

Таким чином, висновок суду про відмову
у задоволенні позову ґрунтується на
чинному законодавстві, яке регулює
спірні правовідносини з надання послуг
з газопостачання, водопостачання та
водовідведення, вивезенню побутових
відходів та із забезпечення гарячою
водою, а тому підстав для задоволення
апеляційної скарги немає.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах керуючись статтями
303, 304, 307, 308, 315, 317, 319, 325 ЦПК України

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 17 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: