Справа №642/8185/13ц
Провадження №2/642/132/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року Ленінський районний
суд м. Харкова у складі головуючого
судді Бондаренка В.В.

за участю секретаря Кравченко К.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про витребування майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом
про витребування майна.

У судовому засіданні представник
позивачів вказав, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло
віл 28 лютого 2000 року №4-00-150061-х1
власниками трикімнатної квартири за
адресою - АДРЕСА_1 є - ОСОБА_8, ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_1.. Зазначена квартира
належить позивачам на праві спільної
сумісної власності.

16 серпня 2005 року ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_9 була видана довіреність на
право розпорядження квартирою АДРЕСА_1
на ім'я ОСОБА_10 Зазначена довіреність
була видана на вимогу ОСОБА_11 в якості
забезпечення по борговим зобов'язанням
ОСОБА_8, які в кінцеву варіанті були
оформлені 1 грудня 2005 року договором
позики на суму 270 000 гривень між ОСОБА_12
та ОСОБА_11 Довіреність була видана
строком на 3 роки, який витікав 16 серпня
2008 року.

В зв'язку з тим, що строк дії
довіреності витікав, а боргові
зобов'язання ОСОБА_8 перед ОСОБА_11 не
були виконані в повному обсязі, ОСОБА_11
прийняв рішення провести
переоформлення квартири на свою
довірену особу ОСОБА_13. Однак, в зв'язку
з тим, що ОСОБА_14 знаходився в шлюбі, то
за його пропозицією квартира була
оформлена на його дочку ОСОБА_5.

При цьому, і ОСОБА_10, і ОСОБА_5 розуміли
фіктивність цього договору, грошові
кошти при укладенні договору не
передавались, реєстрація квартири в
органах БТІ не проводилась, документи
на квартиру були передані ОСОБА_11

Одночасно з укладенням фіктивного
договору купівлі-продажу, ОСОБА_5
видала довіреність на право
розпорядження квартирою АДРЕСА_1 на
ім'я свого батька ОСОБА_14 Вказана
довіреність також була передана
ОСОБА_11

ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_9 не були
обізнані про здійснення такої
фіктивної угоди.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_14 передчасно
трагічно помер. Його дочка ОСОБА_5
неодноразово спілкувалась з ОСОБА_11 та
запевняла його в тому, що вона не є
власником спірної зараз квартири
АДРЕСА_1, розпорядиться нею так, як
вкаже їй ОСОБА_11,

Станом на 10 липня 2009 року ОСОБА_8
повністю розрахувався по своїм
борговим зобов'язанням з ОСОБА_11, про що
свідчить розписка ОСОБА_11 від 10 липня
2009 року.

Після цього ОСОБА_11 звернувся до ОСОБА_5
з проханням провести переоформлення
квартири АДРЕСА_1 на дійсних власників,
на що ОСОБА_5 погодилась. Однак, згодом
з'ясувалося що квартира нібито продано
іншим особам, як потім з'ясувалось -
ОСОБА_7.

Зазначені обставини були встановлені
набравшим чинності судовими рішенням,
а саме рішенням Ленінського районного
суду м. Харкова від 10 березня 2011 року
відповідно до якого Ленінський
районний суд м. Харкова суд вирішив
позовні вимоги ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_9 до ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_7, треті особи - приватний
нотаріус ХМНО ОСОБА_15, приватний
нотаріус ХМНО ОСОБА_16, про визнання
договору купівлі-продажу квартири
недійсним та повернення майна
задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 від 31 липня 2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_15 р.№5418, укладений між
ОСОБА_10, який діяв від імені ОСОБА_8,
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_9, та ОСОБА_5,
недійсним.

Повернути ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_9 у власність квартиру АДРЕСА_1,
яка за договором купівлі-продажу від 21
липня 2009 року, укладеному між ОСОБА_5 та
ОСОБА_7, посвідченим приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_17 р.№2082, була
передана ОСОБА_7.

З таким рішенням не погодився
представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_18
та подав апеляційну скаргу.

1 грудня 2011 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
розглянула цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Ленінського районного суду м. Харкова
від 10 березня 2011 року апеляційну скаргу
задовольнила, скасувала вищевказане
рішення Ленінського районного суду м.
Харкова та відмовила в задоволенні
позову ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_9

Вказане рішення апеляційного суду
позивачі оскаржили до касаційної
інстанції.

30 травня 2012 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ розглянула справу за касаційною
скаргою ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Харківської
області від 1 грудня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_9
до ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_19,
треті особи - приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_15, приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_16, про визнання договору
купівлі-продажу квартири недійсним та
повернення майна скасувала рішення
апеляційного суду Харківської області
від 1 грудня 2011 року скасувати, справу
передала на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

20 листопада 2012 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
повторно розглянула цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Ленінського районного суду м. Харкова
від 10 березня 2011 року по справі за
позовом ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_9
до ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_19,
треті особи - приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_15, приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_16, про визнання договору
купівлі-продажу квартири недійсним та
повернення майна рішення Ленінського
районного суду м. Харкова від 10 березня
2011 року залишила без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Після цього позивачам стало відомо, що
у відповідності з договором
купівлі-продажу від 21 червня 2012 року,
посвідченим приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_20, квартира АДРЕСА_1 ОСОБА_7
передав ОСОБА_6.

В подальшому право власності на
квартиру АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_4 на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_17, р. №1868 від 13 вересня 2012
року.

21 березня 2013 року Ленінський районний
суд м. Харкова розглянув цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, треті особи
приватні нотаріуси ХМНО ОСОБА_16 та
ОСОБА_20 про визнання угод недійсними
та задовольнив вказаний позов.

14 серпня 2013 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
заочне рішення скасувала та винесла
рішення відповідно до якого відмовила
в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, треті особи
приватні нотаріуси ХМНО ОСОБА_16 та
ОСОБА_20 про визнання угод недійсними.

Просив суд задовольнити позов у
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник у
судовому засіданні просили суд
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на те, що ОСОБА_4 являється
добросовісним набувачем квартири і за
таких обставин у неї не може бути
витребувана вказана квартира.

Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
час та місце слухання справи
повідомлені належним чином, до
судового засідання не з'явилися, заяв
про розгляд справи за їх відсутності
до суду не надали.

Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України
суд розглянув справу за відсутності
третіх осіб, які належним чином
повідомлені про час та місце слухання
справи.

Суд, вислухавши думку учасників
процесу,перевіривши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 28 лютого 2000 року №4-00-150061-х1
власниками трикімнатної квартири за
адресою - АДРЕСА_1 являються - ОСОБА_8,
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1.. Зазначена
квартира належить позивачам на праві
спільної сумісної власності.

16 серпня 2005 року ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_9 була видана довіреність на
право розпорядження квартирою АДРЕСА_1
на ім'я ОСОБА_10 Зазначена довіреність
була видана на вимогу ОСОБА_11 в якості
забезпечення по борговим зобов'язанням
ОСОБА_8, які в кінцеву варіанті були
оформлені 1 грудня 2005 року договором
позики на суму 270 000 гривень між ОСОБА_12
та ОСОБА_11 Довіреність була видана
строком на 3 роки, який витікав 16 серпня
2008 року.

В подальшому квартира була
переоформлена на ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_14 передчасно
трагічно помер. Його дочка ОСОБА_5
неодноразово спілкувалась з ОСОБА_11 та
запевняла його в тому, що вона не є
власником спірної зараз квартири
АДРЕСА_1, розпорядиться нею так, як
вкаже їй ОСОБА_11

Станом на 10 липня 2009 року ОСОБА_8
повністю розрахувався по своїм
борговим зобов'язанням з ОСОБА_11, про що
свідчить розписка ОСОБА_11 від 10 липня
2009 року.

Після цього ОСОБА_11 звернувся до ОСОБА_5
з проханням провести переоформлення
квартири АДРЕСА_1 на дійсних власників,
на що ОСОБА_5 погодилась. Однак, згодом
з'ясувалося що квартира нібито продана
іншим особам, як потім з'ясувалось -
ОСОБА_7.

Зазначені обставини були встановлені
набравшим чинності судовими рішенням,
а саме рішенням Ленінського районного
суду м. Харкова від 10 березня 2011 року
відповідно до якого Ленінський
районний суд м. Харкова суд вирішив
позовні вимоги ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_9 до ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_7, треті особи - приватний
нотаріус ХМНО ОСОБА_15, приватний
нотаріус ХМНО ОСОБА_16, про визнання
договору купівлі-продажу квартири
недійсним та повернення майна
задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 від 31 липня 2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_15 р.№5418, укладений між
ОСОБА_10, який діяв від імені ОСОБА_8,
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_9, та ОСОБА_5,
недійсним.

Повернути ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_9 у власність квартиру АДРЕСА_1,
яка за договором купівлі-продажу від 21
липня 2009 року, укладеному між ОСОБА_5 та
ОСОБА_7, посвідченим приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_17 р.№2082, була
передана ОСОБА_7.

З таким рішенням не погодився
представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_18
та подав апеляційну скаргу.

1 грудня 2011 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
розглянула цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Ленінського районного суду м. Харкова
від 10 березня 2011 року апеляційну скаргу
задовольнила, скасувала вищевказане
рішення Ленінського районного суду м.
Харкова та відмовила в задоволенні
позову ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_9

Вказане рішення апеляційного суду
позивачі оскаржили до касаційної
інстанції.

30 травня 2012 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ розглянула справу за касаційною
скаргою ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Харківської
області від 1 грудня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_9
до ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_19,
треті особи - приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_15, приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_16, про визнання договору
купівлі-продажу квартири недійсним та
повернення майна скасувала рішення
апеляційного суду Харківської області
від 1 грудня 2011 року скасувати, справу
передала на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

20 листопада 2012 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
повторно розглянула цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Ленінського районного суду м. Харкова
від 10 березня 2011 року по справі за
позовом ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_9
до ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_19,
треті особи - приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_15, приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_16, про визнання договору
купівлі-продажу квартири недійсним та
повернення майна рішення Ленінського
районного суду м. Харкова від 10 березня
2011 року залишила без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Після цього позивачам стало відомо, що
у відповідності з договором
купівлі-продажу від 21 червня 2012 року,
посвідченим приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_20, квартира АДРЕСА_1 ОСОБА_7
передав ОСОБА_6.

В подальшому право власності на
квартиру АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_4 на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_17, р. №1868 від 13 вересня 2012
року.

21 березня 2013 року Ленінський районний
суд м. Харкова розглянув цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, треті особи
приватні нотаріуси ХМНО ОСОБА_16 та
ОСОБА_20 про визнання угод недійсними
та задовольнив вказаний позов.

14 серпня 2013 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
заочне рішення скасувала та винесла
рішення відповідно до якого відмовила
в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, треті особи
приватні нотаріуси ХМНО ОСОБА_16 та
ОСОБА_20 про визнання угод недійсними.

В п.10 постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 6 листопада 2009 року « Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» зазначено, що не
підлягають задоволенню позови
власників майна про визнання
недійсними наступних правочинів щодо
відчуження цього майна, які були
вчинені після недійсного правочину. У
цьому разі майно може бути витребувано
від особи, яка не є стороною недійсного
правочину, шляхом подання
індикаційного позову, зокрема від
добросовісного набувача з підстав,
передбачених ч.1 ст. 388 ЦК України.

Згідно ст. 388 ЦК України, якщо майно за
відплатним договором придбане у особи,
яка не мала права його відчужувати, про
що набувач не знав і не міг знати
(добросовісний набувач) власник має
право витребувати це майно від
набувача лише у разі, якщо майно:

вибуло з володіння власника або
особи,якій він передав майно у
володіння, не з їхньої волі іншим
шляхом.

23 травня 2011 року ОСОБА_8 помер. Його
єдиним спадкоємцем по закону є його
дочка ОСОБА_1, яка у встановленому
порядку прийняла спадщину.

Суд, з урахуванням обставин справи
вважає, що АДРЕСА_1 вибула з володіння
позивачів не з їх волі і що позовні
вимоги повинні бути задоволені.

На підставі викладеного, керуючись ст.
11,57,209,214,215 ЦПК України, 388 ЦК України,
України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
витребування майна задовольнити.

Витребувати на користь ОСОБА_8, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 від ОСОБА_4 квартиру
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Харківської області протягом 10 днів з
дня його проголошення, через
Ленінський районний суд міста Харкова.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя