Справа № 465/5077/13
Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин
Провадження № 22-ц/783/595/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючої - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Франківського
районного суду м. Львова від 11 липня 2013
року, -

ВСТАНОВИЛА:

Державний виконавець Франківського
ВДВС Львівського міського управління
юстиції Дзень В.М. звернувся до суду із
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Оскаржуваною ухвалою подання
державного виконавця - задоволено,
тимчасово обмежено ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: АДРЕСА_1 у праві
виїзду за межі України до виконання
зобов"язань по виконавчому документі
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_5 коштів на утримання сина,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі по
1200 грн. на кожну дитину щомісячно до
досягнення повноліття, що перебуває на
виконанні у Франківському ВДВС
Львівського МУЮ.

Ухвалу суду оскаржив представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, в апеляційній скарзі
просить ухвалу суду скасувати та
постановити нову ухвалу якою подання
залишити без задоволення.

Апелянт вважає, що ухвала суду
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Покликається на те,
що відповідно до ст. 33 Конституції
України право кожного вільно залишати
територію України може бути обмежене
лише законом. Зазначає, що оскаржувана
ухвала постановлена на підставі ст.6 ЗУ
"Про порядок виїзду з України і в"їзду в
Україну громадян України", проте судом
не правильно було застосовано даний
закон, адже не враховано, що ОСОБА_2 не є
громадянином України, а є громадянином
Індії, що стверджується закордонним
паспортом та тимчасовою посвідкою на
право постійного проживання. Також
згідно п.2 ст. 6 вищезазначеного закону
передбачено, як підставу для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон, наявність невиконаних
зобов"язань, але лише до моменту
виконання зобов"язань, або розв"язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов"язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, що не було враховано
судом першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 377-1 ЦПК України
встановлено, що суд негайно розглядає
подання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України - без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Тобто, стаття 377-1 ЦПК України
імперативно вказує на те, що розгляд
вище згаданого подання відбувається з
участю державного виконавця і не
містить положень про те, що неявка в
судове засідання державного виконавця
не є перешкодою для вирішення питання
про обмеження виїзду боржника за межі
України.

В той же час, як вбачається з матеріалів
справи, державний виконавець в судове
засідання по справі взагалі не
викликався і матеріали виконавчого
провадження судом не оглядалися, а
відтак висновок суду про те, що у
матеріалах справи відсутні дані, які б
свідчили про те, що боржник ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, є
передчасним.

За вище наведених обставин оскаржувана
ухвала, як така, що постановлена з
порушенням порядку, встановленого для
вирішення питання про обмеження виїзду
боржника за межі України, підлягає
скасуванню - з передачею даного питання
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.2, 312 п.3, 314 ч.1
п.6, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м.
Львова від 11 липня 2013 року - скасувати і
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та оскарженню
в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча:
Шеремета Н.О.

Судді:
Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.