Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/511/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Бугайченко Т.А.
Доповідач Карпенко О. Л.
РІШЕННЯ

іменем України

04.03.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючого - Карпенка О.Л.,

суддів -
Гайсюка О.В., Кривохожі В.І.,

за
участю секретаря - Савченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу

за позовом ОСОБА_2 до асоціації
фермерських господарств «Подольське»
про визнання договору оренди недійсним
та зобов'язання повернути земельну
ділянку за апеляційною скаргою
асоціації фермерських господарств
«Подольське» на рішення
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 25 грудня
2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

13 листопада 2013 року ОСОБА_2 пред'явив
позов до АФГ «Подольське» про визнання
недійсним договору оренди землі від 20
жовтня 2009 року № 177, зареєстрованого у
Маловисківському районному відділ
Кіровоградської регіональної філії
державного підприємства «Центр
Державного земельного кадастру при
Держкомземі України» 1 грудня 2009 року №
0409.374.0002, зобов'язання відповідача
повернути йому земельну ділянку площею
6,32 га розташовану на території
Якимівської сільської ради. З
урахуванням змісту заяви про уточнення
позову, позивач змінив підставу позову
і обґрунтував його тим, що договір не
відповідає вимогам закону, а саме не
містить істотної умови передбаченої
ст. 15 Закону України «Про оренду землі»,
зокрема в ньому відсутні умови щодо
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Рішенням Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 25
грудня 2013 року позов задоволено
повністю і вирішено питання про
стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу в якій ставить
питання про скасування рішення суду і
ухвалення нового рішення про відмову в
задоволенні позову. В обґрунтування
апеляційної скарги відповідач
послався на те, що суд постановив
рішення з порушенням норм
матеріального і процесуального права.
Суд не врахував, що відсутність у
договорі умов про передачу в заставу та
внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки може свідчити
лише про порушення прав орендодавця,
одна він до суду з позовом не звертався.
Позивач не вказав і не довів порушення
своїх прав внаслідок укладення
оспорюваного договору. Суд
безпідставно не застосував наслідки
спливу позовної давності, про що просив
відповідач.

Позивач письмові заперечення на
апеляційну скаргу не надсилав.

У судовому засіданні представник
відповідача повністю підтримав
апеляційну скаргу.

Представник позивача доводи
апеляційної скарги не визнав і надав
пояснення про те, що було порушено
право позивача на укладення договору,
який би відповідав вимогам закону і був
дійсним. Крім того, в обґрунтування
правомірності вимог позивача він
послався на правову позицію Верховного
Суду України, висловлену у постанові
від 6 лютого 2012 року.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції встановив і
матеріалами справи підтверджується, що
позивач є власниками земельної ділянки
площею 6,32 га, яка розташована на
території Якимівської сільської ради,
призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується державним актом на
право приватної власності на землю
серії ІІ - КР № 034254 (а.с. 3)
зареєстрованим в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 2242.

20 жовтня 2009 року між ОСОБА_2 та АФГ
«Подольське» укладено договір оренди
землі № 177, який зареєстровано у
Маловисківському районному відділі
КРФ ДП «Центр Державного земельного
кадастру при Держкомземі України» 1
грудня 2009 року за № 0409.374.0002.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» (у редакції діючій
станом на 20 жовтня 2009 року) істотними
умовами договору оренди землі є: об'єкт
оренди (місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, а також порушення вимог
статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також для
визнання договору недійсним
відповідно до закону (ч. 2 ст. 15 цього
Закону).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
виходив з того, що при укладені
договору оренди сторони досягли згоди
щодо ряду його істотних умов договору,
передбачених Законом, крім умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки, а тому договір є
недійсним.

На підтвердження свого висновку
про визнання договору недійсним через
відсутність у ньому цієї умови суд
посилався на правову позицію
Верховного Суду України викладену в
постанові від 6 лютого 2012 року у справі
№ 6-104цс11 відповідно до якої
відсутність у договорах оренди землі
хоча б однієї з істотних умов,
передбачених у ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» є підставою для
визнання недійсними таких договорів
оренди.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Проте оскаржуване рішення не
відповідає цим вимогам закону оскільки
суд дійшов їх з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області вважає, що при
вирішенні спору суд першої інстанції
не врахував норми ст. 15 ЦК України та ст.
3 ЦПК України відповідно до яких кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а також
право на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Правовою гарантією на судовий
захист особистого немайнового або
майнового права та інтересу особи
являється ст. 16 ЦК України.

Порядок реалізації права особи на
судовий захист встановлено
процесуальним законодавством.

Згідно ст. 1 ЦПК України завданнями
цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

У зв'язку з цим, при вирішенні спору
суд повинен встановити чи дійсно
порушуються права орендодавця у
зв'язку з відсутністю в договорі оренди
умов, передбачених статтею 15 Закону
України «Про оренду землі», визначити
істотність цих умов, а також з'ясувати у
чому саме полягає порушення їхніх
законних прав.

Аналогічний за змістом правовий
висновок зробив Верховний Суд України
в постанові від 25 грудня 2013 року у
справі № 6-94цс13.

Таким чином саме по собі
встановлення судом відсутності у
договорі оренди земельної ділянки умов
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки, передбачених
статтею 15 Закону України «Про оренду
землі», не являється достатньою
підставою для застосування судом
способів захисту цивільних прав або
інтересів, а саме визнання правочину
недійсним, якщо при цьому не
встановлено факту порушення прав
особи, яка звернулася з відповідним
позовом.

Колегія суддів відзначає, що в
позовній заяві позивач не вказав які
саме права орендодавця і власника
земельної ділянки порушуються в
наслідок відсутності в укладених
договорах оренди умов передачі у
заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки.

Пояснення представника позивача,
надані ним у судовому засіданні суду
апеляційної інстанції, про те, що
порушено право позивача на укладення
договору, який відповідає вимогам
закону колегія суду відхиляє так, як в
обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на відсутність істотної
умови договору, яка направлена на
визначення умов реалізації належних
власнику земельної ділянки прав
розпорядження своїм майном, а саме
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки, та захист прав
орендаря, як правомірного користувача
земельної ділянки, від дій власника.

Оскільки позивач не посилався на
порушення його прав, як власника
земельної ділянки, та не доводив
реальність їх порушення і суд не
встановив відповідні факти, а тому суд
не мав достатніх підстав для
застосування заходів судового захисту
прав та задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України порушення або неправильне
застосування судом норм матеріального
або процесуального права являється
підставою для скасування або зміни
рішення суду.

У зв'язку з допущеними судом першої
інстанції порушеннями оскаржуване
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу асоціації
фермерських господарств «Подольське»
задовольнити.

Рішення Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 25
грудня 2013 року скасувати і ухвалити
нове рішення.

Відмовити повністю в задоволенні
позову ОСОБА_2 до асоціації фермерських
господарств «Подольське» про визнання
договору недійсним та зобов'язання
повернути земельну ділянку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
асоціації фермерських господарств
«Подольське» 121 (сто двадцять одну) грн.
80 коп. компенсації судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: