Справа № 545/2433/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2014 р. Полтавський
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.

з участю секретаря Бутирін О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3,
Полтавська районна державна
нотаріальна контора про визнання
заповіту недійсним,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Полтавського
районного суду з позовом про визнання
заповіту недійсним, в обґрунтування
своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_5
помер її батько ОСОБА_4, після смерті
якого залишились земельні ділянки
площею 0,4828 га та 0,2481 га. розташовані на
території Калашниківської сільської
ради Полтавського району у АДРЕСА_1 а
також житловий будинок з
господарськими будівлями, за даною
адресою.

Позивач звернувся до Полтавської
районної державної нотаріальної
контори і йому повідомили, що є заповіт
від 14 липня 2011 року згідно якого, їх
батько все майно заповів своєї
колишній другій дружині - ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ознайомившись зі змістом заповіту від
14 липня 2011 року який зареєстрований за
№1-1555 Полтавської районною державною
нотаріальною конторою, позивач вважає
його нікчемним, таким що не відповідає
формі так як померлий був з фізичними
вадами , а саме: інвалідом по зору.

Відповідно до п. 158 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
Наказом Міністерства юстиції України
від 03 березня 2004 року та зареєстрована
03.03.2004 року за №283/8882 (діюча на час
складання заповіту). На бажання
заповідача, а також у випадках, якщо
заповідач через фізичні вади не може
сам прочитати заповіт, посвідчення
заповіту має відбуватися при свідках.

Просила визнати заповіт, укладений
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
від 14.07.2011 року зареєстрований
Полтавської районною державною
нотаріальною конторою за номером 1-1555 -
недійсним.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримали в повному
обсязі та просив їх задовольнити,
надавши пояснення аналогічно
викладеним в позовній заяві.

Відповідачі та їхній представник в
судовому засіданні проти позову
заперечили та вказали, що померлий
ОСОБА_4, хоча і мав поганий зір, але міг
сам себе обслуговувати, писати та
підписувати документи.

Відповідачка додатково пояснила, що до
дня смерті чоловік бачив, не дуже добре,
але ходив сам, без палочки як завжди
ходять сліпі люди, сам підписував
документи, договори оренди ставків,
платив за них та збирав гроші з рибаків,
тобто їх обілечував, у нього була
телефонна книга з мобільними номерами,
які були написані великими літерами та
цифрами, щоб дзвонити по мобільному
телефону, яким користувався сам.

Також відповідачка надала суду як
доказ записну книгу померлого ОСОБА_4,
де він сам писав номера мобільних
телефонів великими літерами та
цифрами, щоб легше було дивитися та
набирати номера, надала копію
довіреності від 30.12.2010 р., якою він
уповноважував гр. ОСОБА_5,
експлуатувати та керувати його
вантажним автомобілем, які сам
підписував і яка посвідчена приватним
нотаріусом Полтавського міського
нотаріального округу.

Третя особа ОСОБА_3 проти позову
заперечив, пояснив, що останні роки
померлий бачив погано, підтримав
представника позивача.

В судовому засіданні представник
третьої особи Полтавської районної
державної нотаріальної контори проти
позову заперечила та вказала, що
посвідчувала вищезазначений заповіт
вдома у покійного, так як у останнього
були проблеми з ногами, а саме: ходив
погано, але коли покійний ОСОБА_4
спілкувався з нею, щоб достовіритися у
його дієздатності, у неї не виникло
ніяких сумнівів, щодо зрячий він чині.

Коли нотаріус переконалась, що
спадкоємець є дієздатним, складання
заповіту є його особистим
воєвиявлення, вони узгодили текст
заповіту і поїхали до нотаріальної
контори для його надрукування і
приїхавши знову йому було зачитано
вголос заповіт , який останній
підписав.

Окрім цього представник пояснила, що
будь яких даних щодо перевірки будь
яких вад, витребування документів які
передбачають перевірку вад
інструкцією про вчинення нотаріальних
дій не передбачено, і коли заповідач
підписував заповіт у представника
виник сумнів у 100 відсотковості зору,
вона зрозуміла, що заповідач погано
бачить, але він був без окулярів,
поставив підпис самостійно, без будь
якої допомоги, власноручно, в його
воєвиявленні кому заповідати майно,
хто спадкоємці спадкодавець не
сумнівався.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснив, працює лікарем Полтавської
обласної лікарні і покійний ОСОБА_4,
лікувався у нього по відновленню
гостроти зору, на 2009 рік він міг читати
за 1 м. текст , чи міг читати заповіт в 2011
р. йому невідомо, так як зір міг як
покращитися так і навпаки погіршитися.

Свідок ОСОБА_7, пояснив суду, що
привозив нотаріуса до покійного
ОСОБА_4, так як з останнім дружив, також
пояснив, що покійний говорив хто буде
його доглядати тому залишить все майно,
коли заходив в гості до покійного він
завжди його впізнавав, здоровався за
руку, говорив по мобільному телефону,
тобто був зрячим, хоча бачив погано.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснив, що коли приїздив в суботу та
неділю в село то дзвонив по телефону та
приходив до нього в гості, бачив він хоч
і не 100 відсотково, але завжди
впізнавав, що покійний говорив хто буде
його доглядати тому залишить все майно,
завзди жив в меншим сином ОСОБА_2, діти
від першого шлюбу були у нього один раз,
більше їх не бачив. Також свідок
пояснив, що покійний мав ставки в
орендні ставки, платив за них, готовив
на ставках їжу, ходив збирав гроші з
рибалок.

Свідок ОСОБА_10 в суду пояснив, що
покійний ОСОБА_4, хоча і бачив погано,
але сліпим не був, коли листоноша
приносила пенсію, завжди перераховував
гроші, на свої ставки, які орендував
їздив за кермом автомобіля,
користувався мобільним телефоном,
номера набирав сам.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що є кумою
покійного ОСОБА_4, бувала у нього вдома,
сиділи за столом, він добре бачив хто
перед ним сидить, сам брав їжу, також в
оренді були ставки, за які він сам
доглядав, сам спускав їх і закривав
заслонки на дамбі.

ОСОБА_12, пояснив, що коли був головою
сільської ради то знав, що померлий
ОСОБА_4, з 2006 року по день смерті
орендував ставки, в подальшому дружили
до дня смерті. Додатково повідомив, що
зір у померлого був не 100 відсотків, але
за ставки орендну плату вносив сам,
ходив збирав гроші з рибалок, ходив сам
без сторонньої допомоги.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що є
листоношею відділення зв'язку с.
Калашники і в обов'язки входить
розносити пенсію, пенсію також
отримував покійний ОСОБА_4, сам
розписувався за неї, хоча і бачив
погано, завжди сам перераховував гроші,
бачив в чому я одягнута, так як говорив
що красива одежа.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що в
жовтні 2010 р. померлий ОСОБА_4 заключав
договір оренди водного об'єкта, тому
необхідно було заключити договір
оренди дамби, яку будувало
господарство Калашники, померлий
заключав договір оренди, дамби, сам
його читав а потім підписував.

Заслухавши пояснення позивача її
представника, відповідачів їх
представника, третіх осіб та свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позовних вимог слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України,
сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про смерть ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4,
після смерті якого залишилося спадкове
майно.

Згідно заповіту від 14 липня 2011 року
ОСОБА_4, усе належне йому майно, де б
воно не було, та з чого б не складалося ,
на яке він має право по закону , та усе
те, що належатиме йому на день смерті,
заповів - дружині ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно висновку медико-соціальних
(експертиз) комісій ОСОБА_4, є інвалідом
першої групи по зору безстроково з
11.11.2009 р.

Згідно свідоцтва про народження від
10.01.1983 р. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 є дочкою
померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_15.

ОСОБА_4, згідно свідоцтва про укладення
шлюбу від 06.11.1990 р. одружився з ОСОБА_16
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Полтавським районним судом 10 червня 2011
р. винесено заочне рішення про
розірвання шлюбу між ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно копії паспорту ОСОБА_1,
остання прописана за адресою: АДРЕСА_1 з
10.03.1992 р., сімейний стан з 06.11.1990 р.
одружена з ОСОБА_4.

Калашниківська сільська рада
Полтавського району довідкою від 10.09.2012
р. повідомила, що ОСОБА_4 числиться
житловий будинок з господарськими
будівлями, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, свідоцтво про право особистої
власності на будинок зареєстровано за
реєстровим номером 2 від 15.08.1989 р.
Полтавським міським бюро технічної
інвентаризації на підставі рішення
виконкому Полтавської районної ради
народних депутатів № 273 від 31.07.1989 р.

Також за ОСОБА_4 числиться присадибна
земельна ділянка для ведення
особистого селянського господарства
площею - 0,48 га., та для будівництва та
обслуговування житлового будинку
площею - 0,2481 га., ділянки розташовані в
АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 1247 ЦК України
заповіт має бути особисто підписаний
заповідачем. Частина 4 даної статті
передбачає, якщо фізична особа у
зв'язку з хворобою або фізичною вадою
не може підписатися власноручно, за її
дорученням текст правочину у її
присутності підписує інша особа.

Підпис іншої особи на тексті правочину,
що посвідчується нотаріально,
засвідчується нотаріусом або
посадовою особою, яка має право на
вчинення такої нотаріальної дії, із
зазначенням причин, з яких текст
правочину не може бути підписаний
особою, яка його вчиняє.

Згідно вимог ст. 1248 ЦК України, ч.1
нотаріус посвідчує заповіт, який
написаний заповідачем власноручно або
за допомогою загальноприйнятих
технічних засобів, ч. 2 нотаріус може на
прохання особи записати заповіт з її
слів власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів. У
цьому разі заповіт має бути вголос
прочитаний заповідачем і підписаний
ним. Якщо заповідач через фізичні вади
не може сам прочитати заповіт,
посвідчення заповіту має відбуватися
при свідках.

На бажання заповідача його заповіт
може бути посвідчений при свідках,
відповідно вимог ч. 1 ст. 1253 ЦК України.

Частина 2 даної статті вимагає, у
випадках, встановлених абзацом третім
частини другої статті 1248 і статтею 1252
цього Кодексу, присутність не менш як
двох свідків при посвідченні заповіту
є обов'язковою.

Стаття 1257 ЦК України передбачає, що
заповіт, складений особою, яка не мала
на це права, а також заповіт, складений
з порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним. Частина 2
даної ст. визначає, що за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Згідно вимогам ст. 56. Закону України
«Про нотаріат», нотаріуси або
посадові особи, які вчиняють
нотаріальні дії, посвідчують заповіти
дієздатних громадян, складені
відповідно до вимог законодавства
України і особисто подані ними
нотаріусу або посадовій особі, яка
вчиняє нотаріальні дії, а також
забезпечують державну реєстрацію
заповітів у Спадковому реєстрі
відповідно до порядку затвердженого
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно ч.3 ст. 43 Закону України «Про
нотаріат», а також п.2 ч.13 Інструкції
«Про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України» зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 03 березня
2004 р. за N 283/8882 наказ 03.03.2004 N20/5 (втратив
чинність на підставі Наказу
Міністерства юстиції N296/5 від 22.02.2012) при
вчиненні нотаріальних дій нотаріуси
встановлюють особу учасників
цивільних відносин, за паспортом або
іншими документами, які
унеможливлюють будь-які сумніви щодо
особи громадянина (паспорт
громадянина України, паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, дипломатичний чи службовий
паспорт, ….).

Згідно п.2 ч.16 Інструкції якщо фізична
особа внаслідок фізичної вади або
хвороби не може власноручно підписати
документ, то за її дорученням у її
присутності та в присутності нотаріуса
цей документ може підписати інша особа.
Про причини, з яких фізична особа, яка
звернулася за вчиненням нотаріальної
дії, не могла підписати документ,
зазначається у посвідчувальному
написі.

Відповідно п.3 ст.16 Інструкції, якщо
фізична особа, яка звернулася за
вчиненням нотаріальної дії є сліпою,
нотаріус, крім того, прочитує їй текст
документа, про що на документі робиться
відповідна відмітка. Якщо сліпа особа
письменна, вона сама підписує
документ.

Проаналізувавши зібрані по справі
докази, суд вважає, що у позивача, хоча і
були вади по зору, але відповідно
поясненням свідків до дня смерті він не
був сліпим, міг рахувати гроші при
отриманні пенсії, дзвонити по
мобільному телефону, для чого мав
записник з цифрами та літерами для
свого зору, більшого чим потрібно
людині з 100 відсотковим зором, міг
посвідчувати не тільки заповіт, але і
довіреність на керування та
експлуатацію автомобілем, складати ,
підписувати та розраховуватися по
договорам оренди ставків та дамби,
спілкуватися з друзями, яких впізнавав,
робити інші дії притаманні людині зі
слабим зором.

Окрім цього у нотаріуса не виникло
жодних сумнівів у дієздатності
заповідача, а також щодо його вад по
зору, так як останній вільно
спілкувався і бачив нотаріуса, який
перевірив його документи, заповідач
запрошував її сісти, остання прочитала
йому заповіт вголос і тільки при
підписанні заповіту підніс текст
заповіту ближче до очей, так як погано
бачив, але не був сліпим і особисто,
власноручно поставив свій підпис на
заповіті.

Дії нотаріуса відповідають вимогам
Інструкції «Про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»,
яка була чинна при складанні заповіту,
також заповідач міг підписати заповіт
власноручно, тому і не вимагав, щоб
заповіт за нього підписала інша особа.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
заповіт складений особою, яка мала на
це права, без порушенням вимог щодо
його форми та посвідчення, підписаний
заповідачем власноручно,
волевиявлення заповідача було вільним
і відповідало його волі, тому позов є
необґрунтованим, не доведений в
судовому засіданні і таким, що не
підлягає задоволенню.

На підставі вкладеного, керуючись
ст.ст. 1247, 1248, 1252, 1257 ЦК України, Закону
України «Про нотаріат», Інструкцією
«Про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60,
88, 209, 212-215, 218, 292 ЦПК України , суд ,-

в и р і ш и в :

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, Полтавська
районна державна нотаріальна контора
про визнання заповіту недійсним, -
відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову
накладені ухвалою Полтавського
районного суду від 05 липня 2013 року, якою

- заборонено державному нотаріусу
Полтавської районної державної
нотаріальної контори (м. Полтава, вул..
Стешека, 6) видавати свідоцтво про право
на спадщину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
вчиняти будь які інші дії спрямовані на
оформлення спадщини , яка відкрилась
після смерті батька позивача ОСОБА_4,
до вирішення цивільної справи №
545/2433/13-ц по суті,

- заборонено відповідачам ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1., та ОСОБА_2 відчужувати
будь яке майно , що знаходиться за
адресою : АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення, якщо рішення
було ухвалено без участі особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Полтавського районного
суду
І.С. Кіндяк