АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 525/563/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/948/14
Головуючий у 1-й інстанції Білецька В. І.
Доповідач Корнієнко В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Абрамова П.С.,

При секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Великобагачанського
районного суду Полтавської області від
03 лютого 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, з
участю третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
орган опіки та піклування
Великобагачанської районної державної
адміністрації, Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про визначення місця
проживання дітей та

зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з
участю третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору -
орган опіки та піклування
Великобагачанської районної державної
адміністрації, Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради, про визначення місця
проживання дітей,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Великобагачанського
районного суду Полтавської області від
03 лютого 2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору -
орган опіки та піклування
Великобагачанської районної державної
адміністрації, Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради, про визначення місця
проживання дітей - задоволено частково.

Визначено місце проживання малолітніх
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір'ю ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору - орган опіки та
піклування Великобагачанської
районної державної адміністрації,
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
визначення місця проживання дітей -
відмовлено.

З рішенням суду не погодився
ОСОБА_1, внаслідок чого подав на нього
апеляційну скаргу, у якій просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги і визначити місце
проживання його дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з
ним в АДРЕСА_2

Апелянт вважає рішення суду
незаконним та необґрунтованим, та
таким, що ухвалено внаслідок
невідповідності висновків суду
фактичним обставинам справи, із
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги
вмотивовує тим, що ОСОБА_2 має психічні
розлади, які негативно впливатимуть на
розвиток дітей, а також не має належних
житлових умов для їх проживання, як і
змоги їх матеріально забезпечити.

Колегія суддів, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
скарга не підлягає до задоволення, за
наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Вирішуючи спірні правовідносини,
суд першої інстанції вірно встановив
коло та їх характер.

Так, матеріалами справи
підтверджується, що сторони перебували
у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2007
року по 13 серпня 2012 року.

Від вказаного шлюбу колишнє подружжя
має двох малолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також судом встановлено, що в липні 2012
року ОСОБА_2 разом з дітьми виїхала до
міста Харкова і стала проживати у
квартирі АДРЕСА_1

З квітня 2013 року син ОСОБА_3, проти волі
матері проживає разом з батьком в
АДРЕСА_2

Вирішуючи спірні правовідносини, суд
першої інстанції правомірно виходив з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Згідно ст.161 Сімейного
кодексу України, якщо мати та батько,
які проживають окремо, не дійшли згоди
щодо того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.
Суд не може передати дитину для
проживання з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до принципу
шостого «Декларації прав дитини», яка
прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1959 року, дитина для повного і
гармонійного розвитку її особи
потребує любові і розуміння. Вона має,
коли це можливо, рости під опікою і під
відповідальністю своїх батьків і в
усякому разі в атмосфері любові,
моральної і матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю, тобто перевага
надається матері.

Конвенція про права дитини,
яка була прийнята 20 листопада 1989 року
та яка набула чинності в Україні з
27.09.1991 року, виходячи із рівності прав
матері та батька, у п.1 ст. 9 проголосила
правило, за яким дитина не повинна
розлучатися з батьками всупереч їх
бажанню, за винятком випадків, коли
таке розлучення необхідне в найкращих
інтересах дитини.

В ході розгляду справи судом
встановлено, що мати ОСОБА_2 проживала
разом з дітьми в АДРЕСА_1, яку орендує її
сестра ОСОБА_5. Даний факт
підтверджується актами обстеження (
а.с. 79 Т-1, а.с. 9 Т-2), у відповідності до
яких вбачається, що санітарний стан
житла задовільний, діти забезпечені
окремими спальними місцями, одягом,
іграшками, предметами особистого
вжитку, продуктами харчування.

Згідно довідки дошкільного
навчального закладу ясла-садка № 414
міста Харкова встановлено, що дитина
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відвідує ДНЗ № 414 з 15
серпня 2012 року. Також встановлено, що
ОСОБА_2 вчасно приводить дитину у
дошкільний заклад і своєчасно забирає,
відвідує батьківські збори, свята.
Приймає активну участь в житті групи.
Поміж дитиною та матір'ю завжди
спостерігаються гарні
взаємовідносини. Слідів насильства у
дитини не виявлено.

Окрім того, згідно листа Департаменту
праці та соціальної політики
Управління служб у справах Дітей
Харківської міської ради, встановлено,
що Управління служб у справах Дітей
вважає за можливе визначити місце
проживання малолітніх ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
разом з матір'ю ОСОБА_2. Медичних
протипоказань ОСОБА_2 не має.

При цьому, місцевий суд вірно взяв до
уваги і наступні характеристики
матеріально-побутових умов проживання
батька дітей - ОСОБА_1.

Так, з акту обстеження ( а.с. 221-223 Т-1 )
встановлено, що ОСОБА_1 турбується про
зовнішній вигляд сина ОСОБА_3,
піклується про стан його здоров'я,
повноцінне харчування, фізичний та
духовний розвиток, матеріальне
забезпечення та змістовний відпочинок.
На час обстеження 26 квітня 2013 року
ОСОБА_3 був з батьком у гарному настрої,
веселий, ішов на контакт. Порушень прав
дитини в ході обстеження не виявлено.

Також з довідки, виданої завідуючою
Великобагачанським ДНЗ «Дзвіночок»
встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
відвідує дошкільний навчальний заклад
з 29 квітня 2013 року по даний час.

Згідно висновку служби у справах дітей
Великобагачанської районної державної
адміністрації ( а.с. 71-72 Т-2) встановлено,
що у батька ОСОБА_1 створені всі
необхідні умови для перебування та
проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. Не можливо об'єктивно визначити
місце проживання дітей у зв'язку з тим,
що 17 червня 2013 року ОСОБА_2 через
хворобу малолітньої доньки ОСОБА_4 не
мала змоги прибути на засідання
комісії з питань захисту прав дитини та
надати пояснення у даній справі.

Відповідно до висновку органу опіки та
піклування Великобагачанської
районної державної адміністрації від 17
червня 2013 року взято до уваги і думку з
приводу того, що за доцільне слід
визначити місце проживання малолітніх
дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в батька -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає за
адресою: АДРЕСА_2

З урахуванням викладеного, надавши
обґрунтовану оцінку доказам у справі,
керуючись нормами чинного
законодавства, районний суд вірно
дійшов висновку, що перевага у
матеріально-побутових умовах життя не
можуть бути самодостатньою підставою
для передання йому дитини. Звідси -
колегія суддів вважає правомірним
висновок суду щодо надання переваги
матері.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги
є неспроможними, не спростовують
висновків суду першої інстанції та не
підтверджують належними доказами їх
неправомірність.

Посилання ОСОБА_1 на наявність
психічних розладів у ОСОБА_2 також є
голослівними і не підтверджують
належними доказами вказаних обставин,
як і доводи щодо негативного впливу
матері на виховання дітей сторін.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку про те, що судом першої
інстанції з'ясовано всі обставини та
надано їх належну правову оцінку.
Порушень норм матеріального та
процесуального права, які б могли
призвести до зміни чи скасування
рішення Великобагачанського районного
суду Полтавської області від 03 лютого
2014 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Великобагачанського
районного суду Полтавської області від
03 лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/
В.І. Корнієнко

Судді: /підпис/ Г.Л. Карпушин
/підпис/ П.С. Абрамов

КОПІЯ

ВІРНО: Суддя апеляційного суду

Полтавської області
________ В.І. Корнієнко