Справа №784/5093/13 20.03.2014 20.03.2014 20.03.2014
Провадження №22-ц/784/261/14
провадження № 22ц/784/261/2014
Головуючий у першій інстанції:
Доповідач в апеляційній інстанції:
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Лівінського І.В. та Шаманської
Н.О.,

при секретарі судового засідання
Яценко Л.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на заочне рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 17
листопада 2009 року, ухваленого

за позовом

товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська боргова
компанія» (далі - ТОВ «Українська
боргова компанія») до товариства з
обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ)
«Самруна», ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2009 року ВАТ «Сведбанк» (згодом
перейменоване у ПАТ) звернулось з
позовом до ТОВ «Самруна», ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.

Позивач зазначав, що 2 лютого 2007 року
між АКБ «Тас-Комерцбанк»
(правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк») та ТОВ «Самруна» було
укладено типовий договір про надання
овердрафту № ОВ/07-01, за яким банк має
право здійснювати платежі з поточного
рахунку на підставі платіжних
документів клієнта № НОМЕР_1 у разі
відсутності на ньому грошових коштів у
межах встановленого ліміту. З моменту
здійснення таких платежів банк
вважається таким, що надав клієнту
кредит за методом овердрафт на суму
здійснених банком платежів в межах
ліміту. Сума ліміту встановлена в
розмірі 1000000 грн. строком по 30 квітня 2007
року включно. Плата за користування
овердрафтом встановлена в розмірі 20 %
річних.

Того ж дня, між банком, ОСОБА_3
(поручитель) та ТОВ «Самруна» (клієнт)
було укладено договір поруки.

28 квітня 2007 року між банком та ТОВ
«Самруна» було укладено додатковий
договір № 1 про внесення змін до
вказаного договору, за яким строк
користування кредитними коштами був
збільшений до 1 лютого 2008 року включно.

Посилаючись на те, що позичальник
порушує кредитні зобов'язання та має
станом на 18 листопада 2008 року
заборгованість у розмірі 89559 грн. 57 коп.,
а саме 42110 грн. 86 коп. - заборгованості за
кредитом, 7501 грн. 90 коп. - заборгованості
за відсотками та пені - 39946 грн. 81 коп.,
позивач просив суд стягнути з
відповідачів в солідарному порядку
вказану заборгованість.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 17
листопада 2009 року позов задоволено.
Постановлено стягнути з відповідачів в
солідарному порядку 89559 грн. 57 коп.
заборгованості.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
при визначенні розміру пені, просив
його скасувати та ухвалити нове
рішення.

Під час апеляційного розгляду до
участі у справі залучено в якості
позивача правонаступника ВАТ
«Сведбанк» - товариство з обмеженою
відповідальністю «Українська боргова
компанія».

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 2 лютого 2007 року
між АКБ «Тас-Комерцбанк»
(правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк») та ТОВ «Самруна» було
укладено типовий договір про надання
овердрафту № ОВ/07-01, за яким банк має
право здійснювати платежі з поточного
рахунку на підставі платіжних
документів клієнта № НОМЕР_1 у разі
відсутності на ньому грошових коштів у
межах встановленого ліміту. З моменту
здійснення таких платежів банк
вважається таким, що надав клієнту
кредит за методом овердрафт на суму
здійснених банком платежів в межах
ліміту. Сума ліміту встановлена в
розмірі 1000000 грн. строком по 30 квітня 2007
року включно. Плата за користування
овердрафтом встановлена в розмірі 20 %
річних.

Того ж дня, між банком, ОСОБА_3
(поручитель) та ТОВ «Самруна» (клієнт)
було укладено договір поруки.

28 квітня 2007 року між банком та ТОВ
«Самруна» було укладено додатковий
договір № 1 про внесення змін до
вказаного договору, за яким строк
користування кредитними коштами був
збільшений до 1 лютого 2008 року включно.

Позичальник має невиконані
зобов'язання за спірним договором та
заборгованість за тілом кредиту станом
на 18 листопада 2008 року склала 42110 грн. 86
коп., по відсоткам - 7501 грн. 90 коп.

Заперечень щодо розрахунку
заборгованості відповідачами суду не
надано.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до договору факторингу № 13
від 22 серпня 2012 року ПАТ «Сведбанк»
відступило ТОВ «Кредекс Фінанс» право
вимоги за спірним кредитом.

Того ж дня, ТОВ «Кредекс Фінанс»
відповідно до договору № 01-12 про
відступлення права вимоги, відступило
ТОВ «Українська боргова компанія»
право вимоги за спірним кредитом.

24 липня 2013 року судом замінено
стягувача - ПАТ «Сведбанк» на його
правонаступника - ТОВ «Українська
боргова компанія».

Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Встановивши підстави для дострокового
повернення кредиту та сплати
процентів, суд першої інстанції, з
урахуванням положень ст. ст. 526, 527, 543, 553,
554, 611, 1054 ЦК України, дійшов вірного
висновку, що на відповідачів може бути
покладено обов'язок повернути
заборгованість за спірним кредитним
договором, а тому обґрунтовано стягнув
з відповідачів в солідарному порядку
заборгованість за тілом кредиту в
розмірі 42110 грн. 86 коп., та за відсотками
- 7501 грн. 90 коп.

Разом з тим, при визначені розміру пені,
судом не враховані вимоги цивільного
права про застосування строку позовної
давності, про яке заявлялось
відповідачем під час розгляду справи в
суді першої інстанції.

Так, із матеріалів справи вбачається,
банк пред'явив вимоги до відповідачів 3
лютого 2009 року.

Відповідно до положень ст. 258 ЦК України
до вимог про стягнення неустойки
застосовується позовна давність в один
рік.

Отже, банк має право вимоги на
стягнення пені з 3 лютого 2008 року.

Відповідно до наданого банком
розрахунку, загальна сума пені за
спірний період (починаючи з 3 лютого 2008
року) складає 7489 грн. 91 коп., в тому числі
6755 грн. 70 коп. - пені за несвоєчасне
погашення заборгованості за тілом
кредиту та 734 грн. 21 коп. - пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
за відсотками.

Оскільки суд першої інстанції не
врахував зазначені вимоги
матеріального права, рішення підлягає
зміні в частині стягнення
заборгованості, із зменшенням
стягнення заборгованості з
відповідачів в солідарному порядку на
користь правонаступника ТОВ
«Українська боргова компанія» з 89559
грн. 57 коп. до 57102 грн. 67 коп., в тому числі
пені за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом з 39946 грн. 81
коп. до 7489 грн. 91 коп.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України з відповідачів на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати в розмірі 601 грн. 02 коп., по 300
грн. 51 коп. з кожного.

Керуючись статями 303, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 17 листопада 2009
року в частині стягнення
заборгованості змінити.

Стягнути на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська боргова компанія» з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Самруна» та ОСОБА_3 в
солідарному порядку заборгованість за
кредитним договором від 2 лютого 2007
року в розмірі 57102 грн. 67 коп., в тому
числі, 42110 грн. 86 коп. борг за кредитом,
7501 грн. 90 коп. - за процентами та 7489 грн. 91
коп. - пеня.

Стягнути на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська боргова компанія» з
товариства з обмеженою
відповідальністю «Самруна» та ОСОБА_3
по 300 грн. 51 коп. судових витрат з
кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: