У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Мазур Л.М.,
Маляренка А.В., Писаної Т.О.,-
розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк», подану представником Бойчук Я.В.,
на рішення апеляційного
суду Івано-Франківської області від 18
листопада 2013 року,

в с
т а н о в и л а:

У січні 2011 року публічне акціонерне
товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ
«Універсал Банк») звернулося до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що 6 грудня 2007 року між ВАТ
«Універсал Банк», правонаступником
якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6
був укладений кредитний договір №
02/1000к, відповідно до якого останній
отримав кредит у розмірі 22 863 доларів
США, зі сплатою 14% річних та строком
погашення до 5 грудня 2012 року. У
забезпечення повернення кредиту 7
грудня 2007 року між ВАТ «Універсал
Банк» та ОСОБА_7 був укладений договір
поруки.

Відповідач не виконав умов договору
щодо повернення кредитних коштів та
сплати процентів і станом на 5
листопада 2010 року за ним рахується
заборгованість у загальному розмірі 25
344,30 доларів США, що по курсу НБУ на дату
розрахунку еквівалентно 200 724 грн. 32
коп., з яких: 95 116 грн. 02 коп. - прострочена
заборгованість по сумі кредиту, 82 938
грн. 78 коп. - заборгованість по сумі
кредиту, 22 669 грн. 53 коп. - відсотки.

Рішенням Рожнятівського районного
суду Івано-Франківської області від 2
березня 2011 року позов ПАТ «Універсал
Банк» задоволено, стягнуто на його
користь у солідарному порядку з ОСОБА_6
і ОСОБА_7 200 724 грн. 32 коп.
заборгованості за кредитним договором.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від
18 листопада 2013 року рішення
районного суду в частині стягнення з
ОСОБА_7 на користь ПАТ «Універсал Банк»
200 724 грн. 32 коп. заборгованості за
кредитним договором № 02/1000к від 6
грудня 2007 року та 1 820 грн. судових
витрат скасовано й ухвалено у цій
частині нове рішення. В задоволенні
позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_7
про стягнення заборгованості за
кредитним договором та судових витрат
відмовлено. У решті - рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції та залишення в
силі рішення суду першої інстанції,
обґрунтовуючи свої доводи порушенням
апеляційним судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Зазначеним вимогам судові рішення не
відповідають.

Місцевим судом встановлено, що 6 грудня
2007 року між ВАТ «Універсал Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Універсал Банк», та ОСОБА_6 був
укладений кредитний договір № 02/1000к,
відповідно до якого банк надав, а
ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 22 863
доларів США, зі сплатою 14% річних та
строком погашення кредиту до 5 грудня
2012 року.

Згідно п. 6.1.1 кредитного договору
позичальник зобов'язався своєчасно
сплачувати проценти за користування
кредитом, повернути кредит у визначені
даним договором терміни, а також
виконати інші свої зобов'язання згідно
цього договору.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, 7
грудня 2007 року між ВАТ «Універсал
Банк» та ОСОБА_7 був укладений договір
поруки, відповідно до пп. 1,5 якого,
поручитель ОСОБА_7 зобов'язався
перед кредитором відповідати за
зобов'язаннями ОСОБА_6 у повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 свої
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконував, внаслідок
чого станом на 5 листопада
2010 року за ним рахується
заборгованість у загальному розмірі 25
344,30 доларів США, що по курсу НБУ на дату
розрахунку еквівалентно 200 724 грн. 32
коп., з яких: 95 116 грн. 02 коп. - прострочена
заборгованість по сумі кредиту, 82 938
грн. 78 коп. - заборгованість по сумі
кредиту, 22 669 грн. 53 коп. - відсотки.

Встановивши вищезазначені обставини у
справі, застосувавши до спірних
правовідносин положення ст. ст. 526, 527, 530,
553, 554, ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, суд
першої інстанції дійшов висновку про
підставність й
обґрунтованість позовних вимог ПАТ
«Універсал Банк» щодо стягнення у
солідарному порядку з відповідачів
заборгованість за кредитним договором
№ 02/1000к від 6 грудня 2007 року.

Переглядаючи справу в апеляційному
порядку, суд встановив, що умовами
договору поруки (п.12) визначено, що цей
договір діє до повного виконання
зобов'язань за кредитним договором,
укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та
ОСОБА_6, тобто строк дії цього договору
не встановлено. Посилаючись на норми
ст. 559 ЦК України, апеляційний суд
вважав, що оскільки кредитор протягом
шести місяців не звернувся до
поручителя із вимогою, то договір
поруки слід вважати припиненим.

Однак з такими висновками судів
погодитися не можна з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України ), що
підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення
кредитора до суду платежі підлягають
стягненню у межах позовної давності по
кожному із платежів.

У разі встановлення у договорі різних
видів цивільно-правової
відповідальності за різні порушення
його умов, одночасне застосування
таких заходів відповідальності не
свідчить про недотримання положень,
закріплених у ст. 61 Конституції України
щодо заборони подвійної
цивільно-правової відповідальності за
одне і те саме порушення.

Такий висновок суду касаційної
інстанції відповідає позиції
Верховного Суду України, викладеній у
постанові від 6 листопада 2013
року № 6-116цс13.

З урахуванням вищезазначеного, суду
слід з'ясувати, чи правильно
застосовано у даній справі строк
позовної давності.

Оскільки неповнота з'ясування обставин
у справі та порушення зазначених норм
процесуального права унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення спору і ці порушення були
допущені як місцевим судом, так і
апеляційним судом, то рішення
місцевого та апеляційного судів
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України,
колегій суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк», подану представником Бойчук Я.В.,
задовольнити частково.

Рішення Рожнятівського районного суду
Івано-Франківської області від 2
березня 2011 року та рішення
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 18 листопада 2013 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А.
Макарчук Судді:

А.О. Леванчук Л.М. Мазур
А.В.
Маляренко
Т.О.
Писана