Єдиний унікальний номер 904/212/12
Номер провадження 2/341/5/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
м. Галич

Галицький районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді
Мула О.Д.

секретаря
Гомерда Г.М.

представників:

позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Галичі справу
за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, третьої особи - відділ опіки та
піклування, Галицької районної
державної адміністрації, про визнання
недійсним договору дарування,-

в с т
а н о в и в :

Позивач звернулась в суд з позовом до
відповідача в інтересах ОСОБА_5 про
визнання недійсним договору дарування
та підтримала заявлені вимоги.

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила,
що її мати - ОСОБА_7 06.09.2005р. подарувала
її (позивачки) рідній сестрі ОСОБА_6
будинковолодіння, що знаходиться в
АДРЕСА_1, будучи в 82 річному віці, при
цьому її стан психічного здоров»я
потребував сторонньої догляду і опіки.
Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 02.11.2007р. ОСОБА_5 визнана
недієздатною, а її (ОСОБА_4) призначено
опікуном, з цього часу вона піклувалась
мамою, яка проживала в неї, в той же час
відповідачка, після укладення договору
дарування виїхала на проживання в США.

Вважає, що договір дарування
будинковолодіння слід визнати
недійсним, оскільки неадекватна
поведінка мами почала проявлятись ще в
1995р. спостерігальсь психічні розлади,
не одноразово лікувалась, на момент
його укладення була позбавлена
здатності усвідомлювати свої дії та
керувати ними. Просить позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позову не визнала, вважає
його безпідставним та пояснила, що
сторони по справі є рідними сестрами,
їхні батьки за життя вели мову про те,
що їхній житловий будинок буде
належати ОСОБА_6, оскільки сестрі
ОСОБА_4 помогли грошима про, що
позивачці відомо. У вересні 2005р. ОСОБА_5,
нотаріально уклала договір дарування
будинковолодіння, яке знаходиться в с.
Блюдники, при цьому мати була при
повному розумі, усвідомлювала свої дії.

В 2006р. виїхала на проживання в США,
ОСОБА_4 скориставшись її відсутністю
забрала маму проживати до себе у
квартиру в м. Івано-Франківськ і будучи
лікарем змогла оформити опікунство
над нею зробивши її хворою хронічним
психічним розладом - судинною
деменцією.

Вважає, що висновок повторної
посмертної комісійної
судово-психіатричної експертизи від
11.10.2013р.не може вважатися належним та
допустимим доказом, скільки він
ґрунтується на неправдивих,
сфальсифікованих позивачем медичних
документів, тому просить в позові
відмовити.

Суд заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, свідків, оглянувши
матеріали справи, вважає, що позов
підставний і підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є
рідними сестрами. Як вбачається з копії
з договору дарування, їхня мама -
ОСОБА_7, подарувала своїй дочці, ОСОБА_6
житловий будинок, що розташований в
АДРЕСА_1, який посвідчений в приватним
нотаріусом Галицького нотаріального
округу 06 вересня 2005р. за реєстром №2187
(т.1 а.с. 5).

Згідно копії свідоцтва про смерть
НОМЕР_1 від 27.05.2010р. ОСОБА_7 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 86р.( т.2 а.с. 9).

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 02.11.2007р. ОСОБА_5 визнана
недієздатною, її опікуном призначено
ОСОБА_4(т.1. а.с. 6).

В акті №321 від 03 жовтня 2007р.
амбулаторної судово-психіатричної
експертизи експертна комісія прийшла
до висновку, що під експертна ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає стійким
хронічним психічним розладом -
судинною деменцією (т.1 а.с. 29-31).

Експертна комісія в акті №206
амбулаторної судово-психіатричної
експертизи від 15.06.2009р. однозначно і
об'єктивно визначити , чи ОСОБА_5
усвідомлювала свої дії і могла
керувати ними станом на 06 вересня 2005р. -
не може (т. 1 а.с. 99-104).

Згідно акту повторної посмертної
судово-психіатричної експертизи №836
від 11. Жовтня 2013 року - під час укладення
договору дарування домоволодіння 06
вересня 2005р. ОСОБА_7 страждала на
хронічний стійкий психічний розлад у
вигляді судинної деменції (F 01 згідно з
MKX-10) і за своїм психічним станом у
зазначений період часу не
усвідомлювала значення своїх дій та не
могла керувати ними (т.2 а.с. 215-223).

Про психічний стан здоров»я ОСОБА_5,
крім цього підтверджується
оригіналами, копіями витягів із
історії хворого, епікризами, виписками
стаціонарного хворого, та
підтверджених копій медичних
документів Галицької ЦРК, (т.1 а.с. 32-40),
(т.2 а.с. 44- 60, 174-188, 199-203), які лягли в
основу експертного дослідження
експертами Київського міського центру
судово - психіатричної експертизи.

А також показанням свідків:

ОСОБА_8 в судовому засіданні показала,
що була сусідкою ОСОБА_5, яка вела
господарство, чула від неї особисто, що
житловий будинок в с. Блюдники буде
належати дочці ОСОБА_6 , а дочці ОСОБА_4
дано кошти на придбання квартири, два
послідніх роки проживала в ОСОБА_4 При
житті, послідні 3р., ОСОБА_5 вже
забувалась (хворіла).

ОСОБА_11 - продавець крамниці, що по
сусідству з будинком родини ОСОБА_5 в с.
Блюдники пояснила, яка вела
господарство, отримувала пенсію,
здійснювала в магазині покупки, про її
хворобу не відомо, однак послідній рік
перед смертю почала забуватись.

ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив,
що добре знав ОСОБА_5, періодично
приїжджав в с. Блюдники. Чув від ОСОБА_5
про те, що житловий будинок буде
належати дочці ОСОБА_6, 5 років тому
вона (ОСОБА_5) вже була хвора.

Свідок ОСОБА_13 в суді показала, що знала
ОСОБА_5 як сусідку, помагала їй при
садінні городу, 3 послідні роки перед
смертю вона в селі не проживала, а тому
про її хворобу їй (свідку) нічого не
відомо.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов»язків.

Відповідно до ст. 225 ч.1 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
або інтереси порушено.

Про те, що ОСОБА_5 на час укладення
договору дарування 06.09.2005р. страждала
стійким хронічним психічним розладом,
що позбавляло її здатності
усвідомлювати значення своїх дії та
керувати ними, стверджено актом
повторної посмертної
судово-психіатричної експертизи.

Позивачем при розгляді справи
понесено судові витрати: при подачі
позовної заяви до суду сплачено - 276грн.
державного мита, - 30грн. інформаційно -
технічного забезпечення, - 6300грн.
витрат на правову допомогу, - 3180.74грн.
оплати за проведення посмертної
судово-медичної експертизи.

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що позов
підставний і підлягає задоволенню,
судові витрати слід стягнути з
відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 202-205, 225, 717-720
ЦК України, керуючись ст.ст. 79-81, 208,209,
212-215, 218, 223 ЦПК України, суд,-

в и р і ш
и в :

Позовну заяву ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третьої особи - відділ
опіки та піклування, Галицької
районної державної адміністрації, про
визнання недійсним договору дарування
- задовольнити.

Визнати договір дарування
будинковолодіння АДРЕСА_1 від 06 вересня
2005 року, яки був укладений ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_6 посвідчений приватним
нотаріусом Галицького районного
нотаріального округу за реєстром №2187
недійсним.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_4 276грн., державного мита, 30грн.
інформаційно-технічного забезпечення
за розгляд справи в суді, 6300грн. витрат
на правову допомогу, 3180.74грн. за
проведення судової експертизи.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційна скарга не подана. Уразі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом десяти днів з часу
його проголошення .

Суддя:О. Д. Мула