АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2172/14
Головуючий в першій інстанції -Казак
Доповідач - Котушенко С.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого
Котушенко С.П.

суддів Петренко
І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
Асоціації «Об'єднань співвласників
багатоквартирних будинків «Олімпік-2»
на рішення Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 17 січня 2014 року
за позовом Асоціації «Об'єднань
співвласників багатоквартирних
будинків «Олімпік-2» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року Асоціація «Об'єднань
співвласників багатоквартирних
будинків «Олімпік-2» звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості з компенсації видатків
на утримання і ремонт приміщень та
іншого майна, заборгованості за
надання послуг з електроенергії.
Позивач вказував на те, що в 2010 році в
будинках НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_3 по
АДРЕСА_1 створено вказане об'єднання.
Власником квартири АДРЕСА_1 є
відповідачка, котра зобов'язана брати
участь у витратах на управління,
утримання та збереження спільного
майна, у сплаті податків, зборів
(обав'язкових платежів) та нести
відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
зі спільним майном.

Посилаючись на те, що відповідачка
несвоєчасно та не в повному обсязі
здійснює оплату на утримання і ремонт
приміщень та іншого майна, що перебуває
у спільній власності співвласників
житлового комплексу «Олімпік-2», не
здійснює оплату за електроенергію
котелень та послуги охорони, внаслідок
чого виникла заборгованість у розмірі 3
679,71 грн., позивач просив стягнути з неї
на свою користь вказану суму.

Рішенням Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 17 січня 2014 року
(з урахуванням ухвали від 22 січня 2014
року про виправлення описки) позов
задоволено частково у розмірі 200,63 грн.

В апеляційній скарзі позивач ставить
питання про скасування рішення в
частині відмови у задоволенні позову,
як ухваленого з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та про ухвалення нового рішення.

В іншій частині рішення не
оскаржується і у відповідності зі ст.303
ЦПК України не переглядається.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія суддів не
знаходить передбачених законом
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Частиною 2 ст.509 ЦК України встановлено,
що зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу,
згідно якої цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини; створення
літературних, художніх творів,
винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності;
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі; інші
юридичні факти. Цивільні права та
обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України,
власникам квартири у дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, а також
власників нежитлових приміщень, які
розташовані у житловому будинку.

Згідно зі ст.360 ЦК України, співвласник
відповідно до своєї частки у праві
спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у
витратах на управління, утримання та
збереження спільного майна, у
сплаті податків, зборів
(обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями пов'язаними
із спільним майном.

Відповідно до ст. 68 ЖК України, ст. 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» та п. п. 6, 14 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 08
жовтня 1992 року № 572, власники квартир
(наймачі) - споживачі комунальних
послуг зобов'язані належним чином та
вчасно оплачувати надані
житлово-комунальні послуги.

Положеннями ст.13 ЗУ «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку» встановлено, що відносини
власників приміщень і управителя
регулюються договором між ними, який
укладається на основі Типового
договору, форму якого затверджує
спеціально уповноважений центральний
орган виконавчої влади з питань
містобудування та житлової політики.

Водночас даною нормою закону
встановлено, що у разі відмови власника
приміщення укладати договір або
сплачувати обов'язкові платежі на
утримання та ремонт неподільного майна
та відповідної частки загального майна
об'єднання має право звернення до суду
для стягнення нарахованих платежів у
судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що
власники квартир у будинках НОМЕР_1,
НОМЕР_2, НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 створили у 2010
році Асоціацію «Об'єднань
співвласників багатоквартирних
будинків «Олімпік-2», а пізніше
встановили розміри платежів на
утримання та обслуговування будинку,
визначили тарифи на комунальні
послуги.

Відповідачка є власником квартири
АДРЕСА_1, проте не є членом об'єднання
співвласників. Договір, яким би
регулювались відносини власника
вказаної квартири і управителя, між
сторонами не укладався. Незважаючи на
це відповідачка, починаючи з січня 2011
року, здійснює на рахунок відповідача
платежі за утримання та обслуговування
будинку хоч і не завжди своєчасно.
Даний факт підтверджується наданим
позивачем розрахунком заборгованості
(а.с.41).

Встановивши, що власником вказаної
квартири ОСОБА_2 стала лише 28 грудня 2010
року, а заборгованість за утримання та
обслуговування будинку за жовтень і
листопад 2012 року у розмірі 1051,18 грн.
вона сплатила у січні 2013 року, суд
обґрунтованого відмовив у стягненні з
неї боргу за період з червня 2010 року по
28 грудня 2010 року та за жовтень і
листопад 2012 року.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідачка, на підставі договору
№05/06-ФС від 12 січня 2006 року про
фінансування житлового будівництва,
набула права власності на квартиру з
моменту завершення будівництва
житлового будинку та введення його в
експлуатацію, не може бути прийнято до
уваги, оскільки право власності на
вказану квартиру у ОСОБА_2 виникло на
підставі рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 31 серпня 2010 року з моменту
державної реєстрації, котра була
здійснена 28 грудня 2010 року (а.с.60).

В суді апеляційної інстанції
представник апелянта не заперечувала
проти того, що відповідачка сплатила
заборгованість за утримання та
обслуговування будинку за жовтень і
листопад 2012 року у розмірі 1051,18 грн. ще
до пред'явлення даного позову,
підтвердила факт передачі вказаних
будинків на баланс позивача у вересні
2010 року і погодилась з безпідставністю
позовних вимог про стягнення з
відповідачки боргу за період до
передачі вказаних будинків на баланс
позивача.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Ухвалене судом рішення в оскарженій
частині відповідає матеріалам справи
та вимогам закону, що регулює зазначені
правовідносини, підстав для його
скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Асоціації
«Об'єднань співвласників
багатоквартирних будинків «Олімпік-2»
відхилити.

Рішення Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 17 січня 2014 року
в оскарженій частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: