У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської
області у складі:

головуючої - Боднар
О.В.

суддів - Кеміня М.П.,
Готри Т.Ю.

при секретарі -
Савариній Т.Ю.

з участю - представників позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_2 на
рішення Свалявського районного суду
від 21 листопада 2013 року справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
майном, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року власник 1/3 частки у
будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5, в якому,
посилаючись на те, що ОСОБА_5 належить
інша частина будинку, просила
зобов'язвати його усунути перешкоди у
користуванні належною їй частиною
шляхом відведення водовідводу з
будинку по всьому периметру у сторону
дворогосподарства відповідача, де є
центральна каналізація.

Ухвалою Свалявського районного суду
від 21 серпня 2013 року за клопотанням
представника позивача до участі у
справі в якості співвідповідача було
залучено ОСОБА_3, яка, як встановлено
судом, є власником 2/3 (4/6) частин
домоволодіння АДРЕСА_1.

Рішенням Свалявського районного
суду від 21 листопада 2013 року у позові
ОСОБА_4 До ОСОБА_5, ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_2 подали
апеляційну скаргу, в якій просять
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Вказує, по-перше, на
те, що суд не дав належну правову оцінку
акту комісії, листам та висновкам
вкионавчого комітету Свалявської
міської ради та безпідставно дійшов
висновку, що вони не можуть слугувати
доказами у справі, оскільки носять
рекомендаційний характер; по-друге, що
висновки суду грунтуються на
неправдивих показаннях відповідача та
свідка; по-третє, що суд безпідставно
відхилив клопотання про огляд
фогографій, які засвідчуються факт
пошкодження стін у квартирі НОМЕР_1 у
будинку водою, що стікає з даху.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що скарга задоволенню
не підлягає з таких підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_4 та
відповідач ОСОБА_3 є співвласниками
житлового будинку АДРЕСА_1.

Зазначені обставини стверджуються
договором дарування 1/3 частини будинку
від 29 березня 2006 року, згідно з яким
ОСОБА_4 прийняла в дар від ОСОБА_2 1/3
частину житлового будинку АДРЕСА_1,
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно № 10273389 від 03.04.2006
року, а також договором від 18 листопада
1976 р., згідно з яким ОСОБА_3 купила у
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 4/6 (2/3) частини
житлового будинку АДРЕСА_1, та
реєстраційним посвідченням від 17.03.1977
р. № 489 (а.с.3, 4, 30, 31-32).

З довогору купівлі-продажу також
вбачається, що будинок в цілому
двоповерховий, саманний, критий
черепицею та містить у собі 5 житлових
кімнтат, три з яких зазначені на
проектному плані під № 1-3, 3-1, 4-2 та
підсобні приміщення під №№ 1/1, 1-2, 1-4, 1-5,
4-1, 4-3, надвірна будівля під літерою «Г»
перейшли у власність ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.355, ч.1 ст.356 ЦК
України майно, що є у власності двох або
більше осіб (співвласників), належить
їм на праві спільної власності, а
власність двох або більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно з ст.360 ЦК України утримання
майна, що є у спільній частковій
власності, здійснюється
співвласниками відповідно до своєї
частки у праві спільної часткової
власності. Співвласник зобов'язаний
брати участь у витратах на управління,
утримання та збереження спільного
майна.

За таких обставин, оцінивши зібрані
докази в їх сукупності згідно вимог
ст.212 ЦПК України, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив ОСОБА_4, яка є
одним із співвласників будинку, у
позові до іншого співвласника будинку
ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_5 про
зобов'язання облаштувати
водовідведення ливневих вод на даху
будинку АДРЕСА_1.

Ухвалене судом рішення відповідає
вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України і
передбачених ст.ст. 309, 310 цього Кодексу
підстав для його скасування немає.

Доводи скарги висновків суду, нведених
у рішенні, не спростовують, тому до
уваги взяті бути не можуть.

На підставі наведенного, керуючись
ст.ст.307, 308 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та її
представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Свалявського районного суду
від 21 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сил из моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

С у д д і:

Кемінь М.П. Боднар О.В.
Готра Т.Ю.