Справа № 161/2151/14-ц
Провадження № 2/161/1253/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

04 березня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
складі:

головуючого - судді
Кихтюка Р.М.,

при секретарі -
Козак О.А.

з участю позивача -
ОСОБА_1,

представників позивача -
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача -
ОСОБА_4,

представника відповідача -
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцька
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Луцької міської ради, ОСОБА_4 про
визнання недійсним рішення міської
ради та державного акту на право
власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом
до Луцької міської ради, ОСОБА_4
визнання недійсним рішення міської
ради та державного акту на право
власності на земельну ділянку.

Свій позов обґрунтовує тим, що рішенням
Луцької міської №401 від 13.09.1990 року йому
виділено у власність земельну ділянку
по АДРЕСА_1 для будівництва власного
житлового будинку.

Вказує, що у жовтні з листа управління
Держкомзему у місті Луцьку дізнався
про те, що на підставі рішення сесії
Луцької міської ради № 27/2.1 від 20.03.2006 р.
його дружині ОСОБА_4 видано державний
акт на право власності на земельну
ділянку, площею 0,1000 га, що знаходиться
за цією ж адресою.

Зазначає, що ОСОБА_4 немає ніякого
відношення до даної земельної ділянки,
оскільки вони одружились 28.05.1999 року.

Тому вважає, що рішення Луцької міської
ради в частині виділення їй у власність
зазначеної земельної ділянки винесене
з порушеннями вимог закону, а тому
просить визнати його недійсним, а
також державний акт на право власності
серії ЯГ № 542251 від 20.06.2006 року на
земельну ділянку по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його
представники позовні вимоги
підтримали з підстав, викладених у
заяві та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
позов не визнала з підстав, викладених
у письмових запереченнях, просила
відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача позов не
визнала, просила відмовити в його
задоволенні.

Заслухавши думку осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази по справі, суд приходить до
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Луцької
міської ради № 27/2.1 від 02.03.2006 р. «Про
передачу у власність земельних ділянок
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, ведення садівництва
та надання в оренду» та витягу з
додатку № 1 до цього рішення, передано
безоплатно у власність для
обслуговування жилих будинків,
господарських будівель і споруд ОСОБА_4
земельну ділянку, площею 0,1000 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
9-10).

На підставі вказаного рішення, ОСОБА_4
видано державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,1000 га по АДРЕСА_1 серії ЯГ № 542251 від
20.06.2006 року (а.с. 8).

Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

У відповідності до ч. 3 ст.10 та ч. 1 ст. 60
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із архівної виписки з
рішення №401 виконкому Луцької міської
Ради народних депутатів від 13.09.1990
року, яким виділено ОСОБА_1 земельну
ділянки по АДРЕСА_2, ним не зазначено
якої площі земельну ділянку йому було
виділено і суду не представлено
будь-яких доказів того, що вказана
земельні ділянка виділялась в натурі
(на місцевості) .

Згідно ст. 20 ЗК УРСР(яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин та на
час винесення оспорюваного рішення) та
відповідно до основ земельного
законодавства Союзу РСР і союзних
республік, право землекористування
колгоспів, радгоспів та інших
землекористувачів засвідчується
державними актами на право
користування землею. Право
короткострокового тимчасового
користування землею засвідчується
рішенням органу, який надав земельну
ділянку в користування. Право
довгострокового тимчасового
користування землею засвідчується
актами, форма яких встановлюється
Радою Міністрів Української РСР.

Однак, позивачем та його
представниками не представлено суду
доказів і не доведено наявність у
ОСОБА_6 належних правовстановлюючих
документів на спірну земельну ділянку,
а тому заявлені вимоги до задоволення
не підлягають.

Таким чином, оцінивши зібрані та
досліджені в судовому засіданні докази
в їх сукупності, суд не вбачає порушень
вимог чинного законодавства при
прийнятті оскаржуваного рішення
Луцькою міською радою та видачі
державного акту, а тому в задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 57-61, 88, 208, 209, 212, 214, 215,
218 ЦПК України, ст. 19 Конституції
України, ст. ст. 6, 15, 20 ЗК УРСР, ст. ст. 125,
126, 141, 152 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Луцької
міської ради, ОСОБА_4 про визнання
недійсним рішення міської ради та
державного акту на право власності на
земельну ділянку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Р.М.
Кихтюк