Справа № 190/241/14-ц
Провадження 2/190/183/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 березня 2014 року
м. П'ятихатки

П'ятихатський районний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Резніченка
М.С.,

за участю секретаря

судового засідання Москалець
А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а н о в и в:

17.02.2014 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому
просить стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
№ DNJPRX23910102 від 25.08.2010 р. у розмірі 24015,10
грн. і понесені судові витрати,
оскільки ОСОБА_2 отримала кредит у
розмірі 3300,00 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 0,12 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом, однак зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконала.

Представник позивача Резніченко
Д.М. про час і місце судового засідання
повідомлений належним чином, про що
свідчить довідка про доставку
електронного листа та розписка про
одержання судової повістки, в судове
засідання не з'явився, подав заяву про
розгляд справи без його участі. Позовні
вимоги підтримує в повному обсязі. Не
заперечує проти заочного розгляду
справи.

Відповідач ОСОБА_2 про час і місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином за адресою ( АДРЕСА_1),
однак повторно направлена повістка
повернулася на адресу суду з поштовим
написом «за зазначеною адресою не
проживає», отже відповідач повторно до
суду не з'явилася, причини неявки суду
не повідомила.

У відповідності до ст. 77 ч. 1 ЦПК
України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про зміну свого місця
проживання (перебування, знаходження)
або місцезнаходження під час
провадження справи. У разі відсутності
заяви про зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою,
навіть якщо особа за цією адресою
більше не проживає або не знаходиться.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.. 224 ЦПК
України.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши наявні у справі письмові
докази суд дійшов висновку про
задоволення позову з наступних
підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 25
серпня 2010 р. відповідно до укладеного з
позивачем кредитного договору №
DNJPRX23910102 у вигляді заяви позичальника,
Умов надання споживчого кредиту,
ОСОБА_2 отримала кредит строком з 25.08.2010
р. по 25.12.2012 р. у розмірі 3300,00 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 0,01 % на місяць на
суму залишку заборгованості за
кредитом, в обмін на зобов'язання
повернути кредит, сплату відсотків,
винагороди, комісії зазначені в заяві в
строк зазначений договором.

Відповідно до розрахунку
заборгованості по кредиту (а.с. 4-5)
станом на 29.01.2014 р. ОСОБА_2 заборгувала
Банку 24015,10 грн., у тому числі 208,8 грн. -
заборгованість по кредиту, 2,91 грн.
заборгованість по відсотках за
користування кредитом, 1478,25 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 20705,37 грн. - пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором, а також штрафи: 500 грн.
(фіксована частина) і 1119,77 грн.
(процентна складова).

Відповідно до ст.. 526, 527 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

У відповідністю зі ст. 611 цього ж
Кодексу у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно ст.. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання і на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням розміру процентів,
встановленого договором, від
простроченої суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054, 1050 цього ж
Кодексу за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивач свої зобов'язання по
кредитному договору виконав повністю,
а відповідач умови кредитного договору
не виконала, тому позов підлягає
задоволенню.

Крім того, у відповідності до ст.. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати (а.с. 1).

На підставі ст.ст. 526, 527, 554, 611, 625, ч. 2 ст.
1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України,
суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» (р/р 3111, МФО 305299,
) 24015 (двадцять чотири
тисячі п'ятнадцять) гривень 10 копійок в
рахунок відшкодування заборгованості
за кредитним договором, а також
243(двісті сорок три) гривні 60 копійок
сплаченого судового збору на р/р
0001, МФО 305299, .

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя