Справа № 209/6233/13-ц
Провадження № 2/209/545/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська у
складі:

головуючого Гнєзділова
В.Є.

при секретарі Бойко
Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпродзержинську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи Третя
Дніпродзержинська державна
нотаріальна контора, реєстраційна
служба Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання
недійсним договору дарування, вважаючи
його договором купівлі-продажу,
визнання права власності на ? частку у
спільній сумісній власності ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи:
третя Дніпродзержинська державна
нотаріальна контора, реєстраційна
служба Дніпродзержинського міського
управління юстиції , про визнання
недійсним договору дарування, вважаючи
його договором купівлі-продажу,
визнання права власності на ? частку у
спільній сумісній власності. На
обґрунтування своїх позовних вимог
зазначає, що 22 серпня 1998 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у відділі
реєстрації актів громадянського стану
виконкому Дніпровської районної ради
народних депутатів м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася
донька ОСОБА_3 07 грудня 2004 року шлюб між
сторонами по справі було розірвано, а
через вісім місяців після офіційного
розірвання шлюбу, а саме у серпні 2005
році вони знову поновили подружні
стосунки і продовжили проживати однією
сім'єю до листопада 2012 року. Під час їх
шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07 липня 2000 року
придбали у ОСОБА_4 двокімнатну квартиру
за адресою АДРЕСА_1. Загальна площа
квартири 49,1 кв.м, житлова площа
квартири 28,5 кв.м. Квартира ними була
придбана за 9350 грн.. що відповідало 1 700
дол. США. Ця сума складалась з
наступного : 850 грн. - гроші, які були
ними отримані у подарунок під час
весілля; 5 500 грн. - гроші, які були
отримані відповідачем ОСОБА_2, як
позика на придбання житла за місцем
його роботи - ТДВ «Завод Метиз» на час
видачі позики АТЗТ "Завод Метиз", після
чого на підприємстві проводились
утримання з ОСОБА_2 позики за період з
червня 2000 року по червень 2002 року на
загальну суму 5500грн. У позивача не
виникало сумнівів, що придбання ними
квартири за адресою АДРЕСА_1 у ОСОБА_4
оформлене договором купівлі-продажу
нерухомого майна, так як. за це майно
ними продавцю були сплачені гроші в
сумі 9350 грн.Нотаріальним оформленням
придбання квартири: за адресою: АДРЕСА_1
займався тільки ОСОБА_2, а позивач не
могла фізично бути присутньою при
нотаріальному оформленні договору з
ОСОБА_4, оскільки в той час проходила
лікування з їх хворою семимісячною
донькою з приводу гострого первинного
пієлонефриту, а саме з 13 червня 2000 року
по 29 червня 2000року в Дніпропетровській
обласній дитячій лікарні, і надалі на
протязі тривалого часу за місцем
нашого проживання в 1-й поліклініці м.
Дніпродзержинська. Позивач була
занепокоєне станом здоров'я їх дитини,
та не цікавилась змістом договору ,за
яким було придбано квартиру для їх
спільного проживання та користування,
ОСОБА_1 не допускала думки, що набуття
права власності на квартиру може бути
оформлено яким-небудь іншим договором,
крім договору купівлі-продажу, і
вважала, що має право на ? частину
квартири , як на майно ,придбане в
період шлюбу на спільні подружні кошти.
Після придбання спірної квартири
спочатку відповідач, а надалі ОСОБА_1 та
їх малолітня донька були зареєстровані
за адресою АДРЕСА_1, До цього часу вони
всі зареєстровані за вказаною адресою,
але останній рік проживають тільки
позивач з дочкою. В жовтні 2012 року
ОСОБА_2 залишив сім'ю і став проживати
за адресою своїх батьків- АДРЕСА_3. Під
час їх фактичного проживання однією
сім'єю 3 серпня 2005 року по листопад 2012
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за спільні кошти
зробили ремонт у своїй квартирі, в т.ч.
ними було встановлене автономне
опалення у квартирі Придбання для
устаткування для автономного опалення
на суму 11 390,00 грн. було оформлене
договором купівлоі-продажу з
використанням банківського кредиту
від 24 квітня 2007року між ЧП "ОСОБА_6" та
ОСОБА_2 У виконання зазначеного
договору був укладений кредитний
договір 304/507 ГП від 24квітня 2007 року між
АК "Брокбізнесбанк" та ОСОБА_2 на суму 11
390 грн. строком на 36 місяців з 24 квітня
2007 року до 23 квітня 2010 року та договір
застави № 304/607 ДНЗ від 24.04.2007року між АК
"Брокбізнесбанк" та ОСОБА_2 З травня 2007
року по лютий 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
вносили до АК "Брокбізнесбанк"
щомісячно від 500,00 грн. до 1.000, 00 грн. у
рахунок погашення кредиту та відсотків
по кредиту. 25 лютого 2008 року та 28
лютого2008 року ними була достроково
внесена до АК "Брокбізнесбанк" вся
остаточна заборгованість по кредиту у
розмірі 800,00 грн. та 4.805,08 грн. Можливість
погасити кредитну заборгованість у них
виникла після того, як позивачем
ОСОБА_1, були отримані гроші від продажу
однокімнатної квартири за адресою
АДРЕСА_4, яка належала особисто їй на
праві приватної власності за спадковим
договором. Договір купівлі-продажу
квартири за адресою АДРЕСА_4 був
посвідчений 21.02.2008 року ОСОБА_7,
приватним нотаріусом
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу. З липня 2012 року
відносини між сторонами стали
погіршуватися, між нами часто виникали
суперечки, під час яких ОСОБА_2 став
періодично говорити про те, що позивач
ОСОБА_1 не має ніякого відношення до їх
квартири за адресою АДРЕСА_1, власником
якої є тільки він. ОСОБА_1 стала просити
відповідача надати їй
правовстановлюючі документи на їх
квартиру, у відповідь отримувала
відмову. Наприкінці липня 2012 року
позивач, звернувшись до ТОВ "Абонент XXI"
для отримання довідки про склад сім'ї, і
дізналась, що особистий рахунок на
квартиру за адресою АДРЕСА_1 відкритий
на підставі договору дарування на ім'я
ОСОБА_2 Тільки з цього часу позивачу
ОСОБА_1 стало відомо, на підставі якого
договору було оформлене право
власності ОСОБА_2 на спірну квартиру.
Позивач вважає договір дарування
квартири за адресою АДРЕСА_1 між ОСОБА_4
та ОСОБА_2, посвідчений 07 липня 2000р.
ОСОБА_8 державним нотаріусом Третьої
дніпродзержинської державної
нотаріальної контори, удаваною угодою,
яка приховує іншу угоду, а саме договір
купівлі-продажу нерухомого майна.
По-перше, ця угода, договір дарування,
була укладена між абсолютно сторонніми
людьми, які до її оформлення не знали
один одного, і відчужувач не мав ніяких
підстав для обдарування сторонньої
особи. По-друге, у виконання цієї угоди
набувачем були передані гроші
відчужувачу нерухомого майна. Залучити
до участі у справі продавця, а саме
ОСОБА_4, вона не може, в зв'язку з її
смертю. Позивач вважає, що нею не
пропущений строк позовної давності,
встановлений ст.71 ЦК України, для
звернення до суду з позовом про
визнання недійсною угоди дарування,
визнання дійсною угоди
купівлі-продажу, оскільки , відповідно
до ст.76 ЦК України 1963 року перебіг
строку позовної давності починається з
дня виникнення права на позов. Право на
позов виникає з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення свого права. Про те, що 07
липня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був
укладений договір дарування, а не
договір купівлі-продажу квартири за
адресою АДРЕСА_1 позивачу ОСОБА_1 стало
відомо лише в липні 2012 року. Квартира за
адресою АДРЕСА_1 була придбана на
спільні кошти подружжя ОСОБА_2 під час
шлюбу, тобто це нерухоме майно є
спільним подружнім. ОСОБА_1 вважає, що
має право на 1/2 частину спільного
сумісного майна подружжя у вигляді
квартири за адресою АДРЕСА_1.
Відповідно повідомлення фізичної
особи підприємця ОСОБА_9 від 12.06.2013 року
орієнтована ринкова вартість
двокімнатної квартири 65 по б-ру Буді
мельників буд.9 в м. Дніпродзержинську
складає 163 400 грн. Вартість ? частини
зазначеного майна складає 81 700 грн.
Просить суд визнати недійсним договір
дарування двокімнатної квартири
АДРЕСА_1,загальною площею 48,9 кв.м,
житловою площею 28,5 кв.м укладений 07
липня 2000 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2,
посвідчений державним нотаріусом
Третьої дніпродзержинської державної
нотаріальної контори ОСОБА_8 07 липня 2000
року. Вважати договір дарування
двокімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 48,9 кв.м, житловою
площею 28,5 кв.м., укладений 07 липня 2000
року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений
державним нотаріусом Третьої
дніпродзержинської державної
нотаріальної контори ОСОБА_8 07 липня 2000
року, договором купівлі-продажу,
укладеним між тими ж сторонами та про
той же предмет, а саме двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, визнавши договір між
ОСОБА_4 та ОСОБА_2, укладений 07 липня 2000
року та посвідчений державним
нотаріусом Третьої дніпродзержинської
державної нотаріальної контори ОСОБА_8
договором купівлі-продажу квартири.
Визнати за ОСОБА_1, право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 48,9 кв.м. житловою площею 28,5 кв.м.,
з подальшою реєстрацією її права
власності в реєстраційній службі
Дніпродзержинського міського
управління юстиції. Стягнути з
відповідача на користь позивача
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору, послуг з оцінки майна, правової
допомоги.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
з'явилася, заявлені позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, наполягає
на задоволені позову.

Представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_10
в судове засідання з'явився, позовні
вимоги підтримала у повному обсязі,
зазначивши, що при складанні позовної
заяви були застосовані норми
цивільного кодексу України у редакції
1963 року, у зв'язку з тим, що оспорюванні
правовідносини розпочалися у 2000 році.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання з'явився, з заявленими
позовними вимогами ОСОБА_1 не погодився
Відповідач ОСОБА_2 з позовними вимогами
не погодився в повному обсязі та надав
суду письмові заперечення, згідно яких
зазначив, що спірна квартира була
подарована йому ОСОБА_4, згідно
договору дарування 07 липня 2000р., котрий
був підписаний відповідачем і
дарувальником в присутності
державного нотаріуса ОСОБА_8 Ніяких
інших юридичних відносин з
дарувальником ОСОБА_11 не мав. Протягом
часу, відведеного на позовну давність
згідно ст. 728 ЦК України, жодна з
зацікавлених сторін договір не
опротестовували, тому вважає, що строк
позовної давності пропущений. Сума,
вказана в позовній заяві, а саме 9350 грн.
або 1700 дол. США є надуманою та не
підтверджується жодним документом.
Сума у розмірі 3850 грн., яка, нібито була
подарована під час весілля, також не
підтверджуються документально і не
задекларована. Відповідач зазначив, що
деяку суму, яка була подарована
гостями, була віддана тещі ОСОБА_12, яка
заявила, що весілля оплачувала тільки
вона (що насправді не відповідає
дійсності), а гроші їй потрібні на
погашення особистих боргів та на
розвиток її бізнесу, тобто відповідач
не мав можливості ними розпоряджатися.
Відповідач зауважує на тому, що позивач
ОСОБА_1 могла бути присутньою при
нотаріальному оформленні договору з
ОСОБА_4, оскільки дитина не настільки
була хвора , не дивлячись на те, щоїй
було 6 повних місяців. В матеріалах
справи є документ під назвою "Краткая
вьіписка из истории болезни". В ньому
вказується, що ОСОБА_3 (спільна донька
сторін по справі) знаходилась у
нефрологічному відділенні обласної
клінічної лікарні м. Дніпропетровська
з 13 червня 2000 по 29 червня 2000 р. Але в
аналогічному документі, який був
отриманий відповідачем ОСОБА_2 у
вищезазначеній лікарні 13 грудня 2013
року, завірений мокрими печатками
установи і пред'явлений ним у залі
судового засідання, вказуються дати
перебування дитини на лікуванні з 13
червня 2000року по 27 червня 2000 року. Таким
чином, Договір-дарування був
підписаний 7 липня 2000 року, а його
донька разом з позивачем була виписана
з обласної лікарні 27 червня 2000 року, що
підтверджується справжньою "Краткой
вьіпиской из истории болезни" та
ксерокопією амбулаторної медичної
картки. Вважає, що тривалість хвороби
дитини обмежується тільки тими датами,
що зазначені, ніяких інших дат ні в
історії хвороби, ні в медичній картці
не вказано, тобто позивач фізично
могла бути присутньою при укладенні
будь-яких договорів, і їй було відомо
про укладення договору - дарування із
дня його оформлення і вона не збиралася
його оскаржувати. Позивач цікавилась
змістом укладеного договору та
відповідач особисто їй повідомив про
укладення саме договору - дарування в
той же день, на що заперечень ніяких
абсолютно не було. Договір-дарування
завжди знаходився в квартирі, де
сторони по справі мешкали, а саме за
адресою: бульвар Будівельників 9-65 ту м.
Дніпродзержинську в
загальнодоступному місці і позивач про
це знала, договір неодноразово бачила,
держала в руках та зі змістом
ознайомлювалась. Відповідач ОСОБА_2
вважає, що позивач, таким чином,
навмисно затягував строк подачі
позову, аби не зосталось жодного живого
свідка для підтвердження факту
укладення договору - дарування, адже
тільки дарувальник ОСОБА_4 могла б це
підтвердити. А про те, що позивачу
стало відомо про договір - дарування
при зверненні в ТОВ "Абонент XXI" для
отримання довідки про склад сім'ї,
нічим не підтверджується, тобто нею
могла бути названа і будь-яка інша
вигідна для неї дата. Також відповідач
зазначає, що після одруження з
позивачем вони почали своє спільне
життя в квартирі у батьків відповідача
за адресою пр. Металургів буд.50 кв.16, але
через деякий час були змушені
переїхати на найману квартиру, якою
позивач ОСОБА_1 була незадоволена, у
результаті чого ОСОБА_2 звернувшись за
допомогою на підприємство на якому
працював, отримав позику у розмірі
5500грн. на придбання житла, але цієї суми
для придбання окремого житла не
вистачало. Відповідач ОСОБА_2 був у
добрих відношеннях, як давній знайомий,
з дарувальником ОСОБА_4, яка дізнавшись
,у якій скрутній ситуації знаходиться
її знайомий ОСОБА_2 та його сім'я
прийняла рішення подарувати
відповідачу належну їй квартиру, на що
той погодився.

Дії ОСОБА_4 щодо по дарування йому
квартири при наявності двох синів
пояснити не може. Не заперечує що брав
за місцем своєї роботи на підприємстві
позчку для придбачнння квартири. Але
кошти, які були надані відповідачу
підприємством, він не витрачав, а
залишив на непередбачені або екстрені
витрати. В 2007 року відповідачем був
взятий кредит в "Брокбізнесбанку" на
придбання устаткування для
автономного опалення. Для зменшення
виплати по процентах, враховуючи
відсутність комісії по договору за
дострокове погашення, у лютому 2008 року
відповідачем були внесені останні
платежі на загальну суму 6105,08грн., з
яких 5500грн. він взяв з виділеної
заводом позики, а бракуючи 605,08 грн. із
щомісячної зарплати. Про те що позивачу
ОСОБА_1 належала квартира на правах
приватно власності у спадок, а також
про те, що ця квартира була нею продана,
відповідач дізнався тільки з позовної
заяви від 27 листопада 2013 року. Ніяких
документів на права власності квартири
за адресою пр. Металургів, б.6, кв.14, а
також грошей від її продажу відповідач
ОСОБА_2 не бачив. Просить суд відмовити
ОСОБА_1 у позові повністю. Судові
витрати покласти на відповідача ОСОБА_1
Просить застосувати строк позовної
давності, Підтвердив, що після
оформлення договору дарування між ним
та дарувальником ОСОБА_13 від 07 липня
2000року, він більше не підтримував
відносини з останньою, де вона мешкала
йому не відомо. Також пояснив, що ним
було надано на підприємство договір
дарування від 07 липня 2000року, як звіт
про використання коштів наданих йому
підприємством.

Представник третьої особи - Третьої
Дніпродзержинської державної
нотаріальної контори - в судове
засідання не з'явився, про день та час
слухання справи повідомлений належним
чином надав суду заяву про розгляд
справи за його відсутністю. Згідно ст.
158 ЦПК України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутністю.
Потрібність дачі особистих пояснень
представником третьої особи відсутня,
суд вважає за можливе розглядати
справу у його відсутності

Представник третьої особа -
Реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції в судове засідання
не з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлений належним чином,
надав суду заяву про розгляд справи за
його відсутністю. Згідно ст. 158 ЦПК
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутністю.
Потрібність дачі особистих пояснень
представником третьої особи відсутня,
суд вважає за можливе розглядати
справу у його відсутності.

Судом досліджені докази по справі:

- вислухані пояснення сторін, свідків,
представників сторін;

- досліджені письмові докази по
справі шляхом оголошення їх у судовому
засіданні;

Вивчивши письмові докази, вивчивши
матеріали справи, з'ясувавши обставини
справи та дослідивши їх доказами, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 58 ЦК України /в редакції 1963
року/, якщо угода укладена з метою
приховати іншу угоду (удавана угода),
то застосовуються правила, що
регулюють ту угоду, яку сторони
дійсно мали на увазі.

Згідно ст.59 ЦК України /в редакції 1963
року/, угода, визнана недійсною,
вважається недійсною з моменту її
укладення.

Згідно ст.71 ЦК України /в редакції 1963
року/, загальний строк для захисту
права за позовом особи, право якої
порушено (позовна давність),
встановлюється в три роки.

Згідно ст.76 ЦК України /в редакції 1963
року/, перебіг строку позовної давності
починається з дня виникнення права на
позов. Право на позов виникає з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення свого права.

Згідно ст.224 ЦК України /в редакції 1963
року/, за договором купівлі-продажу
продавець зобов'язується передати
майно у власність покупцеві, а
покупець зобов'язується прийняти
майно і сплатити за нього певну грошову
суму.

Згідно ст. 22 КпШтС України, майно нажите
подружжям під час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування та розпорядження майном.

Згідно ст. 28 КпШтС України, у випадку
розподілу майна, яке є спільною
сумісною власністю подружжя, їх частки
є рівними.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.57 ЦПК України докази
встановлюються на підставі...пояснень
сторін, показань свідків, письмових
доказів...

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

У судовому засіданні встановлені судом
обставини та визначені до них
правовідносини.

З 22 серпня 1998 року до 07 грудня 2004 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходилися у
зареєстрованому шлюбі, але вісім
місяців потому, а саме у серпні 2005 року,
вони знову поновили свої подружні
стосунки і продовжили проживати
однією сім'єю до листопада 2012 року. У
цьому шлюбі 14 листопада 1999року у них
народилася донька ОСОБА_3 Під час
шлюбних відносин сторонами по справі
була придбана у ОСОБА_4 07 липня 2000 року
двокімнатна квартира розташована за
адресою АДРЕСА_1., загальною площею
квартири 49,1 кв.м, житлова площа якої 28,5
кв.м., за 9350 грн.. що відповідало 1 700 дол.
США. Ця сума складалась з коштів
отриманих подружжям ОСОБА_3 у подарунок
під час весілля; коштів які були
отримані відповідачем ОСОБА_2, як
позика на придбання житла за місцем
його роботи ТДВ Завод Метиз (на час
видачі позики АТЗТ "Завод Метиз") у
розмірі 5500грн., які у майбутньому
утримувалися підприємством з
заробітної плати ОСОБА_2 за період з
червня 2000 року по червень 2002 року. У
позивача не виникало сумнівів, що
придбана ними квартири за адресою
АДРЕСА_1 у ОСОБА_4, оформлена договором
купівлі-продажу нерухомого майна, т.я.
за це майно ними продавцю були сплачені
гроші в сумі 9350 грн. Нотаріальним
оформленням придбання спірної квартир:
займався тільки ОСОБА_2, у зв'язку з тим,
що позивач в той час проходила
лікування з хворою семимісячною
донькою в Дніпропетровській обласній
дитячій лікарні, і надалі на протязі
тривалого часу за місцем проживання, а
саме в 1-й поліклініці м.
Дніпродзержинська та будучи
занепокоєною станом здоров'я дитини не
цікавилась змістом договору за яким
було придбано квартиру для їх
спільного проживання та користування.
ОСОБА_1 не допускала думки, що набуття
права власності на квартиру може бути
оформлено яким-небудь іншим договором,
крім договору купівлі-продажу, і
вважала, що має право на ? частину
квартири, як на майно придбане в період
шлюбу на спільні подружні кошти. Після
придбання спірної квартири спочатку
відповідач, а надалі і ОСОБА_1 та їх
малолітня донька були зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1. Під час їх фактичного
проживання однією сім'єю з серпня 2005
року по листопад 2012 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 за спільні кошти зробили
ремонту у вищевказаній квартирі, в т.ч.
ними було встановлене автономне
опалення у квартирі, для устаткування
якого був оформлений договір
купівлі-продажу з використанням
банківського кредиту від 24 квітня
2007року між ЧП "ОСОБА_6" та ОСОБА_2 на суму
11 390,00 грн., у виконання якого був
укладений кредитний договір 304/507 ГП від
24квітня 2007 року між АК "Брокбізнесбанк"
та ОСОБА_2 на суму 11 390 грн. строком на 36
місяців з 24 квітня 2007 року до 23 квітня
2010 року та договір застави № 304/607 ДНЗ
від 24.04.2007 року між АК "Брокбізнесбанк"
та ОСОБА_2 З травня 2007 року по лютий 2008
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вносили до АК
"Брокбізнесбанк" щомісячно від 500,00 грн.
до 1.000, 00 грн. у рахунок погашення
кредиту та відсотків по кредиту. 25
лютого 2008 року та 28 лютого2008 року ними
була достроково внесена до АК
"Брокбізнесбанк" вся остаточна
заборгованість по кредиту у розмірі
800,00 грн. та 4.805,08 грн. Можливість
погасити кредитну заборгованість у них
виникла після того, як позивачем
ОСОБА_1, були отримані гроші від продажу
однокімнатної квартири за адресою
АДРЕСА_4, яка належала особисто їй на
праві приватної власності за спадковим
договором. Договір купівлі-продажу
квартири за адресою АДРЕСА_4 був
посвідчений 21 лютого 2008 року ОСОБА_7,
приватним нотаріусом
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу. З липня 2012 року
відносини між сторонами стали
погіршуватися, між нами часто виникали
суперечки, під час яких ОСОБА_2 став
періодично вказував на те, що позивач
ОСОБА_1 не має ніякого відношення до
спірної квартири за адресою АДРЕСА_1,
власником якої є тільки він. Наприкінці
липня 2012 року позивач, звернувшись до
ТОВ "Абонент XXI" для отримання довідки
про склад сім'ї позивач дізналась, що
особистий рахунок на квартиру за
адресою АДРЕСА_1 відкритий на підставі
договору дарування на ім'я ОСОБА_2,
тобто саме з цього часу позивачу
ОСОБА_1 стало відомо, на підставі якого
договору було оформлене право
власності на спірну квартиру. Залучити
до участі у справі продавця, а саме
ОСОБА_4, не має можливості, в зв'язку з її
смертю. Позивачем не пропущений строк
позовної давності, встановлений ст.71 ЦК
України /в редакції1963 року/, для
звернення до суду з позовом про
визнання недійсною угоди дарування,
визнання дійсною угоди
купівлі-продажу, т.я. відповідно до ст.76
ЦК України /в редакції 1963 року/ перебіг
строку позовної давності починається з
дня виникнення права на позов. Право на
позов виникає з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення свого права. Квартира за
адресою АДРЕСА_1 була придбана на
спільні кошти подружжя ОСОБА_2 під час
шлюбу, а майно, нажите подружжям під час
шлюбу, є їхньою спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні
права володіння, користування та
розпорядженням майном.

Суд вважає встановленим наявність
фактів, якими обґрунтовуються вимоги
позивачів, з таких мотивів.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України докази
встановлюються на підставі...пояснень
сторін, показань свідків, письмових
доказів...

Згідно вивчених судом матеріалів
справи, з'ясованих обставин справи, які
досліджені доказами, суд прийшов до
висновку про задоволення позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2, треті особи Третя
Дніпродзержинська державна
нотаріальна контора, реєстраційна
служба Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання
недійсним договору дарування, вважаючи
його договором купівлі-продажу,
визнання права власності на ? частку у
спільній сумісній власності, в зв'язку
з тим, що як встановлено в судовому
засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходячись
у офіційно зареєстрованому шлюбі з 22
серпня 1998 року по 07 грудня 2004 року,
після офіційного розірвання якого,
знову у серпні 2005 року поновили свої
шлюбні відносини і продовжили
проживати однією сім'єю до листопада 2012
року, маючи спільну дитину ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 придбали, під час шлюбних
відносин у ОСОБА_4 07 липня 2000року
двокімнатну квартиру розташовану за
адресою АДРЕСА_1., загальною площею 49,1
кв.м, житловою площею 28,5 кв.м., за
сумісні кошти подружжя у розмірі 9350
грн.. що відповідало 1700 дол. США., тобто
враховуючи ці обставини у позивача не
виникало сумнівів, що придбана ними
квартири за адресою АДРЕСА_1 у ОСОБА_4,
оформлена договором купівлі-продажу
нерухомого майна, т.я. за це майно ними
були сплачені вищевказані кошти.
Нотаріальним оформленням придбання
спірної квартири займався тільки
ОСОБА_2, т.я. у зв'язку з хворобою дитини,
ОСОБА_1 не мала на це можливості та не
цікавилась змістом договору за яким
було придбано квартиру для їх
спільного проживання та користування.
Позивачем не порушений строк позовної
давності, встановлений ст.71 ЦК України
/в редакції1963 року/, для звернення до
суду з позовом про визнання недійсною
угоди дарування, визнання дійсною
угоди купівлі-продажу, т.я. відповідно
до ст.76 ЦК України /в редакції 1963 року/
перебіг строку позовної давності
починається з дня виникнення права на
позов. Право на позов виникає з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення свого права.
Квартира за адресою АДРЕСА_1 була
придбана на спільні кошти подружжя
ОСОБА_2 під час шлюбу, а майно, нажите
подружжям під час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування та розпорядженням майном.
Ці обставини мають істотне значення
для справи, і не можуть не бути взяті до
уваги судом про вирішенні спору по
суті.

Пояснення відповідача щодо пропущення
позивачем строку позовної давності не
можуть бути взяті судом до уваги,
сокільки відповідачем не надано суду
жодних доказів безумовної обізнаності
позивача щодо наявності договору саме
дарування квартири, оскільки його
розумозаключення щодо «якщо договір
вдома, його не могла не читати юінка» є
литше його припущенням. Пояснити дії
ОСОБА_4 щодо дарування саме йому , як
сторонній особі квартири при наявності
у неї двох синів не зміг.

Встановлені судом факти і обставини
справи підтверджуються письмовими
доказами по справі:

-поясненнями свідка ОСОБА_14 , яка
підтвердила ту обставину, що вона є
дружиною сина ОСОБА_4 і на прохання
свого чоловіка, який був зайнятий на
роботі, була присутня при укладанні
договору дарування від 07 липня 2000 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, та отриманні
грошей від останнього у розмірі
1700доларів США. При укладанні цього
договору були присутні ОСОБА_2, його
мати, сама свідок ОСОБА_14 та
дарувальник ОСОБА_4 Укладався договір
дарування формально, фактично ж мав
місце договір купівлі-продажу
квартири, у зв'язку з тим, що у покупця
ОСОБА_2 не вистачало грошей на
переоформлення квартири та сплату
державного мита;

- поясненнями свідка ОСОБА_12 , яка
підтвердила ту обставвину, що вона є
матір'ю позивача ОСОБА_1 У 2000 році її
донька зі своїм колишнім не теперішній
час чоловіком придбали квартиру за
власні гроші. ОСОБА_2 отримав суду в
розмірі 1000 доларів США на підприємстві
, де працював ОСОБА_2 також у них були
гроші подаровані на весілля. У своєї
знайомої ОСОБА_15, ОСОБА_12 дізналася про
те, що ОСОБА_4 має бажання продати
належну їй квартиру, в результаті чого
спірна квартира була придбана у ОСОБА_4
за 1700доларів США. Оформленням квартири
займався ОСОБА_2, а про те, що був
укладений саме договір дарування, її
дочка ОСОБА_1 дізналася набагато
пізніше у 2012 році;

-поясненнями свідка ОСОБА_15 , яка
підтвердила ту обставину, що у 2000 році
вона на вулиці зустріла свою знайому
ОСОБА_12 і в ході розмови, остання
пояснила, що її дочка з чоловіком мають
бажання придбати квартиру, на що
ОСОБА_15 пояснила, що по АДРЕСА_1
продається двокімнатна квартира її
знайомою ОСОБА_4, та познайомила її з
останньою. Через деякий час подружжя
ОСОБА_1 придбало квартиру у ОСОБА_4
Категорично заперечує наявність
знайомства ОСОБА_2 з ОСОБА_4 до
звернення до неї ОСОБА_17;

- поясненнями свідків ОСОБА_18 ,
ОСОБА_19, які зі слів сина ОСОБА_2 вказала
на наявність договору дарування
квартири, підтвердивши ту обставину ,
що у 2000 році квартира придбавалася для
сім`ї , про всі знали та раділи;

- копією паспорту ОСОБА_1/а.с.9/,
згідно якої підтверджується особа
позивача, та місце його реєстрації;

- копією свідоцтва про одруження
/а.с.10/, згідно якого підтверджується
факт укладання шлюбу між сторонами;

- копією свідоцтва про народження
/а.с.11/, згідно якого підтверджується;,
що сторони мають дитину;

- копією довідки відділу РАЦС
Дніпровського районного управління
юстиції м. Дніпродзержинськ від 08
лютого 2005 року /а.с.12/, згідно якої
підтверджується факт розірвання шлюбу
між сторонами;

- копією договору дарування від 07
липня 2000 року /а.с.13/, згідно якої
підтверджується сама наявність
договору дарування спірної квартири
ОСОБА_4 ОСОБА_2;

- довідкою бюро судових експертиз
та оцінки майна /а.с.14-15/, згідно якого
підтверджується ринкова ціна спірної
квартири станом на 12 червня 2013 року;

- копією протоколу засідання
правління АТЗТ "Завод Метиз" від 24
квітня 2000року, довідкою /а.с.19/, згідно
яких підтверджується факт видачі
позички ОСОБА_2, та утримання позики за
період з червня 2000року по червень 2002
року на загальну суму 5500,00грн.

- довідкою ТОВ "Абоненкт ХХІ" від 28
серпня 2013 року /а.с.22/, згідно якого
підтверджується кількість осіб ,
зареєстрованих у спірній квартирі по
АДРЕСА_1 за період з 01 січня 2000року по
теперішній час;

- копією особливого рахунку /а.с.23/,
згідно якого підтверджується статус
ОСОБА_2, як квартиронаймача у квартирі
за адресою АДРЕСА_1, права власності на
підставі договору дарування, та особи
зареєстровані за даною адресою;

- копією медичної картки, виписки з
історії хвороби ОСОБА_3 обласної
дитячої лікарні м. Дніпропетровська
/а.с.24-33/, згідно яких підтверджується
факт хвороби ОСОБА_3 та знаходження іі
на лікуванні в нефрологічному
відділенні обласної клінічної лікарні
з 13 червня 2000року по 29 червня 2000року;

- копіями договору купівлі продажу
від 21 лютого 2008 року, копією витяги про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, витягу з Державного реєстру
правочинів /а.с.34/, згідно яких
підтверджується факт продажу ОСОБА_1
належної їй квартири розташованої за
адресою: АДРЕСА_4, ОСОБА_20 та його права
власності на підставі укладеного
договору;

- копією договору купівлі-продажу
від 24 квітня 2007 року між ОСОБА_2 та ПП
ОСОБА_6 /а.с.37/, згідно якого
підтверджується факт придбання ОСОБА_6
товару на загальну суму 11390,00грн. та
його оплату з використанням
банківського кредиту;

- копіями кредитного договору
304/507ГП від 24 квітня 2007 року та договору
застави № 304/607ДНЗ від 24 квітня 2007 року
/а.с.38-41/, згідно яких підтверджується
факт надання кредиту АБ
"Брокбізнесбанк" ОСОБА_2 у розмірі
11390,00грн., та забезпечення вимог
кредитного договору заставою и вигляді
майна придбаного на загальну суму
11390,00грн. у ПП ОСОБА_6;

- копіями квитанцій /а.с.42-44/, згідно
яких підтверджується факт погашення
заборгованості по кредитному договору
304/507ГП від 24 квітня 2007 року;

- копією технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1 /а.с.59-61/, згідно якої
підтверджуються технічні
характеристики спірної квартири.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 58,59,71,76,224 ЦК України /в редакції 1963
року/, ст. 253-255, 256,257, 260, 261 ЦК України
/редакції 2004р./, ст.22, 28КпШтС України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи
Третя Дніпродзержинська державна
нотаріальна контора, реєстраційна
служба Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання
недійсним договору дарування, вважаючи
його договором купівлі-продажу,
визнання права власності на ? частку у
спільній сумісній власності
задовольнити.

Визнати недійсним договір
дарування двокімнатної квартири
АДРЕСА_1,загальною площею 49,1 кв.м,
житловою площею 28,5 кв.м укладений 07.07.2000
року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений
державним нотаріусом Третьої
дніпродзержинської державної
нотаріальної контори ОСОБА_8 7.07.2000 року.
Вважати договір дарування
двокімнатної квартири
АДРЕСА_1,загальною площею 49,1 кв.м,
житловою площею 28,5 кв.м, укладений
07.07.2000 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2,
посвідчений державним нотаріусом
Третьої дніпродзержинської державної
нотаріальної контори ОСОБА_8 7.07.2000 року,
договором купівлі-продажу, укладеним
між тим ж сторонами та про той же
предмет, а саме двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, визнавши договір між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, укладений 7.07.2000 року та
посвідчений державним нотаріусом
Третьої дніпродзержинської державної
нотаріальної контори ОСОБА_8 договором
купівлі-продажу.

Визнати за ОСОБА_1, право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 49,1 кв.м
житловою площею 28,5 кв.м, з подальшою
реєстрацією її права власності в
реєстраційній службі
Дніпродзержинського міського
управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий у справі, суддя
В.Є. Гнєзділов