РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року Київський районний
суд м. Харкова

у складі головуючого судді -
Ніколаєнко І.В.,

при секретарі -
Газіній О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкова цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зобов'язання
не чинити перепони в користуванні
газовою плитою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою, в якій просить
провести необхідні дії щодо виділення
їй місця на кухонній площі в АДРЕСА_1 з
метою розташування там газової печі.

Надалі позовні вимоги було уточнено та
позивач просив виділити та закріпити
за нею належну їй кількість конфорок на
встановлених газових плитах у
відповідності до кількості кімнат, що
перебувають в її власності, а саме в
кількості двох, та не перешкоджати у
вільному користуванні ними.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що вона є
співвласником комунальної квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, а
саме приміщень № 4, 5 житловою площею 36,3
кв.м. з відповідною частиною місць
спільного користування, що складає 23/100
частин зазначеної комунальної
квартири. Позивачка зазначає, що її
право на розпорядження своєю власністю
було порушено, що проявилося у тому, що
її сусіди ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5 унеможливили їй
користування спільною кухнею, оскільки
усі місця на ній, передбачені для
встановлення газової печі були ними
зайняті. Окрім того, позивач зазначає,
що рішення жильців комунальної
квартири АДРЕСА_1, від 08.10.2012 року,
згідно якого їй було виділено площу для
встановлення газової плити, не може
бути нею виконано, оскільки порушує
протипожежні норми встановлення
газових приладів. В зв'язку з
викладеним вона вимушена звернутися до
суду.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю, просив позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі та
підтвердив обставини, викладені у
заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
та її представник позовні вимоги не
визнали, заперечували проти
задоволення позовних вимог та
пояснили, що права позивачки не
порушували та зазначили, що рішенням
жильців комунальної квартири АДРЕСА_1,
відповідно до якого позивачці було
надано місце для встановлення газової
плити, проте зазначене місце її не
задовольняє. Крім того, відповідачка
зазначила, що позивачка плитою
фактично не користується, оскільки не
мешкає у вищезазначеній квартирі,
однак у неї в користуванні є 2 конфорки
газової плити.

В судовому засіданні відповідачі
ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовні вимоги
не визнали, просили відмовити в їх
задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, про час та місце слухання
справи повідомлялася.

Суд, вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
в задоволенні позовних вимог слід
відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до Договору дарування
частини квартири, посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
22.02.2012 року, ОСОБА_1 є власником
приміщень 4, 5 житловою площею 36,3 кв.м. з
відповідною частиною місць спільного
користування, що складає 23/100 частин
комунальної квартири АДРЕСА_1.

Також судом встановлено, що рішенням
мешканців комунальної квартири
АДРЕСА_1 вирішено в зв'язку з придбанням
ОСОБА_1 частини квартириАДРЕСА_1 пл. 36,6
кв.м., виділити з 3 кв.м. підходящої площі
0,54 кв.м. (60х90 см) - для встановлення
газової плити.

За ст. 41 Конституції України кожен має
право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України
суди в порядку цивільного судочинства
розглядають справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Стаття 321 ЦК України вказує, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст 61 цього
Кодексу.

Ст. 58 ЦПК України передбачено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем доказів на підтвердження
доводів про наявність перепон з боку
відповідачів у користуванні кухнею не
надано. Судом не встановлено факту
порушення прав власників і об'єктивно
існуючих перешкод у здійсненні нею цих
прав.

В зв'язку з тим, що у судовому засіданні
представником позивача не було надано
до суду достатніх належних та
допустимих доказів на підтвердження
порушення відповідачами прав
позивачки щодо здійснення перешкод у
користуванні газовою плитою, суд
приходить до висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зобов'язання не
чинити перепони в користуванні газовою
плитою - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
протягом 10 днів з дня проголошення, або
протягом 10 днів з дня отримання повного
тексту рішення у разі проголошення
вступної та резолютивної частини.

Суддя :

Ніколаєнко І.В.