АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3396/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Ілюшик І. А. Доповідач - Прозорова
М.Л. Категорія 57
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного

суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Каратаєвої Л.О.,
Козлова С.П.,

при секретарі: Панченко Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Вільногірського
міського суду Дніпропетровської
області від 27 січня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
приватного акціонерного товариства
"Кримський ТИТАН" філії "Вільногірський
гірничо-металургійний комбінат" про
визнання розпорядження недійсним та
стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О
В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить змінити рішення
Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 27 січня
2014 року в частині визначення розміру
компенсації за спричинену йому
моральну шкоду, збільшивши цю
компенсацію з 200 грн. до 3000 грн. В іншій
частині рішення суду не оскаржено
(а.с.131).

Рішенням Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від 27
січня 2014 року частково задоволено
позовні вимоги ОСОБА_2 до ПрАТ
"Кримський ТИТАН" філії "Вільногірський
гірничо-металургійний комбінат" про
визнання розпорядження недійсним та
стягнення моральної шкоди.

Визнано недійсним розпорядження ПрАТ
"Кримський ТИТАН" філії "Вільногірський
гірничо-металургійний комбінат" від
30.09.2013 року № 807 "Про не нарахування та
не виплату премії за вересень 2013 року
охороннику ВО ОСОБА_2.".

Зобов'язано ПрАТ "Кримський ТИТАН"
філії "Вільногірський
гірничо-металургійний комбінат"
нарахувати та виплатити ОСОБА_2 премію
за основні результати господарської
діяльності за вересень 2013 року.

У відшкодування моральної шкоди
стягнуто з ПрАТ "Кримський ТИТАН" філії
"Вільногірський гірничо-металургійний
комбінат" на користь ОСОБА_2 200 грн. без
урахування податку на доходи та
обов'язкові збори.

Стягнуто з ПрАТ "Кримський ТИТАН" філії
"Вільногірський гірничо-металургійний
комбінат" судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп. (а.с.121-125).

Як на підстави апеляційній скарги,
ОСОБА_2 посилається на те, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, а також неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи (а.с.131).

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач знаходиться у трудових
відносинах з відповідачем, що
сторонами не заперечується та
підтверджується матеріалами справи.

28.09.2013 року позивач був ознайомлений з
розпорядженням від 30.09.2013 року №
807 "Про не нарахування та не виплату
премії за вересень 2013 року охороннику
ВО ОСОБА_2." у зв'язку з тим, що він
порушив вимоги п.п.2.1.,2.2,2.16 "Робочої
інструкції охоронника ВО", п.2.2.2.
"Інструкції по охороні поста № 24 КПП ТП
ГТП", п.34.3. "Інструкції по організації та
несенню кураульної служби ВО", п.3.1
підпункту (п) "Інструкції про
пропускний та внутрішньообєктовий
режим на ВГМК".

Постановляючи рішення про визнання
недійсним розпорядження ПрАТ
"Кримський ТИТАН" філії "Вільногірський
гірничо-металургійний комбінат" від
30.09.2013 року № 807 та про зобов'язання
ПрАТ "Кримський ТИТАН" філії
"Вільногірський гірничо-металургійний
комбінат" нарахувати та виплатити
ОСОБА_2 премію за основні результати
господарської діяльності за вересень
2013 року, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачем не надані
відповідні докази про порушення
позивачем "Робочої інструкції
охоронника ВО", "Інструкції по охороні
поста № 24 КПП ТП ГТП", "Інструкції по
організації та несенню кураульної
служби ВО", "Інструкції про пропускний
та внутрішньооб'єктовий режим на ВГМК".

У вказаній частині рішення суду не
оскаржено.

Вирішуючи спір в частині відшкодування
моральної шкоди, суд правильно виходив
з доведеності моральних страждань
позивача в зв'язку із порушенням його
законних прав, спричинення діями
відповідача позивачу моральної шкоди і
наявності у зв'язку з цим підстав,
передбачених ст. 237-1 КЗПП України, для
відшкодування моральної шкоди.
Притягнення позивача до
відповідальності у вигляді
позбавлення премії завдало йому
моральних страждань, що принизило його
честь і гідність.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правомірно стягнув з ПрАТ
"Кримський ТИТАН" філії "Вільногірський
гірничо-металургійний комбінат" на
користь ОСОБА_2 у відшкодування
моральної шкоди 200 грн. без урахування
податку на доходи та обов'язкові збори

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
те, що суд не обґрунтовано зменшив суму
стягнутої моральної шкоди не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки п.13
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року №4 "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" роз'яснено, що розмір моральної
шкоди має бути визначений судом з
урахуванням роз'яснень п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995 року, з подальшими змінами "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" відповідно до якого, розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних
страждань, з урахуванням в кожному
конкретному випадку ступеня вини
відповідача та інших обставин.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші
доводи не спростовують висновків суду
першої інстанції, зводяться до
переоцінки доказів і незгоди із
висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтовані, а рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 27 січня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Судді: