АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/1032/14
Головуючий в І інстанції
Доповідач: Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 18 дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Орловської
Н.В.

Суддів: Майданіка
В.В.

Кутурланової О.В.

при секретарі Гончар
К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Білозерського районного
суду Херсонської області від 12 лютого
2014 року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И Л А :

19.11.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення кредитної
заборгованості, посилаючись на те, що
04.04.2006 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та
відповідачем укладений кредитний
договір про відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки, за умовами якого відповідачу
надається кредит у вигляді
відновлювальної відкличної кредитної
лінії на загальну суму 7400 грн.

Оскільки відповідач порушив умови
кредитного договору щодо своєчасного
внесення щомісячних платежів і станом
на 31.10.2013 року виникла заборгованість
по кредиту, позивач просив стягнути з
позичальника заборгованість в розмірі
39512,05 грн. та судові витрати.

Рішенням Білозерського районного суду
Херсонської області від 12 лютого 2014
року позов задоволений в повному
обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову,
оскільки суд не врахував, що строк
позовної давності для стягнення боргу
сплив 30.04.2012р.

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що 04.04.2006 року між
ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем
укладений кредитний договір про
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки, за
умовами якого відповідачу надається
кредит у вигляді відновлювальної
відкличної кредитної лінії, відповідно
до умов якого банк відкрив відповідачу
картковий рахунок № 525945 в
національній валюті України та надав
платіжну картку, строк дії якої
встановлено до квітня 2009р.( а.с.49). При
цьому відкрив держателю картки
кредитну лінію на загальну суму 7400 грн.
із строком дії 12 місяців. Кредитний
ліміт, впродовж дії договору,
збільшений до 8810 грн. в січні 2009р. За
електронними даними по картковому
рахунку строк дії, виданої
позичальнику картки продовжено до
квітня 2013р.

Відповідно до п.п. 6.5, 6.6., умов та правил
надання банківських послуг держатель
сплачує банку проценти за користування
кредитною лінією, які зазначені в
тарифному пакеті та зобов'язаний
щомісяця в строки, визначені правилами,
здійснювати погашення заборгованості
у вигляді обов'язкового мінімального
платежу, складові якого зазначаються у
тарифах. У разі порушення зобов'язання
за договором на вимогу Банку повернути
кредит та оплатити винагороду та
сплатити штраф в порядку та розмірі,
встановленому п. 8,6 цих Умов.

Строк дії договору встановлений у п.9.12
Умов та правил надання банківських
послуг протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна сторона не повідомила іншу
сторону про припинення дії договору
він автоматично лонгується на той же
строк.

В заяві про надання банківської
послуги відповідач зазначив, що
ознайомлений та погодився із умовами
надання банківських послуг, правил
користування платіжною карткою та
тарифами банку і погодився із тим, що
його заява разом із умовами надання
послуг, правилами та тарифами банку
складають договір про банківські
послуги. ( а.с.9).

Оскільки ОСОБА_2 порушив умови
кредитного зобов'язання, допустив
заборгованість, розмір якої
встановлений наданим позивачем
розрахунком, суд першої інстанції, у
відповідності до положень ч. 2 ст. 1050,
ч.2 ст. 1054 ЦК України, дійшов
правомірного висновку про стягнення
заборгованих сум із відповідача.

Не спростовують цей висновок суду
доводи апеляційної скарги про те, що
позивач заявив вимоги із пропуском
строку позовної давності, перебіг
якого почався із часу завершення дії
картки з квітня 2009р. та завершився в
квітні 2012р., оскільки п. 9.12 умовами
кредитного договору , які визнані
боржником, останній не повідомив Банк
про припинення дії договору, отриманий
ним кредит не повернув, а тому з
врахуванням факту про продовження дії
виданої боржнику картки до квітня
2013р., вимога про стягнення заборгованих
сум заявлена кредитором в межах строку
позовної давності.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Білозерського районного
суду Херсонської області від 12 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: