Справа № 435/946/13-ц
Провадження № 22ц/782/43/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого: Лісіциної А.І.

суддів: Назарової М.В., Галан
Н.М.,

при секретарі Щуровій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 06 грудня 2013 р. у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу та визнання
права власності на ? частину квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням відмовлено
у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу та
визнання права власності на ? частину
квартири.

В апеляційній скарзі апелянт
просить рішення суду 1-ї інстанції
скасувати, як незаконне у зв'язку з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідністю
висновків суду обставинам справи та
задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Відмовляючи в задоволенні позову
суд повно та всебічно дослідив надані
сторонами докази, правильно встановив
обставини справи та норми права, які їх
регулюють та дійшов обгрнутованого
висновку про відмову у позові.

Відповідно до вимог ст.. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних
чи юридичних осіб.., в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі.

Оспорюючи договори
купівлі-продажу від 02.02.2010 року та 22.02.2010
року, позивачка на підставі ст.74 СК
посилається на придбання спірної
квартири під час проживання однією
сім'єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу
та за сумісні з ним

кошти.

Згідно п.5 ч.1ст.256 ЦПК- факт
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу може бути встановлений
у судовому порядку.

Між тим, вимоги про встановлення
такого факту позивачкою не
заявлялись, предметом позову не були, а
тому суд 1-ї інстанції обгрунтовано
виходив з того, що без пред'явлення
таких вимог та вимог про визнання майна
спільною сумісною власністю
неможливий його розподіл, визнання
права власності на частину майна
(квартири) за позивачкою.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що позивачка не була
стороною оспорюваних нею договорів
купівлі- продажу і відповідно до
правової позиції Верховного Суду
України , яка висловлена по справі 6-107
цс12 від 7 листопада 2012 року у разі, якщо
позивач, не будучи стороною
оспорюваного ним договору, домагається
відновлення свого права на річ, яка
була предметом цього договору, то
виходячи з правової природи спірних
правовідносин між сторонами існують
речово-правові відносини, і належним
способом захисту в такому разі є один
із способів, передбачених главою 29 ЦК
України: віндикація (ст.ст. 387, 388 ЦК
України) - якщо річ перебуває у
володінні відповідача; визнання права
власності (ст. 392 ЦК України) - якщо річ
не вибула з володіння позивача, однак
його право на неї не визнається
відповідачем.

За таких обставин висновок суду
першої інстанції ,що позовні вимоги у
такий спосіб, як заявлений позивачкою
задоволенню не підлягають - є вірним.

Інші доводи апеляційної скарги не
впливають на правильність рішення суду
першої інстанції, оскільки є власним
тлумаченням норм чинного
законодавства та обставин справи, які
були предметом дослідження судом
першої інстанції і суд дав їм
відповідну оцінку.

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає рішення суду ухваленим з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, яке зміні чи
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 209, 303,304,п.1 ч.1
ст.307,308,315,317,319 ЦПК України судова
колегія,

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Луганська від 06 грудня 2013 р.
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно,
але може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий

Судді: