УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Маріуполя Донецької області у
складі: головуючого - судді Кір'якової
Н.П., при секретарі Сишич Є.М..,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Маріуполя
подання начальника Жовтневого відділу
Державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області Сахова Є.В.,
зацікавлені особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
примусове проникнення до житла
боржника, -

ВСТАНОВИВ:

На виконанні у Жовтневому ВДВС
Маріупольського МУЮ знаходиться
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа №2-7051/2002
від 29.11.2002 року, виданого Жовтневим
районним судом міста Маріуполя
Донецької області про стягнення з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів на
користь ОСОБА_3 на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частки з
усіх видів заробітку відповідача
щомісячно, починаючи утримання з 18.11.2002
року і до повноліття дитини.

19 березня 2014 року начальник Жовтневого
відділу Державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області Сахов Є.В.
звернувся до суду з поданням про
надання дозволу державному виконавцю
на примусове проникнення до житла
боржника ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1,
для подальшого виконання рішення суду,
проведення перевірки майнового стану
боржника за його місцем проживання.

Суд дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про те, що
подання задоволенню не підлягає.

Відповідно до виконавчого листа
№2-7051/2002 від 29.11.2002 року, виданого
Жовтневим районним судом міста
Маріуполя Донецької області з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, присуджено до стягнення
аліменти на користь ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі ? частки з усіх видів заробітку
відповідача щомісячно, починаючи
утримання з 18.11.2002 року і до повноліття
дитини.

17 березня 2006 року державним виконавцем
відділу Державної виконавчої служби
Жовтневого районного управління
юстиції у Донецькій області було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Відповідно до актів державного
виконавця від 24.02.2014 року та від 11.03.2014
року, при виході за адресою боржника до
квартири, двері державному виконавцю
ніхто не відчинив.

Відповідно до подання державного
виконавця, боржник злісно ухиляється
від явки до Жовтневого відділу
Державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області, рішення
суду добровільно не виконує.

Відповідно вимогам ст. 376 ЦПК України
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб), а також
питання про проникнення до житла чи
іншого володіння боржника при
виконанні рішень інших органів
(посадових осіб) вирішуються судом за
поданням державного виконавця,
погодженим з начальником відділу
державної виконавчої служби. Суд
негайно розглядає подання без виклику
чи повідомлення сторін за участю
державного виконавця.

Згідно до ст. 5 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець при здійсненні виконавчого
провадження має право при виконанні
судових рішень безперешкодно входити
в жилі приміщення боржника - фізичної
особи, за необхідності примусово
відкривати їх в установленому законом
порядку із залученням працівників
органів внутрішніх справ.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Конституції
України кожному гарантується
недоторканість житла. Не допускається
проникнення до житла чи іншого
володіння особи, проведення в них
огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод, -
кожен має право на повагу до свого
приватного і сімейного життя, до свого
житла і кореспонденції. Органи
державної влади не можуть втручатись у
здійснення цього права, за винятком
випадків, коли втручання здійснюється
згідно із законом і є необхідним у
демократичному суспільстві в
інтересах національної та громадської
безпеки чи економічного добробуту
країни, для запобігання заворушенням
чи злочинам, для захисту здоров'я чи
моралі або для захисту прав і свобод
інших осіб.

У відповідності до вимог ст. 32 ЗУ "Про
виконавче провадження", заходами
примусового виконання рішень є:
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Зважаючи на викладені правові норми,
слід прийти до висновку, що
першочерговими заходами примусового
виконання рішень є звернення стягнення
на кошти та інше майно (майнові права)
боржника, у тому числі якщо вони
перебувають в інших осіб або належать
боржникові від інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що
відділом ДВС не вжито першочергових
заходів примусового виконання рішень,
передбачених ст. 32 ЗУ "Про виконавче
провадження".

Згідно роз'яснень, викладених у листі
Міністерства юстиції України від 06.06.2008
року № 25-32/507, подання Державної
виконавчої служби до суду повинно
містити в тому числі й обґрунтування
ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань.

Таким чином, матеріали клопотання не
містить обґрунтування ухилення
боржника від виконання своїх
зобов'язань.

Крім цього, до матеріалів подання не
додано жодних доказів того, що боржнику
відомо про відкриття виконавчого
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа №2-7051/2002 від 29.11.2002
року. Будь-які підтвердження про
вручення копії постанови про відкриття
виконавчого провадження боржнику суду
не надані.

Суду надані копії повісток про виклик
боржника державним виконавцем до
відділу ДВС, однак будь-яких
підтверджень про вручення повісток
суду не надано.

Також, в матеріалах подання відсутні
відомості кому та на праві якого
правовстановлюючого документу
належить квартира АДРЕСА_1, та
зареєстрован чи проживає ОСОБА_2 у
квартирі АДРЕСА_1. Окрім цього, в актах
державного виконавця від 24.02.2014 року та
від 11.03.2014 року відсутні поняті.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
надання дозволу на примусове
проникнення у житло боржника є
неможливим та у задоволенні подання
слід відмовити.

Керуючись ст. 30 Конституції України,
ст.ст. 5, 11, 32 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 8 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, ст.ст. 197 ч.2, 376
ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника
Жовтневого відділу Державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції у
Донецькій області Сахова Є.В.,
зацікавлені особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
примусове проникнення до житла
боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя протягом п'яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя:
Н.П. Кір'якова