№ 336/9871/13-ц
провадження № 2/336/341/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" березня 2014 року
м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк
О.В.,

при секретарі Петрові
С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
завдатку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась 12.11.2013 р. до суду
вищевказаним позовом.

В позовній заяві зазначила, що вона
домовилась з ОСОБА_2 про купівлю
будинку з земельною ділянкою після
оформлення відповідачем необхідних
документів, які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1 за 12 000 грн.

05.04.2012 р. ОСОБА_2 звернулась до неї з
проханням про надання завдатку за
вищезазначений будинок для оформлення
необхідних документів та ними була
оформлена розписка у присутності
свідка ОСОБА_3 про надання нею завдатку
в сумі 1800 грн. Потім ОСОБА_2 повідомила,
що документи виготовлені, але
відповідач відмовилась здійснювати
продаж їй будинку.

У травні 2013 р. нею на адресу ОСОБА_2 була
направлена вимога про повернення
завдатку та сплати додаткової суми у
розмірі завдатку протягом 7 днів з дня
отримання даної вимоги, яка залишена
без задоволення.

За позовом ОСОБА_1, посилаючись на
ст.ст.526, 570, 571 ЦК України, просить
стягнути з ОСОБА_2 суму завдатку у
розмірі 3600 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовну заяву, просила її
задовольнити.

Представник відповідач заперечував
проти задоволення вимог з підстав,
викладених в письмових запереченнях
(а.с.21-22).

Вислухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
заявлений позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, 05.04.2012 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, був укладений в
письмовій формі попередній договір за
умовами якого позивач передала ОСОБА_2
аванс у розмірі 1800 грн., у рахунок
майбутнього укладення договору
купівлі-продажу об'єкта нерухомого
майна - будинку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Однак угода не була укладена, оскільки
відповідач ухилилися від умов угоди.

Задовольняючи позовні вимоги частково
суд виходив з наступного.

Згідно із ст.570 ЦК України завдатком є
грошова сума або рухоме майно, що
видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Ознакою завдатку є те, що він одночасно
виступає і способом платежу, і способом
забезпечення виконання зобов'язання.

Таким чином, внесення завдатку як
способу виконання зобов'язання може
мати місце лише у випадку наявності
зобов'язання, яке б мало випливати із
договору купівлі-продажу будинку.

Відповідно до ч.1 ст.635 ЦК україни
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Попередній договір
укладається у формі, встановленій для
основного договору.

Правила ст.571 ЦК України про залишення
завдатку особі, яка його одержала, або
стягнення з неї подвійної суми
завдатку застосовується в таких
випадках, коли між сторонами укладено
договір, проте він не виконується з
вини якоїсь із сторін.

У разі коли сторони лише домовилися
укласти договір, але відповідно його не
оформили, сплачені в рахунок виконання
договору платежі визнаються авансом і
повертаються в тому розмірі, в якому
вони надавалися.

Оскільки попередній договір між
сторонами був укладений в письмові
формі і нотаріально не був завірений
(тобто є нікчемними), а договору
купівлі-продажу будинку, що
розташований за адресою АДРЕСА_1 між
сторонами укладено не було, то сплачені
в рахунок виконання договору ОСОБА_2 1800
грн. є авансом і відповідно до ст.570 ЦК
України повинні бути повернуті
позивачці відповідачем ОСОБА_2, в тому
розмірі, в якому грошові кошти
передавалися.

Представник відповідача в
обґрунтування заперечень проти позову
посилався на те, що суд не може вийти за
межі заявлених вимог та прийняти
рішення про стягнення з відповідача
суми в якості авансу, оскільки позов
заявлено про стягнення суми завдатку.

Такі твердження не можуть бути
прийняті до уваги з огляду на наступне.

У відповідності до ст..11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно роз'яснень, викладених у абз.2 п.2
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18 грудня 2009 року "Про судове
рішення у цивільній справі" рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив
справу згідно з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин відповідно до
статті 8 ЦПК, а також правильно
витлумачив ці норми. Якщо спірні
правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).

При розгляді справи судом була
визначена правова природа відносин, що
склалися між сторонами, а саме, що
отримані відповідачем 1800 грн. є
авансом, а не завдатком, і застосовує до
них матеріальну норму права, що
підлягала застосуванню (ст.570 ЦК
України), незалежно від того, чи
заявляли про це сторони.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
понесені ОСОБА_1 судові витрати у сумі
229 грн. 40 коп. підлягають стягненню з
ОСОБА_2 пропорційно до задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 207, 209, 212, 214-215
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми завдатку - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму авансу в розмірі 1800 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 114,70
грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання через Шевченківський
районний суд м.Запоріжжя протягом
десяти днів після проголошення рішення
суду апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.В.Дмитрюк