Справа № Провадження
№359/7100/13-ц 22-ц/780/1541/14 Головуючий у І
Л.В.Категорія18Доповідач у 2
інстанціїПоліщук 20.03.2014
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Малорода О.І., Ігнатченко Н.В.

при секретарі: Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 10 січня 2014 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Житлоінвест-Гарант» до
ОСОБА_2 про розірвання договору про
участь у фонді фінансування
будівництва та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Житлоінвест-Гарант» про визнання
незаконним та скасування наказу,
стягнення моральної шкоди та судових
витрат,-

В С Т А
Н О В И Л А:

10 липня 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Житлоінвест-Гарант» (далі по
тексту ТОВ «Фінансова компанія
«Житлоінвест-Гарант») звернулося до
суду із вказаним позовом та просило
розірвати договір № Н-08/04/08 від 08 квітня
2008 року про участь у фінансуванні
будівництва виду А.

Позовні вимоги товариство
обґрунтовувало тим, що 08 квітня 2008
року між позивачем та відповідачем
було укладено договір про участь у
фонді фінансування будівництва виду А
№ Н-08/04/08, за яким відповідач передає
позивачу грошові кошти в довірчу
власність з метою отримання об'єкта
інвестування - квартири АДРЕСА_1. В
порушення умов договору відповідачем
проведено лише часткову оплату в сумі
125000,00 гривень, а іншу частину в сумі
379768,00 гривень, яку необхідно було
сплатити до 01 грудня 2008 року, не
сплачено. 28.05.2013 року відповідачу було
направлено повідомлення про
виключення його з числа довірителів
фонду фінансування будівництва виду А,
але обов'язки ним не були виконані і
тому наказом від 25.05.2013 року він був
виключений з числа довірителів.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним
позовом, в якому з урахуванням
уточнених позовних вимог, просив
визнати незаконним наказ фінансового
директора ТОВ «Фінансова компанія
«Житлоінвест-Гарант» від 25 травня 2013
року за № 19-пд та скасувати його,
стягнути з ТОВ «Фінансова компанія
«Житлоінвест-Гарант» на користь ОСОБА_2
10000 гривень на відшкодування моральної
шкоди та понесені судові витрати по
оплаті судового збору в розмірі 344,10
гривень та оплаті правової допомого в
розмірі 3000 гривень.

Зустрічний позов обґрунтований
тим, що відповідно до умов договору
об»єкт будівництва в експлуатацію мав
бути введеним у 4 кварталі 2008 року.
Проте, станом на 01.12.2008 року об»єкт
будівництва не тільки не був введений в
експлуатацію, а не добудований -
зведено всього 6 поверхів із 9-ти за
проектом. Фактично в 4 кварталі 2008 року
будівництво об»єкта було «заморожене».
З вказаних підстав ОСОБА_2 вважав
неможливим внесення ним іншої
частини суми грошових коштів за
договором. Оскаржуваний наказ вважає
незаконним, так як ТОВ «Фінансова
компанія «Житлоінвест-Гарант»
належним чином не повідомила його
про припинення дію договору, а 28.05.2013
листом вимагала від нього внесення
коштів за Об'єкт інвестування, коли
цей об'єкт уже було відкріплено від
нього оскаржуваним наказом.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 10 січня 2014 року в задоволенні
первісного позову відмовлено,
зустрічний позов задоволено
частково.

Визнано незаконним і скасовано
наказ фінансового директора
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Житлоінвест-Гарант» за №19-пд від 25
травня 2013року.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія
«Житлоінвест-Гарант» на користь
ОСОБА_2 судові виплати по сплаті
судового збору в сумі 344,10грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду в частині стягнення
судових витрат у справі змінити та
стягнути з ТОВ «Фінансова компанія
«Житлоінвест-Гарант» на його
користь витрати з оплати правової
допомоги в розмірі 4500грн.,
посилаючись на те, що суд надав
представникам ОСОБА_2 термін до 10
січня 2014 року для надання доказів
підтвердження витрат на правову
допомогу, проте судове засідання
відбулось без їх участі і вказані
документи суду не були надані.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково із наступних
підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
зустрічному позові в частині
стягнення витрат по оплаті правової
допомоги, суд першої інстанції
виходив із того, що відсутній
розрахунок вказаних витрат, а
заявлений ОСОБА_2 розмір 3000 гривень
не відповідає вимогам Закону України
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у
цивільних та адміністративних
справах».

Проте із такими висновками
погодитись не можна із наступних
підстав.

Відповідно до ст.84 ЦПК України

1. Витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

2. Граничний розмір компенсації витрат
на правову допомогу встановлюється
законом.

Згідно із ст.1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат
на правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» №4191-У1 від
20.12.2011 року розмір компенсації витрат
на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь
якої ухвалене судове рішення, іншою
стороною…, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу,
у судовому засіданні, під час
вчинення окремих процесуальних дій
поза судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні.

Як вбачається із наданого апелянтом
розрахунку витрат на правову
допомогу, матеріалів справи, під час
розгляду справи в суді першої
інстанції адвокатом було надано
ОСОБА_2 правову допомогу, а саме:
надання консультації перед
складання позовної заяви - 1 година;
підготовка та складання позовної
заяви - 3 години; участь адвоката в
судових засіданнях від 31.10.2013 року,
від 13.11.2013 року, від 18.11.2013 року, від
5.12.2013 року, від 12.12.2013 року, від 26.12.2013
року - всього 3 год 30 хвилин.

Враховуючи, що з 1.01.2013 року розмір
мінімальної заробітної плати
становив 1147грн., 40% з якої 458,80грн., а з
1.12.2013року - 1218грн., 40% з якої 487,20грн., то
розрахунок витрат на правову
допомогу становить (487,20х2год
=974,40грн.+458,80+229,40(1,5години)=1662,60грн.;
458,80грн.х4години=1835,20грн. 1662,60+1835,20=
3497грн.80коп.

Відповідно до ст..309 ЦПК України,
оскільки висновки суду в частині
зустрічного позову про стягнення
витрат на правову допомогу не
відповідають обставинам справи,
неправильно застосовано норми
процесуального права, рішення суду в
цій частині підлягає зміні із
стягненням з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Житлоінвест-Гарант» на користь
ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в
розмірі 3497грн. 80коп.

В іншій частині рішення суду не
оскаржується, є законним і
обґрунтованим, а тому його необхідно
залишити без змін.

Керуючись ст.ст.309,316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 10 січня 2014 року змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Житлоінвест-Гарант» на користь
ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в
розмірі 3497грн. 80коп. (три тисячі
чотириста дев'яносто сім гривень
вісімдесят копійок).

В іншій частині рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 10 січня 2014 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: