АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 607/8285/13-цГоловуючий у 1-й
інстанції Стельмащук П.Я. Провадження
№ 22-ц/789/342/14 Доповідач - Гурзель
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Гурзеля І.В.

суддів - Фащевської Н. Є.,
Ходоровського М. В.,

при секретарі - Дмитрів О.М.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3, представника відповідача
ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 15 січня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя
особа-приватний нотаріус ОСОБА_6 про
визнання договору не укладеним та
стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із
позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 третя особа -
приватний нотаріус ОСОБА_6, про
визнання договору не укладеним та
стягнення коштів, а саме просила
визнати таким, що не укладений, договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
оформлений нотаріусом ОСОБА_6 19.02.2013р.
та підписаний позивачем та
відповідачем ОСОБА_5, від імені якого
діяв його представник ОСОБА_3 Також
позивач просила стягнути солідарно із
ОСОБА_5, ОСОБА_3 на її користь 579600 грн.,
незаконно отриманих ними у неї (набутих
без достатньої правової підстави).

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 15 січня 2014 року
у задоволенні позову відмовлено.
Скасовано заходи забезпечення позову,
застосовані ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду від 23.05.2013р. по
даній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким стягнути солідарно із
відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_3 на її
користь 579600 грн., та відновити заходи
забезпечення позову. Посилається на те,
що рішення ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
невідповідності висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши апелянта та її
представника, які зіслалися на доводи
апеляції, відповідача та представника
відповідача, які просить апеляційну
скаргу відхилити за безпідставністю,
дослідивши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
до задоволення не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
договір купівлі-продажу квартири від
19.02.2013 р. є неукледеним, оскільки не
відбулось нотаріальне посвідчення
правочину і позивачем не доведено
факту набуття відповідачами без
достатньої правової підстави коштів
ОСОБА_1

З таким висновком колегія суддів
погоджується, оскільки вірно
встановлено обставини справи і
правовідносини, які їм відповідають.

Судом встановлено, що 19 лютого 2013 року в
приміщенні нотаріальної контори
приватного нотаріуса Тернопільського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
розпочато нотаріальну дію а саме
укладення договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 між продавцем ОСОБА_3,
який діяв в інтересах ОСОБА_5 по
довіреності, та покупцем ОСОБА_1

А саме, як вбачається із ксерокопії
договору купівлі-продажу квартири та
копії сторінок реєстру №1 для
реєстрації нотаріальних дій, які
містяться в матеріалах справи, сторони
підписали договір купівлі-продажу
квартири. Однак, укладення договору не
було завершено, так як сторони не
підписались в реєстрі для реєстрації
нотаріальних дій. Нотаріус анулювала
спеціальний бланк нотаріального
документа, на якому був викладений
договір купівлі-продажу квартири, та
передала анульований бланк директору
ДП «Інформаційно-видавничий центр
українського нотаріату» Лихолату О. П.

Під час вчинення зазначеної
нотаріальної дії зі сторони
встановленої слідством особи, яка
перебуває у розшуку, вчинено
шахрайські дії щодо покупця квартири
ОСОБА_1, внаслідок чого відбулось
заволодіння її коштами в розмірі 30000
доларів США.

Зазначені обставини підтверджуються
листом слідчого СВ Тернопільського МВ
УМВСУ в Тернопільській області №24/10
від 28.07.2013р., здійснюється досудове
розслідування у кримінальному
провадженні №0000687 від 20.02.2013р. за
заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_8 про те, що
невідома особа шляхом обману
заволоділа їхніми грошовими коштами. В
ході досудового розслідування даного
кримінального провадження встановлено
особу, яка вчинила вищевказане
кримінальне правопорушення, якій 20
лютого у встановленому законом порядку
повідомлено про підозру у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 4 статті 190 КК України -
шахрайство - заволодіння чужим майном
шляхом обману, вчинене в особливо
великих розмірах.

Згідно двох протоколів добровільної
видачі від 20.02.2013р., слідчий СВ
Тернопільського МВ УМВСУ в
Тернопільській області Бачинська Г.П. у
приміщенні службового кабінету склала
дані протоколи про те, що ОСОБА_3
добровільно надав слідчому грошові
кошти в сумі 2000 і 3000 доларів США, які
були ним отримані від ОСОБА_10

Відповідно до ст. 1212 Цивільного
кодексу України (ЦК України), особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно набуте, згодом відпала.

Таким чином частина коштів отримана
ОСОБА_3 від ОСОБА_10 повернута органу,
який розслідує кримінальну справу і
питання їх подальшого повернення
потерпілим вирішуватиметься в порядку
кримінального судочинства.

Доводи апелянта про те, що вона
передала в нотаріальній конторі ОСОБА_3
72200 дол. США, що випливає з факту
підписання відповідачем договору
купівлі-продажу квартири є не вірними,
оскільки укладення договору завершено
не було, вчинення нотаріальної дії було
припинено. Нотаріус анулювала
спеціальний бланк нотаріального
документа, на якому був викладений
договір купівлі-продажу квартири.
Зазначена нотаріальна дія не була
занесена в реєстр реєстрації
нотаріальних дій в графи зміст
нотаріальної дії дата та номер бланка
підписи осіб які незаповнені.

У відповідності до п.4 копії договору
долученого до справи ОСОБА_1
вбачається, що продаж вчинено за 579600
грн., які продавець повністю отримав
від покупця під час підписання
договору. Оригіналу підписаного
договору немає, що позбавило суд першої
інстанції встановити відповідність
долученої до справи копії оригіналу.
Також з протоколів допиту потерпілих
ОСОБА_11(а.с78-85) та ОСОБА_1 (86-88), а також з
їх заяв (а.с.53,54) вбачається, що кошти за
купівлю квартири, безпосередньо
відповідачу ОСОБА_3 не передавались, а
передавались особі, яка вчинила
шахарайські дії з зазначеними коштами,
що підтверджується показами свідка
ОСОБА_12 даних в суді першої інстанції.

З вищенаведених доказів, а також з
пояснень відповідача ОСОБА_3
вбачається, що після передачі коштів зі
сторони ОСОБА_1 в приміщенні
нотаріальної контори посереднику на
ім'я ОСОБА_10, останній запропонував
продавцю ОСОБА_3 покласти кошти на
банківський рахунок, на що той
погодився і повідомив нотаріуса щоб та
припинила вчинення нотаріальної дії
поки він не отримає кошти. Нотаріус
погодилась і припинила подальше
оформлення договору. В подальшому
посередник ОСОБА_10 під час "намагання"
покласти кошти на рахунок ОСОБА_3 втік з
зазначеними грошами. Про що ОСОБА_3
повідомив нотаріуса і та викликала
міліцію і припинила нотаріальну дію.

Зазначені дії нотаріуса відповідають
вимогам ст. ст.42 51 Закону України "Про
нотаріат", згідно яких вчинення
нотаріальної дії може бути
відкладено в разі необхідності
витребування додаткових відомостей
або документів від фізичних та
юридичних осіб або надсилання
документів на експертизу, а також
якщо відповідно до закону нотаріус
повинен впевнитись у відсутності у
заінтересованих осіб заперечень
проти вчинення цієї дії. Строк, на який
відкладається вчинення нотаріальної
дії в цих випадках, не може
перевищувати одного місяця. Нотаріус
або посадова особа, яка вчиняє
нотаріальні дії, у разі виявлення під
час вчинення нотаріальних дій
порушення законодавства негайно
повідомляє про це відповідні
правоохоронні органи для вжиття
необхідних заходів.

Згідно глави 11 розділу II Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України №296/5 від
22.02.2012 р., кожній нотаріальній дії
присвоюється окремий реєстровий номер.
Номер, під яким нотаріальна дія
зареєстрована в реєстрі для реєстрації
нотаріальних дій, позначається на
документах, що видаються нотаріусом, чи
в посвідчувальних написах. Нотаріальна
дія вважається вчиненою з моменту
внесення про це запису до реєстру для
реєстрації нотаріальних дій. Запис у
реєстрі для реєстрації нотаріальних
дій є доказом вчинення нотаріальної
дії.

Згідно ч. 2 статті 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Зважаючи на те, що нотаріус не
заповнила усі графи реєстру для
реєстрації нотаріальних дій
здійснюючи посвідчення договору
купівлі-продажу квартири (номер
нотаріальної дії 287), а саме не
заповнила графу «Зміст нотаріальної
дії. Місце вчинення нотаріальної дії.
Номер спеціального бланка
нотаріального документа…», графу
«Сума сплаченого державного мита…», а
також сторони правочину не залишили
свої підписи в графі «Підписи осіб (їх
представників), які звернулися за
вчиненням нотаріальної дії», суд вірно
прийшов до висновку, що що нотаріальна
дія не є вчиненою.

Так як нотаріальне посвідчення
правочину не відбулось, в силу вимог ч. 3
статті 640 ЦК України договір
купівлі-продажу квартири від 19.02.2013р. є
неукладеним.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 р.
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними", вимога про
визнання правочину (договору)
неукладеним не відповідає можливим
способам захисту цивільних прав та
інтересів, передбачених законом. Суди
мають відмовляти в позові з такою
вимогою. У цьому разі можуть заявлятися
лише вимоги, передбачені главою 83 книги
п'ятої ЦК України.

Також у відповідності до статті 50
Закону України «Про нотаріат»,
нотаріальна дія або відмова у її
вчиненні, нотаріальний акт
оскаржуються до суду. Право на
оскарження нотаріальної дії або
відмови у її вчиненні, нотаріального
акта має особа, прав та інтересів якої
стосуються такі дії чи акти.

Дії приватного нотаріуса ОСОБА_6
сторонами не оскаржувались. У
відповідності до ч.2 ст.59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи апелянта про те, що в подальшому
вона внесла уточнення до поданої в
міліцію заяви де виклала інші
обставини передачі коштів за квартиру,
а саме безпосередньо ОСОБА_3 колегією
не приймаються до уваги оскільки
зазначена заява подана 20.09.2013 року
(а.с.70) після пред'явлення позову, що
мало місце 13.05.2013 року.

Судом також вірно встановлено, що
правовідносини щодо обставин
незаконного заволодіння коштами осіб
під час вчинення договору
купівлі-продажу, визначення потерпілих
осіб, повернення вилучених речових
доказів регулюються нормами
кримінально-процесуального
законодавства.

За вказаних обставин, рішення суду є
законним та обґрунтованим, підстав для
його зміни чи скасування колегія не
вбачає.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1
ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 15 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ
протягом 20 днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області І.В. Гурзель