АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1631/1008/12
Номер провадження 22-ц/786/788/14
Головуючий у 1-й інстанції Колос Ю. А.
Доповідач Дорош А. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Омельченко Л.М., Триголова
В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві апеляційну
скаргу ОСОБА_1

на рішення Шишацького районного суду
Полтавської області від 24 січня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про встановлення факту
фактичних шлюбних відносин та поділ
спільного майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2012 року ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3
про встановлення факту фактичних
шлюбних відносин та розподіл спільного
майна подружжя. Свої вимоги мотивувала
тим, що з травня 2002 р. по 07.11.2007 р. вони
перебували у фактичних шлюбних
відносинах. За час спільного
проживання вони вели спільне
господарство, мали спільний бюджет та
вважали себе сім'єю. 07.11.2007 р. вони
уклали шлюб, який зареєстрували у
Шишацькому відділі РАЦС. 26.03.2012 р. за
рішенням Шишацького районного суду
Полтавської області шлюб розірвано.
22.06.2004 р. за спільні кошти придбали для
потреб сім»ї автомобіль марки ВАЗ-21102. У
2005 р. ОСОБА_3 успадкував житловий
будинок з надвірними будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1. 21.05.2007 р. рішенням
виконавчого комітету Шишацької
селищної ради № 28 дозволено
будівництво житлового будинку по
АДРЕСА_1, будівництво якого розпочалося
у березні 2008 р. та проводилося своїми
силами. 17.10.2011 р. інспекцією ДАБК у
Полтавській області зареєстрована
декларація про готовність будинку до
експлуатації. 12.09.2011 р. Миргородським
підприємством технічної
інвентаризації «Інвентаризатор»
виготовлено технічний паспорт на
житловий будинок. На даний час
будівництво будинку закінчено, але
відповідач навмисне не вводтиь його в
експлуатацію з метою уникнути його
поділу. 22.09.2010 р. ОСОБА_3 отримав
Державні акти на земельну ділянку
площею 0,0270 га та земельну ділянку
площею 0,1500 га. Просила суд встановити
факт фактичних шлюбних відносин з
травня 2002 р. по 07.11.2007 р.; визнати
автомобіль марки ВАЗ-21102 д.н.з. НОМЕР_2
спільною власністю подружжя; в рахунок
компенсації вартості стягнути з
відповідача на її користь ? частину
вартості спірного автомобіля; визнати
за нею право власності на ? частину
житлового будинку по АДРЕСА_1; визнати
за нею право власності на ? частину
земельної ділянки, наданої дял
обслуговування жилого будинку; визнати
за нею право власносі на ? частину
земельної ділянки, наданої для ведення
особистого селянського господарства.

13.09.2012 р. позивач подала уточнену
позовну заяву, просила суд встановити
факт фактичних шлюбних відносин між
нею та ОСОБА_3 з травня 2002 р. по 07.11.2007 р.;
визнати автомобіль марки ВАЗ-21102 д.н.з.
НОМЕР_2 спільною власністю подружжя; в
рахунок компенсації вартості стягнути
з відповідача на її користь ? частину
вартості спірного автомобіля; провести
поділ, у разі технічної можливості,
незакінченого будівництвом будинку,
виділивши їй у натурі ? його частину, у
разі неможливості поділу - визнати за
нею право власності на ? частину
будівельних матеріалів і
конструктивних елементів; визнати за
нею право власності на ? частину
земельної ділянки, наданої для
обслуговування будинку, та виділити її
у натурі; стягнути з відповідача на її
користь понесені судові витрати;
вимогу про визнання права власності на
? частину земельної ділянки, наданої
для ведення особистого селянського
господарства, залишити без розгляду (т.1
а.с. 35-38).

Рішенням Шишацького районного
суду Полтавської області від 24 січня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про встановлення факту
фактичних шлюбних відносин та поділ
спільного майна - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
ОСОБА_1 просить вищевказане рішення
місцевого суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог про встановлення факту спільного
проживання чоловіка та жінки однією
сім'єю в період з травня 2002 року по 07
листопада 2007 року; визнання автомобіля
марки ВАЗ - 21102, д.н.з. НОМЕР_2 спільною
власністю подружжя; в рахунок
компенсації залишити спірний
автомобіль за відповідачем; провести
поділ незакінченого будівництва
будинку та визнати за нею право
власності на ? частину будівельних
матеріалів і конструкційних елементів
які використавні в незавершеному
будівництві будинку, розташованого по
АДРЕСА_1, згідно з варіантом розподілу
вказаного у висновку експерта для
першого співвласника, позначеного на
плані житлового будинку червоним
кольором; визнати за нею право
власності на ? частину земельної
ділянки для обслуговування житлового
будинку, розташованого по АДРЕСА_1, та
виділити в натурі згідно з варіантом
розподілу вказаного у висновку
експерта для першого співвласника,
позначеного на плані червоним
кольором; стягнути з відповідача на її
користь витрати по сплаті судового
збору, оплати експертиз, надання
правової допомоги. Свої доводи
обгрунтовує тим, що судом першої
інстанції неповно з'ясовано обставини,
що мають істотне значення для справи,
та невірно застосовано норми
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Згідно п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи; неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
що 07.11.2007 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_1
зареєстрували шлюб у відділі
реєстрації актів цивільного стану
Шишацького районного управління
юстиції Полтавської області, свідоцтво
серії 1-КЕ № 036088 (т.1. а.с. 20).

Рішенням Шишацького районного
суду Полтавської області від 26.03.2012 р.
шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано (
т.1 а.с.21).

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив з того, що
встановлення факту проживання
проживання однією сім»єю чоловіка та
жінки без шлюбу може мати місце, якщо
такі відносини виникли до 08.07.1944 р. і
тривали до смерті одного з подружжя,
внаслідок чого шлюб не може бути
зареєстрований в органах реєстрації
актів громадянського стану, в інших
випадках заяви про встановлення факту
перебування у фактичних шлюбних
відносинах судовому розгляду не
підлягають, тому місцевий суд прийшов
до висновку, що у задоволенні цих вимог
слід відмовити, оскільки дані вимоги не
підлягають розгляду в судах в порядку
цивільного судочинства. Вимоги
позивача про визнання автомобіля марки
ВАЗ - 21102, д.н.з. НОМЕР_2 спільною
власністю подружжя та стягнення з
відповідача компенсації вартості його
? частини є безпідставними, оскільки
автомобіль придбаний відповідачем до
реєстрації шлюбу. Щодо відмови у
задоволенні вимоги про поділ житлового
будинку, то місцевий суд виходив з
того, що його будівництво позпочате на
початку літа 2005 р. і на день укладення
шлюбу між сторонами вже були
побудовані стіни та облаштована
покрівля будинку, що підтверджується
допитаними у суді свідками та актами
про прийняття виконаних робіт №1 від
04.11.2005 р., №2 від 06.08.2006 р., №3 від 28.07.2007 р.,
отже значна частина будівельних робіт
по спорудженню житлового будинку вже
була виконана, доказів, які б могли
розмежувати яка частина будинку була
побудована до 07.11.2007 р., сторонами не
надано, що позбавило місцевий суд
визначити обсяг майна, яке належить до
спільної сумісної власності подружжя,
тому в цій частині вимоги є
недоведеними.

Проте, з такими висновками
місцевого суду погодитися не можна,
виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні вимоги про
встановлення факту проживання однією
сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу з
тих підстав, що заява про встановлення
такого факту не підлягає розгляду в
судах в порядку цивільного
судочинства, місцевий суд прийшов до
помилковjго висновку в цій частині,
оскільки з набранням чинності ЦПК
України 2004 р., згідно п.5 ч.1 ст. 256 цього
Кодексу суд розглядає справи про
встановлення факту проживання однією
сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу. В
ст. 3 СК України, чинного з 01.01.2004 р.,
зазначається, що сім»ю складають особи,
які спільно проживають, пов»язані
спільним побутом, мають взаємні права
та обов»язки. Встановлення факту
спільного проживання має значення для
захисту матеріальних інтересіа осіб,
які спільно проживають, оскільки ст. 74
СК України передбачено, що якщо жінка
та чоловік проживають однією сім»єю,
але не перебувають у шлюбі між собою
або в будь-якому іншому шлюбі, майно,
набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними. На майно, що є об»єктом права
спільної сумісної власності жінки та
чоловіка, які не перебувають у шлюбі
між собою або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення глави 8 цього
Кодексу, що визначає право спільної
сумісної власності подружжя. Тобто,
встановлення факту проживання жінки та
чоловіка однією сім»єю без реєстрації
шлюбу тягне за собою визнання права
спільної сумісної власності на майно,
набуте ними за час спільного
проживання. У разі наявності спору про
право на майно, набуте за час спільного
проживання як чоловік та жінка без
реєстрації шлюбу, заява про
встановлення цього факту
розглядається спільно з вимогами про
поділ майна у позовному провадженні за
правилами ЦПК України.

Проте, як встановила колегія суддів і
це вбачається із матеріалів справи,
позивач просила суд встановити факт
проживання з відповідачем однією
сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу у
період з травня 2002 р. до фактичної
реєстрації шлюбу 07.11.2007 р.

На підтвердженння своїх доводів позову
в цій частині вона надала спільні фото
з відповідачем та батьками за 2002-2004
роки ( т.1 а.с. 70,71), квитанції
пробуткових касових ордерів від 06.09.2006
р., чеки від 02.05.2007 р., 21.08.2006 р., 07.11.2007 р.
про придбання будівельних матеріалів
на її ім»я (т.1 а.с. 98,110,113,115), що є
належними та допустими доказами, отже
колегія суддів приходить до висновку
про доведеність позовних вимог в цій
частині, проте, такий факт може бути
встановлений лише з дня набрання
чинності СК України, тобто з 01.01.2004 р.,
тому позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню частково.

Як встановила колегія суддів і це
вбачається із матеріалів справи,
спірним майном є: автомобіль марки ВАЗ
- 21102, д.н.з. НОМЕР_2, житловий будинок по
АДРЕСА_1, земельна ділянка площею 0,0270
га, земельна ділянка площею 0,1500 га.

За договором № 23104/ЛУ купівлі-продажу
автомобіля від 22.06.2004 р. ОСОБА_3 придбав
у ЗАТ «Прага Авто» автомобіль марки ВАЗ
- 21102, який згідно довідки
Миргородського ВРЕР зареєстрований на
відповідача на підставі свідоцтва про
реєстрацію ІХС№445761 від 15.06.2005 р. ( т.1
а.с.17,18), отже вказаний автомобіль
придбаний сторонами за час проживання
однією сім»єю без реєстраціїї шлюбу та
є їх спільною сумісною власністю. В цій
частині висновок місцевого суду про
відмову у задоволенні позову про
визнання автомобіля спільною сумісною
власністю сторін та стягнення ?
частини його вартості є невірним. В цій
частині позовні вимоги підлягають
задоволенню. Згідно звіту з оцінки
майна - автомобіля АЗ 21102, реєстраційний
номер НОМЕР_2 від 07.10.2013 р. ринкова
вартість вказаного автомобіля
становить 35 650,00 грн. (т.2 а.с. 32), його ?
частина складає 17 825 грн., ця сума
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Крім цього, суду апеляційної інстанції
позивач надала відповідь центру
надання послуг, пов»язаних з
використанням автотранспортних
засобів, з обслуговуванням в м.
Миргород, Миргороського,
Великобагачанського та Шишацького
районів управління Державної
автомобільної інспекції України в
Полтавській області за № 36/227 від 12.02.2014
р. про те, що 15.06.2005 р. на спірний
автомобіль видано тимчасовий талон на
право керування за заявою власника
ОСОБА_3 із строком дії до 15.06.2008 р. на гр.
ОСОБА_1, а відповідач надав суду заяву
про скасування довіреності,
посвідченої 16.07.2008 р. та виданої ним на
ім»я ОСОБА_1, на право розпорядження
спірним автомобілем, що підтверджує
факт спільного проживання сторін та
користування майном, придбаним за час
спільного проживання.

Далі, як вбачається із матеріалів
справи, уточнюючи позовні вимоги 13.09.2012
р., позивач просила вимогу про визнання
права власності на ? частину земельної
ділянки площею 0,0270 га, наданої для
ведення особистого селянського
господарства, залишити без розгляду.
Однак, місцевий суд порушив вимоги ЦПК
України, не розглянув цю заяву, не
постановив відповідну ухвалу, а
відмовив у задоволенні цієї позовної
вимоги.

Згідно п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд
постановляє ухвалу про залишення заяви
без розгляду, якщо позивач подав заяву
про залишення позову без розгляду.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про ділянку про визнання права
власності на ? частину земельної
ділянки ділянку площею 0,0270 га, наданої
для ведення особистого селянського
господарства, слід залишити без
розгляду з постановленням самостійної
процесуальної ухвали колегії суддів.

Відмовляючи у задоволенні вимог про
поділ житлового будинку та земельної
ділянки площею 0,1500 га, місцевий суд
встановив, що його будівництво
розпочате на початку літа 2005 р. і на
день укладення шлюбу між сторонами вже
були побудовані стіни та облаштована
покрівля будинку, що підтверджується
допитаними у суді свідками та актами
про прийняття виконаних робіт №1 від
04.11.2005 р., №2 від 06.08.2006 р., №3 від 28.07.2007 р.,
тобто значна частина будівельних робіт
по спорудженню житлового будинку вже
була виконана.

Таким чином, будівництво спірного
житлового будинку мало місце після
01.01.2004 р. та є спільним сумісним майном
сторін.

Крім цього, місцевий суд, відмовляючи у
задоволенні вимог в цій частині,
допустив невідповідність своїх
висновків обставинам справи та
залишив поза увагою докази, які є
безспірними у вирішенні спору між
сторонами в цій частині.

Зокрема, як вбачається із матеріалів
справи, згідно рішення виконавчого
комітету Шишацької селищної ради
Шишацького району Полтавської області
від 21.05.2007 р. № 28 надано дозвіл ОСОБА_3 на
будівництво житлового будинку в
АДРЕСА_1 на власній садибі, попереджено
ОСОБА_3 що без паспорта інспекції
Держархбудконтролю в Полтавській
області проводити будь-які будівельні
роботи забороняється ( т.1 а.с. 15).

Згідно рішення Шишацької селищної ради
Полтавської області 30 сесії 5 скликання
від 26.02.2005 р. передано безоплатно у
власність ОСОБА_3земельні ділянки
загальною площею 0,177 га за адресою
АДРЕСА_1, з яких для обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель - 0,15 га та для ведення
особистого селянського господарства -
0,027 га (т.1 а.с. 16). 22.09.2010 р. видано
Державні акти на право власності на
вказані земельні ділянки (т.1 а.с.7,8).

17.10.2011 р. в інспекції ДАБК у Полтавській
області зареєстровано Декларацію про
готовність об»єкта до експлуатації
-будівництво житлового будинку
садибного типу в АДРЕСА_1 за
замовленням ОСОБА_3 (т.1 а.с. 9).

12.09.2011 р. виготовлено технічний паспорт
на спірний житловий будинок (т.1 а.с. 11-14),
з якого вбачається, що будинок
житловий, гараж побудовані у 2011 р.

Позовними вимогами ОСОБА_1 в цій
частині є поділ, у разі технічної
можливості, незакінченого
будівництвом будинку, виділення у
натурі ? його частину, у разі
неможливості поділу - визнання права
власності на ? частину будівельних
матеріалів і конструктивних елементів,
визнання права власності на ? частину
земельної ділянки, наданої для
обслуговування будинку та виділення її
у натурі.

Згідно висновку № 69 судової
будівельно-технічної експертизи від
07.10.2013 р. відповідно до наказу
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України №637 від 24.12.2008 р.
« Про затвердження Переліку внутрішніх
опоряджувальних робіт, без виконання
яких не можливе прийняття в
експлуатацію житлових будинків та
Переліку виконавчої та іншої
документації, що надається приймальній
комісії при прийнятті в експлуатацію
закінчених будівництвом об»єктів,
будівництво житлового будинку,
розташованого за адресою АДРЕСА_1 є
закінченим. Ринкова вартість складає 270
860 грн. З технічної точки зору житловий
будинок можливо поділити. В дослідній
частині судової будівельно-технічної
експертизи запропоновано один варіант
такого поділу та запропоновано один
варіант поділу земельної ділянки у
відповідності до варіанту розподілу
будівель (т.2 а.с.2-15).

Згідно варіанту поділу домоволодіння
першому співвласнику пропонується
виділити будівлі та споруди на суму 158
558 грн, що більше на 23 128 грн. (270 860х1/2 - 158
558), що позначено на варіанту виділу
червоним кольором та складає 29/50 часток
домоволодіння. Другому співвласнику
пропонується виділити будівлі та
споруди на суму 112 302 грн., що менше на 23
128 грн. (270 860х1/2 - 112 302), що позначено на
варіанту виділу синім кольором та
складає 21/50 часток домоволодіння. (т.2
а.с.11-12). Різниця часток при такому
виділу буде складати - 23 128 грн., яка
підлягає стягненню зі сторони, якій
буде виділено будівлі та споруди,
позначені на варіанту виділу червоним
кольором.

Спірне домоволодіння складається з
житлового будинку літ.»А-ІІ» ринковою
вартістю 237 111 грн. та , гаражу літ. «а»
ринковою вартістю 33 749 грн., а всього
вартістю 270 860 грн.

Згідно варіанту поділу земельної
ділянки, цільове призначення якої для
обслуговування жилого будинку,
господарських будіель та споруд,
першому співвласнику пропонується
виділити земельну ділянку площею 414
кв.м. та складає 750/1500 частки від
загального розміру земельної ділянки
(на плані червоного кольору). Другому
співвласнику пропонується виділити
земельну ділянку площею 414 кв.м. та
складає 750/1500 частки від загального
розміру земельної ділянки (на плані
синього кольору). У спільному володінні
співвласників пропонується земельна
ділянка площею 672 кв.м (на плані жовтого
кольору).

Колегія суддів, вирішуючи вимоги про
поділ домоволодіння та земельної
ділянки площею 0,15 га, з урахуванням
позиції кожної сторони, приходить до
висновку про можливість поділу
домоволодіння та земельної ділянки
площею 0,1500 га. згідно запропонованих
варіантів, виділивши позивачу частину
домоволодіння та земельної ділянки,
які позначені на схемі червоним
кольором, відповідачу виділити частину
домоволодіння та земельної ділянки,
які позначені на схемі синім кольором,
виходячи з того, що у власність
відповідача передається автомобіль,
тому йому слід виділити гараж. З
позивача на користь відповідача
підлягає стягненню різниця вартості
часток у домоволодінні 23 128 грн.

З урахуванням позовних вимог та
прохальної частини апеляційної скарги
позивача, колегія суддів вважає за
можливе провести залік компенсацій при
поділі автомобіля у розмірі 17 825 грн.,
яку слід стягнути з відповідача на
користь позивача, та компенсації при
поділі домоволодіння у розмірі 23 128
грн., яку слід стягнути з позивача на
користь відповідача, та стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 їх різницю у
розмірі 5 303 грн.

Оскільки домоволодіння не прийняте в
експлуатацію, то колегія суддів
приходить до висновку, що погодження
переобладнання і перепланування з
виконкомом місцевої ради згідно
запропонованого варіанту поділу, як
того вимагає ст. 152 ЖК України, на даній
стадії є недоцільним.

За висновками судової
будівельно-технічної експертизи від
07.10.2013 р. для виконання варіанту поділу
домоволодіння необхідно здійснити
переобладнання, а саме:

- зобов»язати ОСОБА_1, якій виділяються
ці житлові приміщення, улаштувати
перегородку у вітальні 1-2 площею 22,8
кв.м, розділивши дане приміщення на два
приміщення площею 15,5 кв.м та 7,3 кв.м,
частину вітальні 1-2 площею 15,5 кв.м
використовувати як житлову кімнату;
розібрати перегородку між тамбуром 1-1
площею 3,3 кв.м та частиною вітальні 1-2
площею 7,3 кв.м та об»єднане приміщення
використовувати як коридор; закласти
дверний отір між тамбуром 1-1 площею 3,3
кв.м та частиною вітальні 1-2 площею 15,5
кв.м, яка планується використовуватися
як житлова кімната; житлову кімнату 2-3
площею 9,3 кв.м переобладнати під кухню;
облаштувати приміщення, які їй
виділяються, газопостачанням;

- зобов»язати ОСОБА_1, ОСОБА_3
переобладнати інженерні мережі
електропостачання та опалення на
самостійні системи;

- інженерні мережі водопостачання та
каналізації залишити в спільному
користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Зобов»язати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 усі
запропоновані переобладнання
здійснювати відповідно до вимог ДБН
А.3.1-5-96 «Оргнанізація будівельного
виробництва» і «Положення про порядок
надання дозволу на виконання
будівельних робіт».

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачем сплачений судовий збір у
розмірі 1100 грн. та 107,30 грн., всього 1 207,30
грн., тому ці витрати підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача ( т.1 а.с. 1). Позивачем не надані
квитанції про сплату за надання
правової допомоги та про оплату за
проведення експертиз, тому колегія
суддів позбавлена можливості вирішити
питання про їх стягнення на користь
позивача.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п.
3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Шишацького районного суду
Полтавської області від 24 січня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
встановлення факту фактичних шлюбних
відносин - задовольнити частково,
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
поділ спільного майна - задовольнити
повністю.

Встановити факт проживання однією
сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період часу з 01.01.2004
року по дату укладення шлюбу 07.11.2007
року.

Визнати автомобіль марки ВАЗ-21102, д.н.з.
НОМЕР_2, зареєстрований 15.06.2005 року в
Миргородському ВРЕВ, свідоцтво про
реєстрацію НОМЕР_3, спільною власністю
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Поділити домоволодіння, розташоване
за адресою АДРЕСА_1:

- виділити ОСОБА_1 у житловому будинку
літ. «А-ІІ» примішення: тамбур 1-1 площею
3,3 кв.м, частину вітальні 1-2 площею 7,3
кв.м, жилу кімнату 2-1 площею 27,8 кв.м, жилу
кімнату 2-2 площею 15,1 кв.м, жилу кімнату
2-3 площею 9,3 кв.м, коридор 2-4 площею 2,4
кв.м, санвузол 2-5 площею 3,2 кв.м, жилу
кімнату 2-6 площею 18,5 кв.м, балкон І
площею 0,5 кв.м; площа за внутрішнім
обміром складає 87,4 кв.м, на суму 158 558
грн.;

- виділити ОСОБА_3 у житловому будинку
літ «А-ІІ» приміщення: частину вітальні
1-2 площею 15,5 кв.м, кухню 1-3 площею 14,9 кв.м,
санвузол 1-4 площею 7,0 кв.м, котельню 1-5
площею 5,9 кв.м; площа за внутрішнім
обміром складає 43,3 кв.м, на суму 78 553
грн.; гараж літ «а» - 33 749 грн., всього на
суму 112 302 грн.

Зобов»язати ОСОБА_1 улаштувати
перегородку у вітальні 1-2 площею 22,8
кв.м, розділивши дане приміщення на два
приміщення площею 15,5 кв.м та 7,3 кв.м,
частину вітальні 1-2 площею 15,5 кв.м
використовувати як житлову кімнату;
розібрати перегородку між тамбуром 1-1
площею 3,3 кв.м та частиною вітальні 1-2
площею 7,3 кв.м та об»єднане приміщення
використовувати як коридор; закласти
дверний отір між тамбуром 1-1 площею 3,3
кв.м та частиною вітальні 1-2 площею 15,5
кв.м, яка планується використовуватися
як житлова кімната; житлову кімнату 2-3
площею 9,3 кв.м переобладнати під кухню;
облаштувати приміщення, які їй
виділяються, газопостачанням.

Зобов»язати ОСОБА_1, ОСОБА_3
переобладнати інженерні мережі
електропостачання та опалення на
самостійні системи.

Інженерні мережі водопостачання та
каналізації залишити в спільному
користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Зобов»язати ОСОБА_1, ОСОБА_3 усі
запропоновані переобладнання
здійснювати відповідно до вимог ДБН
А.3.1-5-96 «Оргнанізація будівельного
виробництва» і «Положення про порядок
надання дозволу на виконання
будівельних робіт».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
різницю компенсацій при поділі
автомобіля та домоволодіння шляхом їх
заліку у розмірі 5 303 грн.

Поділити земельну ділянку площею 0,1500
га за адресою АДРЕСА_1:

- виділити ОСОБА_1 земельну ділянку
площею 414 кв.м. та складає 750/1500 частки
від загального розміру земельної
ділянки (на плані червоного кольору);

- виділити ОСОБА_3 земельну ділянку
площею 414 кв.м. та складає 750/1500 частки
від загального розміру земельної
ділянки (на плані синього кольору).

В спільне володіння ОСОБА_1, ОСОБА_3
виділити земельну ділянку площею 672
кв.м (на плані жовтого кольору).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
сплачений судовий збір 1 207,30 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

С У Д Д І :