Справа № 750/1772/14
Провадження № 2/750/911/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова у складі:

головуючого - судді
Сапона А.В.,

при секретарі - Шиловій
Ж.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про поділ спільного майна
подружжя і просив стягнути з неї на
його користь грошові кошти в сумі 16606,37
грн., що були сплачені позивачем після
розірвання шлюбу на виконання
зобов'язань перед АКІБ «УкрСиббанк» за
кредитним договором № 0 від 15.05.2008
року.

Позивач в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги з підстав,
зазначених у позові.

Представник відповідача
заперечила проти позову та подала до
суду заяву про застосування строків
позовної давності.

Заслухавши пояснення учасників
судового засідання та дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що вимоги
не підлягають задоволенню з таких
підстав.

Позов ОСОБА_1 було подано до суду 19.02.2014
року.

Згідно із ст. ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутись до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Частина 2 ст. 72 Сімейного Кодексу
України передбачає, що до вимоги про
поділ майна, заявленої після
розірвання шлюбу, застосовується
позовна давність у три роки.

Позовна давність обчислюється від дня,
коли один із співвласників дізнався
або міг дізнатися про порушення свого
права власності.

Договір про надання споживчого кредиту
№ 0 між ОСОБА_1 та Акціонерним
комерційним іноваційним банком
«УкрСиббанк» було укладено 15.05.2008 року.
За цим договором позивач отримав
кредит в сумі 10000 доларів США, що на той
час було еквівалентно 50500 грн.

Шлюб між сторонами було розірвано
23.12.2008 року.

Останній платіж на повне погашення
зобов'язань за вказаним вище кредитним
договором позивачем було здійснено
06.05.2009 року.

Враховуючи наведене та
те, що позивач про своє порушене право
на спірну частину грошових коштів
дізнався та повинен був дізнатися не
пізніше моменту остаточної оплати
заборгованості за кредитним договором,
та зважаючи, що позов про поділ майна
позивачем подано лише у 2014 році, суд
вважає, що позивач не вправі вимагати
поділу цього майна за пропуском строку
позовної давності.

Причин поважності
пропуску строку позовної давності
позивач не навів і доказами не
підтвердив.

За змістом ч.ч. 3-4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що позивач без поважних
причин пропустив строк позовної
давності щодо вимоги про поділ майна, а
відповідач наполягає на застосуванні
судом позовної давності, суд вважає, що
встановлені обставини є підставою для
відмови у позові.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215,
292, 294-296 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про поділ майна подружжя - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області протягом десяти днів, у
порядку, визначеному ст.ст. 294-296 ЦПК
України.

Суддя
А.В. Сапон