КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МАКІЇВКИ
Справа
№ 268/3625/13-ц Провадження № 2/268/274/14
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2014 року
м.
Макіївка

Кіровський районний суд міста Макіївки
Донецької області у складі:

головуючий суддя
Ситенко А.І.

при секретарі
Поляковій О.І.

розглянувши у відкритому в судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в місті Макіївка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Макіївської міської
ради, третя особа: комунальне
підприємство «Житловик-3», про визнання
права користування житловим
приміщенням та покладення зобов'язання
укласти договір найму,

в с т а н о в и в:

17 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Макіївської міської
ради, третя особа - комунальне
підприємство «Житловик-3», про визнання
права користування житловим
приміщенням, покладення зобов'язання
вчинити певні дії.

Ухвалою суду вимоги ОСОБА_1 про
покладення на комунальне підприємство
«Житловик-3» зобов'язання укласти з нею
договір найму спірної квартири за
заявою позивачки залишені без розгляду
відповідно до пункту 5 частини 1 статті
207 ЦПК України.

Позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву про
підтримку заявлених позовних вимог та
розгляд справи за її відсутністю.

Зі змісту позовної заяви та доданих до
неї документів убачається, що на
підставі ордеру № 720 від 05 жовтня 2010
року вона вселилась у кімнату АДРЕСА_1.
Рішенням виконкому Макіївської
міської ради від 09 січня 2013 року № 4
вказаний будинок як житловий було
передано у комунальну власність міста
та на баланс КП «Житловик-3», з яким вона
01 березня 2013 року уклала договір найму.
У зв'язку з тим, що вона вселилася в
гуртожиток, а у комунальну власність
міста передано житловий будинок,
вважає за необхідне оформити
правовідносини, пов'язані з наймом
житла у встановленому законом порядку.
Посилаючись на викладені обставини,
просить суд постановити рішення, яким
визнати за нею право користування
спірним житловим приміщенням,
розташованим за вказаною вище адресою.

Представник відповідача - Малофєєнко
Н.Ю., яка діє на підставі довіреності
юридичної особи, не використала
наданого законом права на участь у
судовому засіданні, надавши письмову
заяву про розгляд справи за її
відсутності.

Представник комунального підприємства
«Житловик-3» - юрисконсульт Хохлова
К.П., яка діє на підставі довіреності
юридичної особи, не використала
наданого законом права на участь у
судовому засіданні, надавши письмову
заяву про розгляд справи за її
відсутності. При вирішенні спору
покладається на розсуд суду.

Дослідивши надані докази, суд у межах
заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК
України) установив наступне.

Статтею 47 Конституції України
закріплено право кожного на житло.
Одним зі способів реалізації вказаного
права є надання житла в користування за
договором найму (оренди).

Жилі приміщення в будинках відомчого
житлового фонду, як визначено статтею 52
ЖК Української РСР, надаються
громадянам за спільним рішенням
адміністрації і профспілкового
комітету підприємства, установи,
організації, затвердженим виконавчим
комітетом районної, міської, районної в
місті, селищної, сільської Ради
народних депутатів, а у випадках,
передбачених Радою Міністрів СРСР, - за
спільним рішенням адміністрації і
профспілкового комітету з наступним
повідомленням виконавчому комітетові
відповідної Ради народних депутатів
про надання жилих приміщень для
заселення.

Однією із форм реалізації права на
житло є надання громадянам жилої площі
у гуртожитках в порядку, передбаченому
Главою 4 ЖК Української РСР.

Відповідно до положень статті 129 ЖК
Української РСР, пункту 10 розділу ІІ
Примірного положення про гуртожитки
єдиною підставою для вселення в
гуртожиток є спеціальний ордер, який
видається адміністрацією
підприємства, установи, організації на
підставі рішення про надання жилої
площі в гуртожитку.

За спільним рішенням адміністрації і
профспілкового комітету відкритого
акціонерного товариства «Макіївський
металургійний комбінат» ОСОБА_1, яка
працює у Макіївському філіалі
публічного акціонерного товариства
«Єнакіївський металургійний завод»,
було видано ордер № 720 від 05 жовтня 2010
року на кімнату АДРЕСА_1, площею 36,21 кв.м.
у будинку АДРЕСА_1

Наявними в матеріалах справи
документами встановлено, що позивачка
11 серпня 2005 року зареєструвалася та
вселилася в спірне жиле приміщення, в
якому проживає по теперішній час.

Рішенням виконавчого комітету
Макіївської міської ради № 4 від 09
січня 2013 року житловий будинок
відкритого акціонерного товариства
«Макіївський металургійний комбінат»,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
передано в комунальну власність
територіальної громади міста Макіївки.

Разом з тим ОСОБА_1 видано ордер на
жилу площу в гуртожитку АДРЕСА_1

Правовий режим надання, користування
жилою площею в гуртожитку регулюється
статтями 127-131 Житлового кодексу
України, Примірним положенням про
гуртожитки, затвердженим постановою
Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986р.
№208, Законом України «Про забезпечення
реалізації житлових прав мешканців
гуртожитків» від 04.09.2008р. № 500-VI.

Гуртожиток - це жила будівля, що
зареєстрована у виконавчому органі
відповідної ради чи державної
адміністрації і відповідає певним
вимогам, де громадянам, у зв*язку з
трудовими відносинами або навчанням у
навчальному закладі освіти, за
спеціальними ставками оплати згідно з
ордером, виданим власником гуртожитку,
надаються у тимчасове користування
жила площа, меблі та інші предмети
домашнього вжитку і
культурно-побутового призначення. У
разі відсутності у будинку статусу
гуртожитку його використання як
гуртожитку є порушенням вимог чинного
законодавства про порядок вселення у
жилі будинки.

Приписами частини 2 статті 137 Житлового
кодексу України та пункту п. 5
Примірного положення про гуртожитки
визначено, що жилі будинки повинні
реєструватися як гуртожитки у
виконавчому комітеті районної,
міської, районної у місті Ради народних
депутатів.

Зі змісту вищенаведених норм витікає,
що без належної реєстрації житловий
будинок не може бути визнаний
гуртожитком.

Відповідно до роз*яснень, викладених у
пункті 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» № 2 від
12.04.1985 р. (із змінами і доповненнями),
вирішуючи спори про виселення з
гуртожитків, судам слід з*ясовувати, чи
є гуртожитком приміщення, яке займає
відповідач. Для цього, зокрема,
необхідно витребувати дані про те, чи
перебуває будинок, в якому розміщено
таке приміщення, у віданні позивача; чи
побудований він як гуртожиток або
спеціально для нього переобладнаний;
чи є дозвіл санепідстанції на його
заселення як гуртожитку; чи
зареєстрований він як гуртожиток у
виконкомі районної, міської, районної в
місті ради; чи видавався відповідно до
Положення про гуртожиток ордер на
зайняття жилої площі в гуртожитку; чи
укомплектований будинок (жиле
приміщення) меблями, спеціальним
устаткуванням, інвентарем,
культурно-побутовими предметами,
необхідними для проживання, занять і
відпочинку громадян, чи є штати для
обслуговування гуртожитку, як
оплачується проживання тощо.

Слід враховувати, що гуртожитками є
також спеціально побудовані
підприємствами, установами,
організаціями жилі будинки для
малосімейних, щодо яких адміністрацією
і профспілковим комітетом до початку
будівництва прийнято рішення про їх
використання як сімейних гуртожитків і
вони зареєстровані у виконкомі як
гуртожитки.

З матеріалів справи убачається, що у 2007
році керуючий санацією ВАТ «ММК»
Астанін Г.В. звертався до Головного
управління містобудівництва та
архітектури Макіївської міської ради з
питання надання статусу гуртожитка
житловому будинку АДРЕСА_1. Листом від
08.02.2007 року за № 01/165 начальник
Головного управління містобудівництва
та архітектури Макіївської міської
ради, головний архітектор ОСОБА_2
повідомив, що вищеназваний будинок
відповідає пунктам 2.43-2.47; 3.5; 4.6; 4.13 ДБН В.
2.2-15-2005 «Жилі будівлі, основні
положення» и може експлуатуватися як
гуртожиток.

Разом з тим судом під час розгляду
справи встановлено, що будинок АДРЕСА_1
як гуртожиток у виконкомі Макіївської
міської ради не зареєстрований.

Дослідженням інвентарної справи на
багатоквартирний житловий будинок
АДРЕСА_1, встановлено відсутність даних
про його реєстрацію у якості
гуртожитка або прийняття
адміністрацією ВАТ «Макіївський
металургійний комбінат» рішення про
використання цього багатоквартирного
житлового будинку в якості гуртожитка.

З тексту рішення виконавчого комітету
Макіївської міської ради № 4 від 09
січня 2013 року убачається, що в
комунальну власність територіальної
громади міста Макіївки передано
житловий будинок площею 2790, 6 кв.м.,
вартістю 562619 грн., розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що будинок АДРЕСА_1 в
установленому законом порядку не набув
статусу гуртожитку, а тому визнає, що
він є житловим будинком.

Рішенням виконавчого комітету
Макіївської міської ради № 4 від 09
січня 2013 року вищеназваний житловий
будинок на праві господарського
відання закріплений за комунальним
підприємством «Житловик -3». Вказане
комунальне підприємство надає послуги
з управління та утримання будинку та
прибудинкової території.

Користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду у відповідності до
положень частин 1 і 2 статті 61 ЖК
Української РСР здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення. Договір найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду
укладається в письмовій формі на
підставі ордера на жиле приміщення
між наймодавцем -
житлово-експлуатаційною організацією
(а в разі її відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Предметом договору найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду є окрема
квартира або інше ізольоване жиле
приміщення, що складається з однієї чи
кількох кімнат, а також одноквартирний
жилий будинок (ст. 63 ЖК).

01 березня 2013 року ОСОБА_1 на підставі
ордеру № 720 від 05 жовтня 2010 року уклала
з комунальним підприємством
«Житловик-3» договір найму житла за
адресою: АДРЕСА_1

Пленум Верховного Суду України в
пункті 5 постанови від 12 квітня 1985 року
№ 2 «Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України», роз'яснив,
що суд при розгляді спорів, що не
урегульовані житловим законодавством,
застосовує норми цивільного
законодавства.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначені умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

За приписами статті 204 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Сторони визнали наявність між ними
договірних правовідносин з найму житла
та не заявляли про недійсність
вказаного правочину.

Відповідно до даних технічної
інвентаризації, проведеної
товариством з обмеженою
відповідальністю «Міське БТІ» спірна
квартира розташована на 2 поверсі 4
поверхового будинку, складається з
двох кімнат житловою площею 26,20 кв.м.,
висота приміщень 3.10 м. В будинку є
водопостачання, газ,
електроосвітлення, каналізація,
центральне опалення.

З урахуванням викладеного, займане
ОСОБА_1 житлове приміщення є
ізольованим, за розміром не менш від
встановленого для надання одній особі.

Позивачка за час проживання у
вищевказаній квартирі відремонтувала
її, систематично і в повному обсязі
сплачує послуги житлово-комунальних
підприємств з її утримання, не має
заборгованості по комунальним
платежам, що підтверджується наданими
копіями квитанцій.

Власники житлового будинку - відкрите
акціонерне товариство «Макіївський
металургійний комбінат» та
територіальна громада міста Макіївки в
особі Макіївської міської ради не
оспорювали факт правомірності
вселення позивачки, не ініціювали у
встановленому законом порядку питання
про незаконність її проживання в
спірній квартирі та виселення
останньої.

Проаналізувавши встановлені судом
фактичні обставини по справі, оцінивши
надані сторонами відповідно до правил
статті 60 ЦПК України докази в їх
сукупності та взаємозв'язку, суд,
виходячи із встановлених в статтях 8 і
47 Конституції України принципів
верховенства права і непорушності
права на житло, дійшов висновку, що
ОСОБА_1 з 05 жовтня 2010 року і до
теперішнього часу на законних
підставах, що випливає з ордеру та
договору найму жилого приміщення,
вселилась і проживає у спірній
квартирі АДРЕСА_1 недійсність яких
прямо законом не встановлена та не
оспорюється власником житла, а тому
позовні вимоги щодо визнання за нею
права користування вказаним житловим
приміщенням є обґрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 10, 11, 60, 88, 174, 212, 213, 214, 215,
Цивільного процесуального кодексу
України, статтями 9, 61, 63, 129 Житлового
кодексу Української РСР, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Макіївської міської
ради, третя особа: комунальне
підприємство «Житловик-3», про визнання
права користування житловим
приміщенням та задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд
м. Макіївки протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Ситенко А.І.