Справа №1817/3108/12 Головуючий у суді у 1
інстанції - Куц В.І.Номер провадження
22-ц/788/535/14 Суддя-доповідач - Білецький О.
УХВАЛА

25 березня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Білецького О. М.,

суддів - Семеній Л. І., Бойка В. Б.,

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від свого імені
та в інтересах неповнолітнього сина
ОСОБА_3

на ухвалу Сумського районного суду
Сумської області від 03 лютого 2014 року

у справі за поданням державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції, заінтересовані
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про
визначення частки боржника ОСОБА_7 у
праві власності на квартиру,

в с т
а н о в и л а :

Ухвалою Сумського районного суду
Сумської області від 03 лютого 2014 року
подання державного виконавця
задоволено, визначено частку боржника
ОСОБА_7 у праві власності, а саме: що
йому на праві власності належить 1/4
частина квартирі АДРЕСА_1, яка
зареєстрована на праві спільної
сумісної власності за ОСОБА_7, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1

В апеляційній скарзі заявники,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, невідповідність висновків
суду фактичним обставинам, порушення
норм матеріального та процесуального
права, просять цю ухвалу суду скасувати
та постановити нову ухвалу про відмову
у задоволенні подання державного
виконавця.

Вказують, що квартира перебуває у їх та
ОСОБА_7 спільній сумісній власності,
однак вони до участі у справі залучені
не були чим порушені їх права
власників. Зазначають, що одним із цих
співвласників є неповнолітній ОСОБА_3,
а тому розгляд справи повинен був
проводитися з участю представника
Служби у справах дітей. Крім того, про
розгляд подання не повідомлялися
наймачі спірної квартири ОСОБА_8 з
малолітньою дочкою, чим порушені
житлові права цих осіб.

Заявники повідомлені належним чином,
однак про причини неявки не сповістили.

Заслухавши заперечення державного
виконавця та стягувача ОСОБА_4,
дослідивши матеріали та перевіривши
ухвалу суду в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, вироком
Сумського районного суду Сумської
області від 11 жовтня 2011 року ОСОБА_7
засуджений за ст.286 ч.2 КК України до 6
років позбавлення волі з позбавленням
права керувати транспортними засобами
на 3 роки та з нього стягнуто на користь
потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4,
моральну шкоду по 80000 грн. кожному
(а.с.29-30, 106-107).

На виконанні ВДВС Сумського МУЮ
знаходиться зведене виконавче
провадження №35627746 про стягнення 240000
грн. з ОСОБА_7 на користь трьох з цих
осіб.

Держвиконавцем встановлено, що на
підставі виданого Сумським
міськвиконкомом свідоцтва від 03
листопада 1997 року, співвласниками
квартири АДРЕСА_1 є: боржник ОСОБА_7,
його батьки ОСОБА_2, ОСОБА_1 та
неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.40).

Інше майно боржника державним
виконавцем не виявлене.

Згідно з довідкою КП «Сумижитло» СМР
від 11 лютого 2014 року №343 у квартирі за
вказаною адресою зареєстровані:
ОСОБА_2, його дружина - ОСОБА_1, їх син -
ОСОБА_3, а також піднаймачі - ОСОБА_8,
малолітня ОСОБА_9 (а.с.58).

За таких правильно і з достатньою
повнотою встановлених обставин
місцевий суд обґрунтовано виходив з
того, що боржник ОСОБА_7 не виконує
вирок суду в частині відшкодування
моральної шкоди, він не має іншого
майна чи коштів на які може бути
звернуто стягнення, крім квартири, яка
перебуває у його та членів сім'ї
спільній сумісній власності, а тому суд
на законних передбачених ч.1 ст.379 ЦПК
України і ч.6 ст.52 Закону України «Про
виконавче провадження» підставах
задовольнив подання державного
виконавця, визначивши відповідно до ч.2
ст.370 ЦК України частку майна даного
боржника у цьому нерухомому майні,
виходячи із засад рівності часток
співвласників.

Доводи апеляційної скарги таких
висновків суду не спростовують.

Будь-яких даних щодо іншого розміру
часток співвласниками не надано, тому
неповідомлення їх місцевим судом про
розгляд подання не призвело до
порушення майнових прав цих заявників,
що в силу ч.3 ст.309 ЦПК України не може
бути підставою для зміни чи скасування
правильного по суті та законного
рішення.

Згідно з ч.3 ст.17 Закону України «Про
охорону дитинства» дозволи органів
опіки і піклування необхідні при
вчиненні батьками лише договорів, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та/або державній реєстрації щодо
належних дитині майнових та житлових
прав, а оскільки такі права їх
неповнолітнього сина не відчужувались,
а також не вирішувались судом питання
житлових прав наймачів, не вбачається
достатніх підстав для залучення до
справи цього органу.

Таким чином, ухвала суду першої
інстанції є законною і обґрунтованою, а
тому підстав для її скасування чи зміни
не вбачається.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312.
ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х
в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 від
свого імені та в інтересах
неповнолітнього сина ОСОБА_3 відхилити,
а ухвалу Сумського районного суду
Сумської області від 03 лютого 2014 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -