АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/2547/14 Справа: №
Головуючий 1 інстанції: Ященко С.О.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Швецової Л.А.,

Даниленка В.М.,

при секретарі - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 20 лютого 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ
майна подружжя; за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
компенсації вартості ? частини
автомобіля,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вказаним позовом, в
обґрунтування якого зазначав, що 12
серпня 2011 року між ним та ОСОБА_3 було
зареєстровано шлюб, під час якого на
їх спільні кошти сторони придбали
квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль Nissan Juke,
державний номер НОМЕР_1. Право
власності на квартиру зареєстровано за
відповідачем відповідно до договору
купівлі-продажу від 24 листопада 2011
року, право власності на автомобіль
також зареєстровано за відповідачем. 03
вересня 2013 року шлюб між сторонами
розірвано, у зв'язку із чим ОСОБА_4, з
урахування уточнених позовних вимог,
просив визнати за ним право власності
на ? частину вказаної квартири та на ?
частини зазначеного автомобіля.

У суді першої інстанції ОСОБА_3 визнала
позовні вимоги в частині визнання за
позивачем права власності на ? частину
спірної квартири.

ОСОБА_3 подано зустрічний позов, в
якому вона, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просила стягнути з
ОСОБА_4 суму у розмірі 92310,09 грн., як
компенсацію вартості ? частки
автомобіля Nissan Juke, державний номер
НОМЕР_1, що належить сторонам на праві
спільної сумісної власності; припинити
право у спільній сумісній власності
ОСОБА_3 на автомобіль у зв'язку з
отриманням нею компенсації, визнавши в
цілому право власності на автомобіль
за ОСОБА_4

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 20 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.
Визнано за ним право власності на ?
частки квартири АДРЕСА_1 та визнано за
ним право власності на ? частки
автомобіля Nissan Juke, державний номер
НОМЕР_1. Зустрічний позов ОСОБА_3
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який
діє в інтересах ОСОБА_3, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив рішення в частині
відмови в задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 про стягнення компенсації
вартості ? частини автомобіля
скасувати та постановити нове рішення,
яким зустрічний позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи, судова колегія
дійшла наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог , заявлених у суді
першої інстанції.

Оскільки апелянт оскаржує рішення
лише в частині стягнення компенсації
вартості ? частини автомобіля , то
судова колегія розглядає справу лише в
цієї частині.

З матеріалів справи вбачається , що 12
серпня 2011 року між сторонами по справі
зареєстровано шлюб, під час якого на
їх спільні кошти сторони придбали
автомобіль Nissan Juke, державний номер
НОМЕР_1. Право власності на автомобіль
зареєстровано за відповідачем. 03
вересня 2013 року шлюб між сторонами
розірвано.

Оскільки вищевказаний автомобіль було
придбано під час шлюбу , то у
відповідності до ч.1 ст. 60 СК України
останній є спільною сумісною власністю
подружжя. А відповідно до ч.1 ст. 70 СК
України частки майна дружини та
чоловіка є рівними .

Згідно до ч.1 ст. 68 СК України розірвання
шлюбу не припиняє права спільної
сумісної власності на майно , набуте за
час шлюбу.

Відповідно до п.25 Постанови №11 Пленуму
Верховного суду України « Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб ,
розірвання шлюбу , визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21 грудня 2007 року
вирішуючи питання про поділ майна , що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя , зокрема
неподільної речі , суди мають
застосовувати положення частин
четвертої , п'ятої статті 71 СК України
щодо обов'язкової згоди одного з
подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду.

За відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав , передбачених статтею 365 ЦК , за
умови звернення подружжя (одного з них )
до суду з таким позовом ( стаття 11 ЦК )
та попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив
таких дій , а неподільні речі не можуть
бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток , суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

Оскільки позивачем за основним
позовом не надано згоди на стягнення з
нього грошової компенсації , сума
компенсації не внесена на депозитний
рахунок суду , то суд першої інстанції
обґрунтовано визнав за позивачем
право власності на ? частину спірного
автомобіля, залишивши його в спільній
частковій власності та відмовив у
задоволенні зустрічного позову в
частині стягнення компенсації
вартості ? частини спірного автомобіля
.

Посилання апелянта на те , що суд
безпідставно застосував до даних
правовідносин ст. 365 ЦК України ,
оскільки сторони вже не перебувають у
шлюбі , а тому до цих правовідносин
необхідно застосовувати ст. 364 ЦК
України - виділ частки із майна , що є у
спільній частковій власності є
безпідставним.

Відповідно до ч.1 ст. 68 СК України
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно ,
набуте за час шлюбу.

На підставі наведеного , судова колегія
вважає за необхідне апеляційну скаргу
відхилити , рішення суду першої
інстанції залишити без змін .

Керуючись ст.ст.297, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 20 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення ,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти діб з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -