Справа № 0124/6159/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року Ялтинський міський
суд Автономної Республіки Крим у
складі: головуючого судді Цалко А.А.,
при секретарі Сьомченко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ялті скаргу
Орендного підприємства
«Кримтеплокомуненерго» в особі
Ялтинської філії орендного
підприємства «Кримтеплокомуненерго»
на дії державного виконавця та
скасування постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Орендне підприємство
«Кримтеплокомуненерго» в особі
Ялтинської філії Орендного
підприємства «Кримтеплокомуненерго»
звернулося до суду зі скаргою в якій
просить суд визнати протиправними дії
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Ялтинського міського управління
юстиції АР Крим Литвинової А.П. щодо
відмови у прийняті до виконання
виконавчого документу та відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання судового наказу № 2н/0124/806/2012,
виданого 29 жовтня 2012 року Ялтинським
міським судом АР Крим про стягнення з
ОСОБА_3 на користь Орендне підприємство
«Кримтеплокомуненерго» в особі
Ялтинської філії Орендного
підприємства «Кримтеплокомуненерго»
заборгованності за споживання
теплової енергії в сумі 5237 грн. 46 коп. та
судового збору в сумі 107 грн. 30 коп. та
скасувати постанову від 06 грудня 2013
року про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документа).

Вимоги мотивовані тим, що дії
державного виконавця щодо прийняття
оскаржуваної постанови та сама
оскаржувана постанова протиправні,
оскільки посилання останнього на те, що
виконавчий документ не відповідає
вимогам ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» не спроможні, а
судовий наказ містить усі необхідні
реквізити.

Представник заявника Орендного
підприємства «Кримтеплокомуненерго» в
особі Ялтинської філії Орендного
підприємства «Кримтеплокомуненерго» у
судове засідання не з'явилася, про час і
місце судового засідання повідомлена
належним чином, надала суду письмову
заяву про розгляд даної скарги у
відсутність представника.

Представник заінтересованої особи
Відділу державної виконавчої служби
Ялтинського міського управління
юстиції - державний виконавець у
судове засідання не з'явилася, про час і
місце судового засідання повідомлена
належним чином, надала суду заяву про
розгляд справи за відсутності
представника, у задоволені скарги
просить відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явилася, про час і місце
судового засідання повідомлялася
належним чином, причин своєї неявки
суду не надала.

За таких обставин суд, вважає, що дану
скаргу можливо розглянути за
відсутності сторін, без фіксування
судового засідання технічними
засобами відповідно до положень ч.2 ст.
197 ЦПК України.

Дослідивши скаргу, матеріали цивільної
справи, суд вважає, що скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 55 Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження до суду рішень, дій чи
бездіяльності органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб.

Відповідно до положень ст. 383
Цивільного процесуального кодексу
України, - учасники виконавчого
провадження та особи, які залучаються
до проведення виконавчих дій, мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Судом, встановлено, що 30 липня 2012 року
Ялтинським міським судом АР Крим за
заявою Орендного підприємства
«Кримтеплокомуненерго» в особі
Ялтинської філії орендного
підприємства «Кримтеплокомуненерго»
був виданий судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_3 на користь
Орендного підприємства
«Кримтеплокомуненерго» в особі
Ялтинської філії орендного
підприємства «Кримтеплокомуненерго»
заборгованості за теплоенергію (по
квартирі АДРЕСА_1) за період з 2007 року по
2012 рік у розмірі 5237 (п'ять тисяч двісті
тридцять сім) гривень 46 копійок та
судові витрати по справі у розмірі 107
(сто сім) гривень 30 копійок (а.с.15).

29 жовтня 2012 року представник Орендного
підприємства «Кримтеплокомуненерго» в
особі Ялтинської філії орендного
підприємства «Кримтеплокомуненерго»
отримав судовий наказ для передачі
виконавчого документу для примусового
виконання (а.с.18).

Постановою головного державного
виконавця відділу держаної виконавчої
служби Ялтинського міського
управління юстиції Литвинової А.П. від
06 грудня 2013 року було відмовлено в
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
судового наказу № 2н/0124/806/2012, у зв'язку з
відсутністю у виконавчому документі
індивідуального ідентифікаційного
номеру боржника.

Згідно із ч. 2 ст. 103 ЦПК України, -
судовий наказ має відповідати вимогам
до виконавчого документа, встановленим
Законом України «Про виконавче
провадження» та обов'язково містити
положення про дату видачі судового
наказу стягувачу, дату набрання
судовим наказом законної сили та строк
пред'явлення судового наказу до
виконання. Зазначені відомості
вносяться до судового наказу у день
його видачі стягувачу для пред'явлення
до виконання.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», - у
виконавчому документі зазначаються,
зокрема ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження», -
державний виконавець з метою захисту
інтересів стягувача може самостійно
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну. Тобто, у разі не
зазначення індивідуального
ідентифікаційного номеру
(реєстраційного номеру облікової
картки платника податків) у рішенні
суду, судовому наказі, згідно із п. 3 ч. 3
ст. 11 цього Закону, державний
виконавець може самостійно звернутися
до відповідного державного органу
державної податкової служби із запитом
про витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника.

Порядком надання інформації Державною
податковою службою України на запити
органів державної виконавчої служби,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України, Міністерства юстиції
України від 23.12.2011 № 1701/357/5 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.12.2011 за № 1528/20266,
затверджено Протокол № 1 про обмін
інформацією, терміни, структуру, формат
файлів запитів та відповідей.

Разом з тим, відмовляючи у відкритті
виконавчого провадження, державний
виконавець не звернув уваги на
визначену ЦПК України судову процедуру
розгляду заяв про видачу судового
наказу. Так, згідно ч. 2 ст. 102 ЦПК України
суддя видає судовий наказ без
проведення судового засідання і
виклику стягувача і боржника. Отже, у
виданому судовому наказі
заперечуються відомості, передбачені
ст. 103 ЦПК України. Крім того, згідно зі
ст. 32 Конституції України, ст. 302 ЦК
України ніхто без згоди особи не може
збирати та поширювати конфіденційну
інформацію про неї чи її персональні
дані.

Таким чином, як державний виконавець,
не звернув уваги на те, що в суду чи у
заявника відсутні можливості без згоди
боржника, який не викликався до суду,
отримати дані, про які в своїй
постанові зазначив державний
виконавець.

Посилання на положення ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»,
як на підставу для відмови у відкритті
виконавчого провадження у зв'язку з
невідповідністю виконавчого документа
вимогам ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» не можна
визнати обґрунтованим, і таке
посилання є формальним, оскільки
судовий наказ містить основні його
реквізити, передбачені ч. 2 ст. 103 ЦПК
України, дату видачі судового наказу
стягувачу, дату набрання судовим
наказом законної сили та строк
пред'явлення судового наказу до
виконання, судовий наказ підписаний
суддею, скріплений гербовою печаткою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження», -
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Отже, виходячи з наведеного, суд
приходить до висновку, що скарга
заявника обґрунтована, а тому підлягає
задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 102, 103, 209, 210, 219, 302, 389, 383 ЦПК України,
ч. 2 ст. 19, 32, 55 Конституції України, ст. 302
ЦК України, ст. 16, п. 63.12 ст. 63, п. 74.2 ст. 74
Закону України від 02 жовтня 1992 року №
2657-XII "Про інформацію", ст. 1, п. 3 ч. 3 ст. 11,
18, 25, 26 Закону України "Про виконавче
провадження", Порядком надання
інформації Державною податковою
службою України на запити органів
державної виконавчої служби,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України, Міністерства юстиції
України від 23.12.2011 № 1701/357/5 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.12.2011 за № 1528/20266,
затверджено Протокол № 1 про обмін
інформацією, терміни, структуру, формат
файлів запитів та відповідей, п. 5
Наказу Державної судової
адміністрації України № 30/44 від 26
лютого 2013 року, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу Орендного підприємства
«Кримтеплокомуненерго» в особі
Ялтинської філії Орендного
підприємства «Кримтеплокомуненерго» -
задовольнити.

Визнати протиправними дії головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ялтинського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
Литвинової А.П. щодо відмову у прийняті
до виконання виконавчого документу та
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання судового наказу
№ 2н/0124/806/2012, виданого 29 жовтня 2012 року
Ялтинським міським судом АР Крим про
стягнення з ОСОБА_3 на користь
Орендного підприємства
«Кримтеплокомуненерго» в особі
Ялтинської філії Орендного
підприємства «Кримтеплокомуненерго»
заборгованості за теплоенергію в сумі
5237 (п'ять тисяч двісті тридцять сім)
гривень 46 копійок.

Скасувати постанову головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ялтинського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим
Литвинової А.П. від 06 грудня 2013 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) з
примусового виконання судового наказу
№ 2н/0124/806/2012, виданого 29 жовтня 2012 року
Ялтинським міським судом АР Крим про
стягнення з ОСОБА_3 на користь
Орендного підприємства
«Кримтеплокомуненерго» в особі
Ялтинської філії Орендного
підприємства «Кримтеплокомуненерго»
заборгованості за теплоенергію в сумі
5237 (п'ять тисяч двісті тридцять сім)
гривень 46 копійок.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіці Крим через
Ялтинський міський суд в порядку та
строки, передбачені ст. ст. 294-296
Цивільного процесуального кодексу
України.

СУДДЯ: