Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №274/7271/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого
Снітка С.О.

суддів
Худякова А.М.,

Кочетова Л.Г.

секретаря Черкес
Т.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Бердичівського міськрайонного суду
Житомирської області від 20 лютого 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним рішенням позов
задоволено частково, постановлено
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів у сумі 450 грн., та 229,40 грн.
судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про повне задоволення вимог т. я.
вважає його необ'єктивним, винесеним із
грубим порушенням матеріального права.
Суд застосував позовну давність в один
рік яка сімейним законодавством не
передбачена. Коментує законодавство та
вважає, що пеня за період з липня 2010р. по
квітень 2013р. складає 41189 грн..

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду у межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги
виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Із матеріалів справи видно, що заочним
рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 16 червня 2013 року із
відповідача на користь позивачки на
утримання сина були стягнуті аліменти
у сумі 300 грн. щомісячно, починаючи з
13.07.2010р. до повноліття дитини.

За період з жовтня 2012р. по квітень 2013р.
виникла заборгованість по аліментах у
сумі 1700 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2 суд виходив із того, що до вимог
про стягнення неустойки пені ст. 258 ЦК
України встановлена позовна давність в
1 рік, а тому пеня підлягає стягненню за
період з грудня 2012р. по грудень 2013 року.

Проте з висновком суду колегія суддів
погодитись не може, оскільки Сімейний
кодекс, зокрема ст.20, не передбачає
поширення позовної давності на вимогу
про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів. Тому
рішення суду необхідно змінити
збільшивши суму пені на 270 грн. (жовтень,
листопад, грудень 2012р.).

Заборгованість по аліментах виникла з
жовтня 2012р. по квітень 2013р. ( а.с.13,14)., а
не з липня 2010р., як зазначає у скарзі
позивачка, тому її розрахунок пені,
починаючи з липня 2010 року, не може
братися до уваги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області від 20 лютого
2014 року змінити.

Збільшити суму неустойки (пені), що
підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 до 720 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та протягом
двадцяти днів з цього моменту може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: