АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №678/54/13-ц
Провадження №22-ц/792/705/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі :
головуючої - судді Талалай О.І.

суддів: П'єнти
І.В., Корніюк А.П.

з участю секретаря:
Сацюк Г.О.

апелянта: ОСОБА_1
і її представника: ОСОБА_2
скаржника: ОСОБА_3 і її
представника: ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Летичівського
районного суду від 06 лютого 2014 року у
справі за заявою ОСОБА_3 про скасування
постанови про передачу майна стягувачу
в рахунок погашення боргу.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3, звернулася до суду із заявою
про скасування постанови від 26 липня 2013
року про передачу майна стягувачу в
рахунок погашення боргу. В
обґрунтування вимог вказувала, що
постанова державного виконавця
відділу ДВС Летичівського районного
управління юстиції про передачу ОСОБА_1
у рахунок погашення боргу 1/5 частини
житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 винесена з
порушенням вимог Закону України «Про
виконавче провадження». Зазначене
будинковолодіння є її єдиним житлом.
Відповідачці безкоштовно передані
надвірні будівлі, оскільки була
проведена оцінка лише 1/5 частини
будинку площею 11,5 кв. м і не враховано
правовий статус земельної ділянки, на
якій розташована частина
будинковолодіння. Під час проведення
оцінки майна не враховано його
фактичний стан.

Ухвалою Летичівського районного суду
від 06 лютого 2014 року поновлено ОСОБА_3
строк для оскарження постанови.
Скасовано постанову державного
виконавця відділу ДВС Летичівського
районного управління юстиції від 26
липня 2013 року про передачу стягувачу в
рахунок погашення боргу майна - 1/5
частини житлового будинку по АДРЕСА_1 з
надвірними будівлями.

ОСОБА_1, не погоджуючись з ухвалою суду
першої інстанції, в апеляційній скарзі
просить її скасувати і постановити
нову ухвалу про відмову у задоволенні
заяви ОСОБА_3 Посилається на порушення
норм процесуального права і
неправильне застосуванням норм
матеріального права. За відсутності
поважних причин безпідставним є
поновлення пропущеного строку для
оскарження постанови. Не відповідає
вимогам закону прийняття судом заяви
ОСОБА_3 про уточнення вимог. В порушення
вимог ЦПК України після закінчення
судового розгляду була проголошена
лише вступна та резолютивна частина
ухвали. Висновки суду про незаконність
постанови не ґрунтуються на положеннях
чинного законодавства.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 і
її представник апеляційну скаргу
підтримали. ОСОБА_3 і її представник
визнали апеляцію не обґрунтованою у
повному обсязі. Представник відділу
ДВС Летичівського районного
управління юстиції не з'явився, про
розгляд справи належним чином
повідомлений.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Згідно п. 1 ст. 312 ЦПК України
апеляційний суд, розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції, відхиляє
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що рішенням Летичівського
районного суду від 08 листопада 2011 року
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто
кошти у сумі 28431 грн. і 2322 грн. судових
витрат.

Рішення звернуто до виконання і
відповідно до постанови державного
виконавця відділу ДВС Летичівського
районного управління юстиції від 05
березня 2012 року відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-37, виданого Летичівським
районним судом 18 січня 2012 року, про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
31171 грн.

Згідно квитанцій про перерахунок
коштів у період 2012-2013 років боржник
сплатила стягувану 2400 грн.

07 травня 2012 року державним виконавцем
винесена постанова про накладення
арешту на нерухоме майно боржника - 1/5
частину будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до акту опису й арешту від 20
серпня 2012 року державним виконавцем
проведено опис майна, що належить
ОСОБА_3, а саме 1/5 частини житлового
будинку з надвірними будівлями, що
належить до цієї частини будинку.

На підставі постанови про призначення
експерта від 21 серпня 2012 року на
оцінку передано 1/5 частину будинку та
земельну ділянку площею 0,07 га по
АДРЕСА_1.

Згідно звіту оцінювача № 178/12 загальна
вартість будинковолодіння в складі -
житловий будинок АДРЕСА_1 складає 337537
грн., відповідно вартість частини
будинку загальною площею 11,5 кв. м
становить 32108 грн.

Із зазначеними результатами оцінки
майна ОСОБА_3 не погодилася і просила
провести рецензування, що
підтверджується її листом на ім'я
державного виконавця від 23 жовтня 2012
року.

Акт державного виконавця від 06 лютого
2013 року про відмову ОСОБА_3
оплатити витрати, пов'язані з
рецензуванням звіту, не містить
відмітки про ознайомлення її з цим
актом або відмову від ознайомлення.

Прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна боржника не відбулись у зв'язку з
відсутністю зареєстрованих покупців.

Постановою державного виконавця від 26
липня 2013 року в рахунок погашення боргу
передано стягувачеві ОСОБА_1 за
оцінкою, за якою майно передавалося на
реалізацію, 1/5 частину житлового
будинку по АДРЕСА_1 з надвірними
будівлями, що відносяться до цієї
частини, вартістю 32108 грн.

Наведене підтверджується
матеріалами справи.

Задовольняючи скаргу, суд виходив з
того, що державним виконавцем не
дотримано вимог закону щодо черговості
здійснення звернення стягнення на
кошти, майно боржника, не вжито усіх
можливих передбачених законом заходів
для встановлення джерел доходів
ОСОБА_3, наявності іншого майна, крім
нерухомого. У постановах про
накладення арешту на майно, про
призначення експерта, суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні, про передачу
майна стягувану в рахунок погашення
боргу державним виконавцем зазначено
різне майно (відповідно 1/5 частина
будинку, 1/5 частина будинку і земельна
ділянка площею 0,07 га, 1/5 частина
житлового будинку з надвірними
будівлями), що призвело до передачі
стягувачу 1/5 частини будинку з
надвірними будівлями вартістю 32108 грн.,
у той час, як згідно звіту це вартість
частини будинку площею 11,5 кв. м.

Висновки суду узгоджуються з
матеріалами справи і відповідають
вимогам закону.

Частиною 2 ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі Закон №
606-XIV) передбачено, що стягнення за
виконавчими документами звертається в
першу чергу на кошти боржника у
гривнях та іноземній валюті, інші
цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках
та інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах

у депозитарних установах.

Згідно ч. 7 ст. 52 Закону № 606-XIV у разі
якщо сума, що підлягає стягненню за
виконавчим провадженням, не перевищує
десяти розмірів мінімальної
заробітної плати, звернення стягнення
на єдине житло боржника та земельну
ділянку, на якій розташоване це житло,
не здійснюється. У такому разі
державний виконавець зобов'язаний
вжити всіх заходів для виконання
рішення за рахунок іншого майна
боржника.

Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 57 Закону №
606-XIV арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення.
Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій.

На підставі ч. 9 ст. 62 Закону № 606-XIV
майно передається стягувачу за
ціною, що дорівнює початковій
вартості майна, за якою воно
передавалося на реалізацію. Про
передачу майна стягувачу в рахунок
погашення боргу державний виконавець
виносить постанову, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. За фактом такої
передачі державний виконавець складає
акт. Постанова та акт є підставами
для подальшого оформлення стягувачем
права власності на це майно.

Згідно ч. 1 ст. 63 Закону № 606-XIV звернення
стягнення на будинок, квартиру,
земельну ділянку, інше нерухоме майно
фізичної особи проводиться у разі
відсутності в боржника достатніх
коштів чи рухомого майна. При цьому в
першу чергу звертається стягнення на
окрему від будинку земельну ділянку,
інше приміщення, що належать боржнику.
В останню чергу звертається стягнення
на житловий будинок чи квартиру, в
якому фактично проживає боржник.

За таких обставин суд обґрунтовано
скасував постанову державного
виконавця про передачу майна стягувачу
в рахунок погашення боргу від 26 липня
2013 року.

Доводи апеляційної скарги про
безпідставність поновлення
пропущеного строку оскарження
постанови не ґрунтуються на законі.

Згідно ч. 2 ст. 385 ЦПК України
пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлено
судом.

Визнавши поважними причини пропущення
ОСОБА_3 строку оскарження постанови
державного виконавця у зв'язку з
оскарженням її у порядку
адміністративного судочинства, суд
обґрунтовано поновив цей строк.

Проголошення судом вступної і
резолютивної частини ухвали
суперечить вимогам ч. 6 ст. 209 ЦПК
України, але це не призвело до
неправильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги не
містять посилання на докази, які б
впливали на законність ухвали і
спростовували висновки суду.

Ухвала суду першої інстанції
ґрунтується на повно, всебічно
досліджених матеріалах справи,
постановлена з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав у межах доводів апеляційної
скарги для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу Летичівського районного
суду від 06 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)
Судді: (підписи)

Вірно:

Головуючий:

__________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції:
Лазаренко А.В.
Провадження: № 22-ц/792/705/14

Доповідач: Талалай О.І.
Категорія: на
ухвалу