Справа № 182/1271/14-ц
Провадження № 2/0182/1792/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.03.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді
Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю
секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м.Нікополі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Нікопольської міської ради
Дніпропетровської області про
визнання права власності на нерухоме
майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
визнання права власності на самочинно
збудоване майно.

На підтвердження своїх
позовних вимог посилається на
наступне.

На підставі договору про
встановлення особистого строкового
сервітуту під тимчасовими спорудами
для провадження підприємницької
діяльності від 17.08.2012 року,
укладеного між ним та Нікопольською
міською радою, він користується
земельною ділянкою, площею 0,00975 га.,
розташованою по АДРЕСА_1 з цільовим
призначенням - для будівництва та
обслуговування будівель торгівлі,
терміном на 3 роки. На вказаній
земельній ділянці, відповідно до
цільового призначення земельної
ділянки, ним було збудовано магазин
промислових товарів, загальною площею
53,5 кв.м. Будівництво будівлі магазину
промислових товарів здійснено ним
господарчим способом з придбаних ним
власним коштом матеріалів. Згідно
листа управління містобудування та
архітектури № 28/01-08 від 14.01.2014 року,
фактичною адресою будівлі магазину є
адреса: АДРЕСА_1. Враховуючи значну
площу будівлі, для надійності
конструкції, стіни магазину було
збудовано з шлакоблоку на стрічковому
бетонному фундаменті, перегородки в
будівлі виконані з цегли. Будівля
магазину забезпечена водопостачанням
та каналізацією, електрикою,
опалюється автономно від
електроконвекторів. Оглянувши будівлю,
ФОП ОСОБА_2, який має відповідний
кваліфікаційний сертифікат, дійшов
висновку про те, що будівля магазину
промислових товарів по АДРЕСА_1 є
капітальною будівлею, має фундаменти
та не є мобільною, про що підготував
технічний висновок на відповідність
державним будівельним нормам магазину.
За цим висновком основні конструктивні
рішення будівлі відповідають
функціональному призначенню вибраного
об'ємно-планувального рішення та
враховують природно - кліматичні і
інженерно - геологічні умови; будівля
магазину промислових товарів
відповідає вимогам ДБН В.2.2-23:2009
„Будівлі і споруди. Підприємства
торгівлі". Збудована ним будівля
відповідає будівельним нормам та є
капітальною будівлею, при будівництві
магазину ним не порушено меж та
цільового призначення земельної
ділянки, що надана йому в користування
за договором про встановлення
особистого строкового сервітуту, але
будівництво було здійснене без
реєстрації декларації напочаток
будівельних робіт у інспекції ДАБН,
тобто здійснено самочинно. Тому в нього
виникла необхідність у визнанні права
власності на будівлю магазину у
судовому порядку для подальшого
введення об'єкту в експлуатацію.
Означене самочинне будівництво
будівлі магазину здійснене у
відповідності до вимог будівельних
норм та правил на земельній ділянці,
право користування якої
підтверджується договором про
встановлення особистого строкового
сервітуту з цільовим призначенням - для
будівництва та обслуговування
будівель торгівлі та не зачіпає
інтересів інших осіб. Згідно п.10
„Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів",
затвердженого Постановою КМУ № 461 від
13.04.2013 року, у разі коли на самочинно
збудоване нерухоме майно визнано право
власності за рішенням суду, воно
приймається в експлуатацію згідно з
цим Порядком. Тому змушений звернутись
до суду з цим позовом.

В судове засідання
позивач не прибув, надав до суду заяву
про розгляд справи у його відсутність,
позовну заяву підтримав, просив суд
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача
в судове засідання не прибув, надав
заяву про розгляд справи у свою
відсутність, проти задоволення
позовних вимог не заперечував.

Вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог з наступних підстав.

Частиною 1 ст.331 ЦК
України встановлено, що право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею.
Особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі.

Частиною 2 ст.331 ЦК
України встановлено, що право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення
майна).

У відповідності до ч.5
ст.376 ЦК України, на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд
може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно
збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Згідно зі ст.328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Як встановлено в
судовому засіданні, на підставі
договору про встановлення особистого
строкового сервітуту під тимчасовими
спорудами для провадження
підприємницької діяльності від 17.08.2012
року, укладеного між позивачем та
Нікопольською міською радою, позивач
користується земельною ділянкою,
площею 0,00975 га., розташованою по АДРЕСА_1
з цільовим призначенням - для
будівництва та обслуговування
будівель торгівлі, терміном на 3 роки
(а.с.4-6). На вказаній земельній ділянці,
відповідно до цільового призначення
земельної ділянки, позивачем було
збудовано магазин промислових товарів,
загальною площею 53,5 кв.м. Будівництво
будівлі магазину промислових товарів
здійснено позивачем господарчим
способом з придбаних ним власним
коштом матеріалів. Згідно листа
управління містобудування та
архітектури № 28/01-08 від 14.01.2014 року,
фактичною адресою будівлі магазину є
адреса: АДРЕСА_1 (а.с.7). Стіни магазину
було збудовано з шлакоблоку на
стрічковому бетонному фундаменті,
перегородки в будівлі виконані з цегли.
Будівля магазину забезпечена
водопостачанням та каналізацією,
електрикою, опалюється автономно від
електроконвекторів. ФОП ОСОБА_2 дійшов
висновку про те, що будівля магазину
промислових товарів по АДРЕСА_1 є
капітальною будівлею, має фундаменти
та не є мобільною, про що підготував
технічний висновок на відповідність
державним будівельним нормам магазину.
За цим висновком основні конструктивні
рішення будівлі відповідають
функціональному призначенню вибраного
об'ємно-планувального рішення та
враховують природно - кліматичні і
інженерно - геологічні умови; будівля
магазину промислових товарів
відповідає вимогам ДБН В.2.2-23:2009
„Будівлі і споруди. Підприємства
торгівлі" (а.с.8-26). Збудована позивачем
будівля відповідає будівельним нормам
та є капітальною будівлею, при
будівництві магазину позивачем не було
порушено меж та цільового призначення
земельної ділянки, що надана позивачу в
користування за договором про
встановлення особистого строкового
сервітуту, але будівництво було
здійснене без реєстрації декларації
напочаток будівельних робіт у
інспекції ДАБН, тобто здійснено
самочинно. Однак, означене самочинне
будівництво будівлі магазину
здійснене у відповідності до вимог
будівельних норм та правил на
земельній ділянці, право користування
якої підтверджується договором про
встановлення особистого строкового
сервітуту з цільовим призначенням - для
будівництва та обслуговування
будівель торгівлі та не зачіпає
інтересів інших осіб.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає за можливе позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.3-10, 30, 57-60,
208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на будівлю магазину
промислових товарів, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 53,5
кв.м., для подальшого введення об'єкту в
експлуатацію.

Рішення суду першої
інстанції можна оскаржити до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
проголошення або отримання рішення
через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал