РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18119/13-ц

пр. № 2/759/824/14

17 березня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарях Кузнець Л.І.,
Прохоренко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
усунення перешкод у праві вільного
користування житловим приміщенням,
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав вільного користування
житловим приміщенням, визнання права
вільного користування житловим
приміщенням,

в с т а
н о в и в:

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яким просить
наступне.

Усунути перешкоди з боку ОСОБА_2, ОСОБА_3
в праві вільного користування нею
житловим приміщенням за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання:
АДРЕСА_1, що виражається у вільному її
доступі у будь-який час до житла та
разом (рівно як) з членами її сім'ї, а
саме цивільним чоловіком ОСОБА_4, з яким
вони ведуть спільне господарство та
проживають єдиною сім'єю, у вільному
користуванні нею житлом та разом (рівно
як) з членами її сім'ї, а саме цивільним
чоловіком ОСОБА_4, з яким вони ведуть
спільне господарство та проживають
єдиною сім'єю, у користуванні ванною
кімнатою, туалетом та кухнею у
квартирі.

Відновити становище, яке існувало до
порушення її права вільного
користування житловим приміщенням за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання:
АДРЕСА_1 (рівно як і заміни замків
вхідної двері, з наданням по одному
комплекту ключів їй та відповідачам).

Визнати ОСОБА_4 як члена її сім'ї, який
постійно проживає разом з ним і веде з
ним спільне господарство.

При цьому, посилається на те, що вона з
11.09.1980 р. фактично проживає в квартирі
АДРЕСА_1. Окрім неї в квартирі мешкає її
цивільний чоловік ОСОБА_4 та
відповідачі, якими є її донька ОСОБА_2
та цивільний чоловік останньої ОСОБА_3,
а також їх дитина ОСОБА_7, інші особи, що
зареєстровані в квартирі, в ній не
проживають. Вона з своїм чоловіком
1.11.2013 р. не змогли попасти до квартири,
бо замок в дверях квартири був
змінений, а їй було повідомлено, що її
більше не пустять жити до квартири.
Вона звернулась до органу міліції та
Святошинського РУ ГУ ДСНС і на її
виклик приїхали працівники вказаних
державних органів, зламали замки на
вхідних дверях квартири. Відповідачі
пояснили, що і далі будуть чинити
перешкоди у її користуванні квартирою
разом з ОСОБА_4 Таке траплялось і
раніше, а саме 4.09.2013 р., коли її виганяли
з квартири, побили, і після чого вона
зняла побої та подала заяву 17.10.2013 р. до
Святошинського РУ ГУ МВС України в м.
Києві. 7.11.2013 р. вона з ОСОБА_4 знову не
змогли попасти до квартири, бо замки в
дверях квартири були відповідачами
змінені й вона написала заяву до
Святошинського РУ ГУ МВС України в м.
Києві. Такими діями відповідачі
намагаються її та її цивільного
чоловіка ОСОБА_4 вижити з квартири з
метою зменшення претендентів на
приватизацію даної квартири, яка на
даний момент не приватизована. Вона має
намір офіційно одружитися зі своїм
цивільним чоловіком, з яким веде
спільне господарство та проживає
єдиною родиною довгий час. Право на
проживання у даній квартирі за нею
визначено рішенням Святошинського
райсуду м. Києва від 30.04.2010 р. по справі
№2-309-2010 (2-2583-1/09) та рішенням
апеляційного суду м. Києва від 25.08.2010 р.
по справі №22-9228, її вселення відбулось
по даним рішенням на підставі
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 31.12.2010 р. ВП №22461837.

Після відкриття провадження у справі в
ході розгляду справи позивач по справі
уточнила позовні вимоги, що стосується
зміни її прізвища з ОСОБА_1 та ОСОБА_1,
мотивуючи тим, що вийшла заміж за
ОСОБА_4 та змінила своєї прізвище, а
також уточнила позовні вимоги по
предмету спору та просить наступне.

Усунути перешкоди з боку ОСОБА_2, ОСОБА_3
в праві вільного користування нею
житловим приміщенням за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання:
АДРЕСА_1, що виражається: у вільному її
доступі у будь-який час до житла та
разом (рівно як) з членами її сім'ї, а
саме чоловіком ОСОБА_4, з яким вони
ведуть спільне господарство та
проживають єдиною сім'єю, а шлюб яких
зареєстровано у відповідному до
законодавства порядку; у вільному
користуванні нею житлом та разом (рівно
як) з членами її сім'ї, а саме цивільним
чоловіком ОСОБА_4, з яким вони ведуть
спільне господарство та проживають
єдиною сім'єю, а шлюб яких
зареєстровано у відповідному до
законодавства порядку; у користуванні
ванною кімнатою, туалетом та кухнею у
квартирі нею та разом (рівно як) з
членами її сім'ї, а саме чоловіком
ОСОБА_4, з яким вони ведуть спільне
господарство та проживають єдиною
сім'єю, а шлюб яких зареєстровано у
відповідному до законодавства порядку.

Відновити становище, яке існувало до
порушення її права вільного
користування житловим приміщенням за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання:
АДРЕСА_1, а саме через
надання/повернення відповідачами їй
одного комплекту ключів від вхідної
двері у житло, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1 (рівно як і заміни
замків вхідної двері, з наданням по
одному комплекту ключів їй та
відповідачам).

Визнати право вільного користування її
разом з її чоловіком ОСОБА_4, який
постійно проживає з нею і веде з ним
спільне господарство, а шлюб яких
зареєстровано у відповідному до
законодавства порядку-житловим
приміщенням за адресою у встановленому
законом порядку місцем її проживання:
АДРЕСА_1.

При цьому, уточнені позовні вимоги
мотивує тим, що між нею та ОСОБА_4 був
належним чином зареєстрований шлюб,
про що було складено відповідний
актовий запис №161, і вони бажають як
подружжя проживати в подальшому в
спірній квартирі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала,
пояснивши, що позовні вимоги є
безпідставними і такими, що не
ґрунтуються на вимогах норм чинного в
Україні законодавства, обставини
справи, описані у позові, є
спотвореними, факти неправдивими і не
підтверджені належними і допустимими
доказами. Позивач вільно користується
спірною квартирою, має доступ до всіх
приміщень квартири. Вона не хоче, щоб
ОСОБА_4 проживав квартирі, бо він є
сторонньою і випадковою для її сім'ї
особою, а також надання йому права
користування спірною квартирою
порушить її права та інтереси, права та
інтереси зареєстрованих неповнолітніх
дітей та інших членів їхньої родини.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав,
пояснивши, що він, будучи цивільним
чоловіком ОСОБА_2, її матері ОСОБА_1
ніяких перешкод у доступі до квартири
та користуванні квартирою не чинить, як
і не чинить цього проживаюча в квартирі
ОСОБА_2 Він вважає, що ОСОБА_4 не повинен
проживати квартирі, бо є громадянином
іншої держави, зареєстрований у м.
Санкт-Петербург Російської Федерації,
де має своє житло, і надання йому права
користування спірною квартирою
призведе до постійних непорозумінь та
сварок.

Третя особа ОСОБА_4 суду пояснив, що не
заперечує проти задоволення позову
ОСОБА_1, пояснивши, що позивач є його
дружиною, з якою він збирається спільно
проживати в АДРЕСА_1, бо іншого житла
він не має, а в м. Санкт-Петербург він не
може жити, бо розлучився з своєю
колишньою дружиною і остання проживає
у його житлі.

Притягнутий до участі в справі в якості
третьої особи ОСОБА_6, який також
представляє інтереси притягнутої до
участі в справі в якості третьої особи
ОСОБА_5, позов не визнав, пояснивши, що
його колишня дружина ОСОБА_1
безпідставно заявляє позовні вимоги,
бо вони не ґрунтуються на реальних
подіях, сварки та конфлікти вчиняє саме
вона, будучи у відчужених відносинах з
ним та їх спільною донькою ОСОБА_2
Проживання в спірній квартирі ОСОБА_4
призведе до погіршення відносин та
нових конфліктів, оскільки ОСОБА_4, як
сторонню особу, ніхто з членів сім'ї не
визнає і не бажає його проживання в
квартирі.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
відповідачів, третіх осіб,
представника третьої особи, з'ясувавши
обставини справи, заслухавши показання
свідків, дослідивши письмові докази по
справі, прийшов до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
слідуючих підстав.

Судом встановлено, що спірним жилим
приміщенням є двокімнатна квартира
АДРЕСА_1, жилою площею 31, 1 кв. м,
загальною площею 49, 8 кв. м. В квартирі
зареєстровані сторони по справі
ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_5,
ОСОБА_6, малолітні ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5. В квартирі
проживають ОСОБА_1, ОСОБА_2, малолітні
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_5, а також періодично
проживає ОСОБА_3 Шлюб між ОСОБА_1 і
ОСОБА_6 розірвано 7.03.1998 р. ОСОБА_1
зареєструвала 28.12.2013 р. шлюб з ОСОБА_4
Квартира належить до державного
житлового фонду. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
ОСОБА_3 відбуваються непорозуміння та
конфлікти з приводу доступу до
квартири і користування квартирою
(а.с.8-14, 35).

Згідно ст. 291 ЦК України фізична особа
має право на вільний вибір місця
проживання.

Згідно ст. 311 ЦК України фізична особа
не може бути виселена або іншим чином
примусово позбавлена житла.

В п.15 постанови №9 Пленуму Верховного
Суду України від 1 листопада 1996 р. „Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя" роз'яснено, що
при розгляді спорів про право
користування жилим приміщенням
необхідно брати до уваги, що ст.33
Конституції гарантує кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, свободу пересування
та вільний вибір місця проживання. Це
означає, що наявність чи відсутність
прописки самі по собі не можуть бути
підставою для визнання права
користування жилим приміщенням за
особою, яка там проживала чи вселилась
туди як член сім'ї наймача (власника)
приміщення, або ж для відмови їй у
цьому.

Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. До членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст. 65 ЖК України наймач вправі в
установленому законом порядку з
письмової згоди всіх проживаючих
спільно з ним членів сім'ї вселити в
жиле приміщення, що він займає, своє
подружжя, дітей, батьків, а також інших
осіб. Особи, які вселились в жиле
приміщення як члени сім'ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
сім'ї права користування жилим
приміщенням, якщо при вселенні між цими
особами, наймачем та членами його сім'ї,
які проживають з ним, не було іншої
угоди про порядок користування жилим
приміщенням.

Як вбачається з тексту позовних вимог,
пояснень позивача та відповідачів та
копій заяв ОСОБА_6 до органу міліції від
17.10.2013 р., 7.11.2013 р., висновків
Святошинського РУ ГУ МВС України в м.
Києві по заявам ОСОБА_6 від 20.11.2013 р.,
30.12.2013 р. 5.01.2014 р. відповідачі по справі
періодично не надавали позивачу по
справі вільний доступ до спірної
квартири, чинили перешкоди в
користуванні квартирою, а також ключів
від другого замка вхідних дверей
квартири (а.с.9-13, 27, 68, 71, 72).

Це підтверджується також рішенням
Святошинського райсуду м. Києва від
30.04.2010 р. яким постановлено вселити
позивача по справі в квартиру АДРЕСА_1,
що Відділом ДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві й було зроблено в примусовому
порядку, про що свідчить копія
постанови головного державного
виконавця Шемберко О.П. від 31.12.2010 р. про
закінчення виконавчого провадження
(а.с.14-17).

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в
спірній квартирі як член сім'ї наймача
квартири та за її згодою з 1980 р., і бажає
проживати в цій квартирі, що є її
правом. Відчужені взаємовідносини
позивача з відповідачами по справі не
позбавляють право ОСОБА_1 на входження
до квартири та проживання в ній та
користування приміщеннями цієї
квартири, й вона має всі законні
підстави усунення перешкод доступу до
квартири, в користуванні квартирою, з
правом отримати ключі від замка
вхідних дверей квартири.

В позасудовому порядку питання
усунення перешкод у користуванні
спірною квартирою ОСОБА_1 з
відповідачами по справі вирішити не
вдалось, і щоб на майбутнє упередити
наявність і виникнення будь-яких
перешкод в цьому питанні, то
зобов'язання відповідачів усунути
порушення в праві вільного
користування квартирою з передачею
ключів на користування квартирою, з
метою проживання в квартирі та
користування спірним жилим
приміщенням повинно відбутися в
судовому порядку, з урахуванням
вищенаведених норм закону.

Суд враховує при розгляді справи
показання свідків ОСОБА_9, сусідки
сторін по справі по будинку, де
знаходиться спірна квартира, ОСОБА_10,
товариша відповідачів по справі, з яких
вбачається, що між сторонами по справі
існують суперечності як в побутовому
плані, так і в особистих
взаємовідносинах, в квартирі по місцю
їх проживання, що є проявом їх
характерів. Особливо це стало
проявлятись з кінця 2013 р., коли ОСОБА_1
намагалась приходити в квартиру з
своїм цивільним чоловіком ОСОБА_4,
якого ніхто з мешканців квартири, крім
позивача по справі, не сприймає і не
хоче його присутності та проживання в
спірній квартирі.

Тому, суд критично відноситься до дій
відповідачів по справі щодо відмови у
наданні ОСОБА_1 доступу до квартири,
відмови у наданні ключів від замка
вхідних дверей квартири, користуванні
квартирою, й з врахуванням
вищевикладених аргументів позовні
вимоги ОСОБА_1, що стосуються її
особисто, підлягають задоволенню.

Суд при розгляді справи враховує
положення ст. 57 ЦПК України та діє в
даному випадку відповідно до вимог
ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Не підлягають задоволенню позовні
вимоги ОСОБА_1, що стосуються вільного
доступу до квартири та вільного
користування квартирою її чоловіка
ОСОБА_4

Сам по собі факт реєстрації шлюбу
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не може бути підставою
для вільного доступу останнього в
спірну квартиру та проживання в ній. Ні
наймач квартири ОСОБА_5, ні
зареєстровані в ній члени її сім'ї:
онука ОСОБА_2, син ОСОБА_6 не дають своєї
згоди на вільний доступ до квартири
чоловіка позивача по справі ОСОБА_4 ні в
усному порядку, ні в письмовому
порядку, що є їх правом. ОСОБА_4 ніколи
не був членом сім'ї наймача квартири
ОСОБА_5

Крім того, відмовляючи в задоволенні
позову, що стосується вільного доступу
до квартири та користування житлом
ОСОБА_4, суд враховує наступне.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. У випадках,
встановлених законом, до суду можуть
звертатися органи та особи, яким надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси.

Зі змісту вищевказаних заявлених вимог
випливає, що ОСОБА_1, звернулася з
позовом не тільки щодо захисту своїх
прав, а й, не маючи на те законних
процесуальних прав, в інтересах ОСОБА_4,
який приймає участь в справі в якості
третьої особи без самостійних вимог.
Сам же ОСОБА_4 позовних вимог до
будь-кого з відповідачів чи третіх осіб
по справі не заявляв.

Згідно ст. 88 ЦПК України на користь
держави з відповідачів по справі
солідарно підлягають стягненню
понесені судом витрати по справі, що
складає 243 грн. 60 коп., виходячи з вимог
Закону України «Про судовий збір», бо
позивач при подачі позову до суду була
звільнена від сплати судового збору як
інвалід другої групи (а.с.7).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 291, 311 ЦК України, ст.ст. 64, 65 ЖК
України, ст.ст.10, 14, 57, 60, 61, 88, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд

в и
р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
усунення перешкод у праві вільного
користування житловим приміщенням,
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав вільного користування
житловим приміщенням, визнання права
вільного користування житловим
приміщенням задовольнити частково.

Усунути перешкоди з боку ОСОБА_2, ОСОБА_3
в праві вільного користування ОСОБА_1
житловим приміщенням за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання:
АДРЕСА_1, що виражається у вільному
доступі ОСОБА_1 у будь-який час до житла,
вільному користуванні ОСОБА_1 ванною
кімнатою, туалетом та кухнею у
квартирі.

Відновити становище, яке існувало до
порушення права вільного користування
житловим приміщенням ОСОБА_1 за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання:
АДРЕСА_1, через надання/повернення
ОСОБА_2, ОСОБА_3 одного комплекту ключів
від вхідної двері у житло, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, рівно
як і заміни замків вхідної двері, з
наданням по одному комплекту ключів
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Визнати право вільного користування
ОСОБА_1 житловим приміщенням за адресою
у встановленому законом порядку місцем
її проживання: АДРЕСА_1.

В іншій частині позову.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь держави судові витрати по
справі в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя