Справа № 452/566/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"07" березня 2014 р.
м.Самбір

Самбірський
міськрайонний суд Львівської області

у складі:
головуючого судді Казана І.С.

при
секретарі Кафтан О.Ю.,

із участю:
позивача ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Самборі
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною
заявою про визнання за ним права
власності на спадкове майно, а саме на
будинковолодіння в АДРЕСА_1. Позивач
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.
Калинів померла його мати ОСОБА_4. Після
її смерті на майно, яке належало їй на
праві власності і на майно на яке вона
мала право на день смерті, відкрилася
спадщина. За життя ОСОБА_4 склала
заповіт, яким все своє майно заповіла
ОСОБА_1 Позивач звернувся до
Самбірської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, однак, йому було відмовлено,
так як даний житловий будинок належав
членам колгоспному двору на праві
спільної власності, частка яких в
свідоцтві на право особистої власності
не визначена. Оскільки іншого порядку
переходу права власності немає, ОСОБА_1
просить в судовому порядку постановити
рішення, яким визнати його власником
спадкового майна.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позовні вимоги та посилався
на обставини, зазначені в позовній
заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов по суті
визнала та пояснила, що не заперечує
проти визнання ОСОБА_1 власником
спадкового майна.

Відповідач ОСОБА_3 на виклик в суд не
з'явилася, хоча належним чином була
повідомленою про час і місце розгляду
справи у встановленому законом
порядку; подала заяву про розгляд
справи у її відсутності та визнання
позову.

Вислухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи, суд
вважає, що позов слід задовольнити
повністю з наступних підстав:

За умовами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює судове рішення про задоволення
позову.

Судом установлено, що згідно свідоцтва
на право особистої власності на жилий
будинок від 13.09.1990 року,
будинковолодіння в АДРЕСА_1 на той час
відносилося до суспільної групи
колгоспний двір, головою якого була
ОСОБА_4.

Відповідно до довідки №1241, виданої
Самбірським МБТІ 16.10.2013 року,
будинковолодіння АДРЕСА_1 вцілому
зареєстроване за ОСОБА_4.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1.

Із заповіту видно, що ОСОБА_4 на випадок
своєї смерті розпорядилася про все
своє майно, де б воно не знаходилося і з
чого б не складалося, - відповідно
заповіла своєму сину ОСОБА_1, - позивачу
в цивільній справі.

Згідно довідки №51, виданої виконавчим
комітетом Калинівської сільської ради
Самбірського району Львівської
області 30.01.2014 року, станом на 01.07.1990
року в житловому будинку АДРЕСА_1, який
на той час був колгоспним двором,
проживали та були зареєстровані:
ОСОБА_4 - голова двору, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_2.

Із довідки №361 від 22.07.2013 року, виданої
виконкомом Калинівської сільської
ради Самбірського району вбачається,
що ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5
проживали в житловому будинку в
АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_4 на день її
смерті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у постанові від 22.12.1995 року «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»
п. 6 «а» право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15.04.1991 року не втратили право на
частку в його майні. За п. 6 «г» даної
постанови згідно із ст. 4 постанови
Верховної Ради України «Про введення в
дію Закону «Про власність» загальні
правила спадкування щодо частки члена
колгоспного двору в майні двору
застосовуються з 01.07.1990 року.

З приводу спадкування позивач
звертався до Самбірської державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини за заповітом, однак йому було
відмовлено в оформленні права
власності, оскільки дане домоволодіння
АДРЕСА_1 належало членам колгоспного
двору на праві спільної власності,
частка яких в свідоцтві на право
особистої власності не визначена.

Згідно п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року у разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину, особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1233 ЦК України ОСОБА_1
являється спадкоємцем по заповіту
майна ОСОБА_4

У судовому засіданні встановлена
необхідність переходу права власності
на будинковолодіння. Для формального
здійснення права особи на спадкування
необхідно в судовому порядку визнати
за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - право
власності на будинковолодіння по
АДРЕСА_1, успадковане за заповітом
після смерті ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3; оскільки нотаріальна
контора не може видати свідоцтво про
право на спадщину на дане майно.

Главою 5 Цивільного-процесуального
Закону регламентовано поняття доказів,
їх належність та допустимість;
обов'язок доказування і подання
доказів. Тому, при задоволенні позову
суд виходить із засад змагальності
щодо подання таких, їх дослідження та
доведеності перед судом їх
переконливості, диспозитивності
цивільного судочинства; з аналізу
представлених і наявних у цивільній
справі документів. У тому числі в
судовому засіданні позивач ОСОБА_1
просив визнати його власником всього
спадкового майна, наполягав на цьому.
Під час розгляду цивільної справи
відповідач ОСОБА_2 позов по суті
визнала, однаково у своїй заяві ОСОБА_3
позов визнала. Судом не встановлено
підстав для відмови у прийнятті
визнання відповідачами позову, а тому
визнання позову не суперечить закону
та не порушує прав, свобод чи інтересів
ОСОБА_1 чи інших осіб, котрі могли б
претендувати на обов'язку частку в
спадковому майні, а саме ОСОБА_3 чи
ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214 - 215, 218
ЦПК України, ст. 392, 1216 - 1223 ЦК України,
суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, котрий
зареєстрований і проживає у АДРЕСА_1, -
право власності вцілому на
будинковолодіння у селі Калинів
Самбірського району по АДРЕСА_1, з яких:
на 1/2 частину як частку в майні
колишнього колгоспного двору, а також
на 1/2 частину вказаного
будинковолодіння в порядку
спадкування за заповітом після смерті
спадкодавця ОСОБА_4, котра померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
із дня його проголошення; особою,
інтересів котрої стосується протягом
десяти днів із дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
підпис І.С.
Казан

Згідно з оригіналом

Суддя Самбірського

міськрайонного суду
І.С. Казан.