Провадження №2/485/264/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області у
складі: головуючого - судді
Кішковської З.А.,

при секретарі - Забаровській С.А.,

за участю відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в місті Снігурівка
Миколаївської області цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2014 року Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк "ПриватБанк" (надалі Банк)
звернулося до суду з указаним позовом,
ціною 16614грн.41коп., вказавши на не
виконання відповідачем прийнятих
зобов'язань за кредитним договором від
19 лютого 2013 року.

У судове засідання представник
позивача не з'явився. Письмовою заявою
позовні вимоги підтримав і просив
справу слухати у його відсутність.

Відповідач зазначив про визнання
позовних вимог з постановлянням
рішення у попередньому судовому
засіданні. Невиконання зобов'язань по
укладеному кредитному договору
пояснив недостатністю матеріального
забезпечення.

Заслухавши відповідача та
дослідивши докази, суд встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

19 лютого 2013 року між Банком та
ОСОБА_1 з метою створення сприятливих
умов для виконання позичальником
зобов'язань по кредитному договору від
12 вересня 2007 року укладено Генеральну
угоду про реструктуризацію
заборгованості та приєднання до Умов
та правил надання продукту кредитних
карт. За означеним, сторони погодили
зменшення розміру заборгованості по
пені на 2831грн.38коп. від загальної суми
заборгованості у 12445грн.54коп. та дату
остаточного погашення заборгованості
по договору 29 лютого 2016 року.
Підписання Генеральної угоди не є
рішенням банку про анулювання
заборгованості позичальника, його
розділ !1 Реструктуризація
заборгованості" діє в продовж строку
дії договору 1. За приєднання до Умов та
правил надання продукту кредитних карт
банк надає позичальнику кредит у сумі
11681грн.69коп. на строк 36 місяців з 19
лютого 2013 року по 29 лютого 2016 року
шляхом встановлення кредитної лінії на
платіжну картку на споживчі цілі на
зворотне зобов'язання відповідача
повернути кредитні кошти, сплатити
проценти за їх користування у розмірі
1,5% на місяць на суму залишку
заборгованості по кредиту щомісячними
платежами, у період з 1 по 25 число
кожного місяця, у сумі 423грн.81коп.

Відповідальність позичальника за
порушення строків платежів визначена
п.2.2. Генеральної угоди, у випадку
несвоєчасного внесення коштів на
погашення кредитної заборгованості,
позичальник сплачує Банку штраф в
розмірі 2831грн.38коп. При порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому із грошових зобов'язань
більше ніж на 31 днів, він має сплати
штраф відповідно до Умов та Правил
надання банківських послуг у розмірі
500грн. фіксована частина + 5% від суми
заборгованості по кредитному ліміту з
урахуванням нарахованих і
прострочених процентів - п.1.1.5.20.

Відповідач прийняті по договору
зобов'язання належним чином не виконав.
Погашення по кредитному договору
припинив у квітні 2013 року, що
підтверджується розрахунком
заборгованості, за яким, станом на 09
лютого 2014 року її загальна сума складає
16614грн.41коп., з яких: 10943грн.57коп.
заборгованість за кредитом, 1572грн.11коп.
борг по процентам, 2831грн.38коп. штраф за
п.п.2.2 Генеральної угоди, 500грн.
фіксованої частини і 767грн.35коп.
процентної складової штрафу за п.1.1.5.20
Умов та Правил надання банківських
послуг (а.с.4).

Між сторонами мають місце
цивільно-правові відносини, які
виникають із зобов'язального права по
кредитному договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК
України). Договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК
України). Визначення поняття
зобов'язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК
України. Відповідно до цієї норми
зобов'язання - це право відношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Таке визначення розкриває
сутність зобов'язання як правового
зв'язку між двома суб'єктами
(сторонами), відповідно до якого на
одну сторону покладено обов'язок
вчинити певну дію (певні дії) чи
утриматись від її (їх) здіснення; іншій
стороні зобов'язання надано право, що
кореспондує обов'язку першої.
Обов'язками боржника та правами
кредитора вичерпується зміст
зобов'язання (ст.510 ЦК України).

Згідно з нормою ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

В силу ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) - ст.610 ЦК України.

Статтею 623 ЦК України
визначається, що боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.
І, згідно ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливістю виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050
ЦК України наслідками порушення
боржником зобов'язання щодо повернення
чергової частини суми кредиту є право
заявника достроково вимагати
повернення всієї суми кредиту.

Враховуючи, що відповідач не
виконує умов кредитного договору,
строків повернення позики не дотримує,
позикодавець несе втрати
матеріального характеру, суд вважає, що
позовна заява є обґрунтованою i
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК
України суд покладає на відповідача
обов'язок відшкодування стороні
позивача понесених при подачі позову
судових витрат, розмір яких
підтверджено документально на суму
243грн.60коп. платіжним дорученням від 14
лютого 2014 року (а.с.1).

Керуючись
ст.ст.3,4,15,57,60,208-210,213,214,215,218 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення кредитної заборгованості
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк"
16614грн.41коп. заборгованості за
кредитним договором, 243грн.60коп.
судових витрат, усього 16858(шістнадцять
тисяч вісімсот п"ятдесят вісім) грн.
01коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана сторонами на ім'я
апеляційного суду Миколаївської
області через Снігурівський районний
суд Миколаївської області протягом
десяти днів після отримання копії
судового рішення.

Суддя