АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/620/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

у складі: головуючого судді
Купельського А.В.,

суддів: П'єнти І.В., Спірідонової Т.В.

при секретарі: Чебан
О.М.

з участю: позивача ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
22 січня 2014 року, по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя, усунення перешкод в праві
користування житловим приміщенням,
стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року, ОСОБА_1 звертаючись до
суду з вказаним позовом, зазначала, що з
грудня 1991 року перебувала у шлюбі з
ОСОБА_3. У 2004 році на підставі договору
купівлі-продажу, відповідачем було
придбано квартиру АДРЕСА_1. 10 грудня 2009
року шлюб між позивачем та
відповідачем було розірвано. Ділити
спільну квартиру ОСОБА_3 не бажає. В
листопаді 2011 року змусив ОСОБА_1 та
повнолітню доньку залишити квартиру.

У зв'язку з цим, позивач просила суд
здійснити поділ спільного майна
подружжя та виділити у її власність ?
частини квартири АДРЕСА_1. Зобов'язати
відповідача усунути перешкоди у праві
користування зазначеним житловим
приміщенням. Стягнути з відповідача
моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 22 січня 2014 року у позові
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить
його скасувати та ухвалити нове по суті
позовних вимог.

Вважає, що рішення не відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а також фактичним обставинам справи.

Посилається на те, що судом не було
взято до уваги її доводи щодо умисного
перешкоджання відповідачем у
користуванні житлом та безпідставно
відхилено клопотання про витребування
доказів, які мають значення для справи.
Зазначає, що ОСОБА_3 давав обіцянку
подарувати квартиру доньці, тому
позивач не зверталась до суду, замість
того, відповідач силоміць виселив їх з
донькою з квартири.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,

____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Чевилюк
З.А. Провадження № 22-ц/792/620/14

Доповідач: Купельський А.В.
Категорія:41,46

ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
застосував строки позовної давності,
оскільки від дати припинення шлюбу
(10.12.2009 року) до дати подачі позову
(27.08.2013 року) пройшло понад три роки,
також позивач не надала доказів на
підтвердження здійснення
відповідачем будь-яких перешкод у
користуванні квартирою.

Між тим, до вимоги про поділ майна,
заявленої після розірвання шлюбу,
відповідно до ч. 2 ст. 72 СК України,
застосовується позовна давність у три
роки. Позовна давність обчислюється
від дня, коли один із співвласників
дізнався або міг дізнатися про
порушення свого права власності.

Відповідно до постанови пленуму
Верховного Суду України, від 21.12.2007, № 11
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", початок
позовної давності для вимоги про поділ
спільного майна подружжя, від шлюбу
який розірвано, обчислюється не з дати
прийняття постанови державного органу
РАЦС (статті 106, 107 СК) чи з дати набрання
рішенням суду законної сили (статті 109,
110 СК), а від дня, коли один із
співвласників дізнався або міг
дізнатися про порушення свого права
власності (ч. 2 ст. 72 СК).

Суд першої інстанції при
постановлені рішення виходив з того, що
ОСОБА_1 дізналася про порушення свого
права щодо зазначеної вище спірної
квартири у липні 2009 року, що
підтверджується позовною заявою до
суду (а. с. 41).

Проте, такий висновок суду не
відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, і це
підтверджується матеріалами справи, що
позивач та відповідач перебували в
зареєстрованому шлюбі з грудня 1991
року по 10 грудня 2009 року (а.с. 11).

Під час перебування у шлюбі, відповідач
придбав спірну квартиру (а. с. 14).

З пояснень сторін, та письмових
заперечень відповідача (а. с. 38-40),
позивач проживала у спірній квартирі
до 2011 року.

За таких обставин спірна квартира є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. До листопада 2011
року ОСОБА_1 проживала в квартирі
АДРЕСА_1. Права її не порушувались.
Тільки з цього періоду позивач
дізналась або могла дізнатися про
порушення свого права власності (ч. 2 ст.
72 СК).

Тому рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 22 січня 2014 року
в цій частині підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення.

Крім того, з пояснень відповідача
встановлено, що з листопада 2011 року він
поміняв замки у вхідних дверях
квартири і позивачка була позбавлена
можливості вільно користуватись
квартирою. В судовому засіданні ОСОБА_3
відмовився допускати позивачку до
користування спірною квартирою.

За таких обставин колегія судів
апеляційного суду приходить до
висновку, що оспорюване рішення в
частині відмови в усуненні перешкод в
праві користування квартирою підлягає
скасуванню.

Рішення суду в частині відмови в
задоволенні позову ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди є
обґрунтованим. Незважаючи на те, що
позивач була позбавлена права
користування квартирою, вона не надала
в судове засідання доказів активного
намагання усунути перешкоди в цьому та
доказів заподіяння їй моральної шкоди.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судом ухвалено рішення про
відмову в задоволенні позову через
неправильне застосування норм
матеріального права, що відповідно до
ст. 309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення й ухвалення нового
рішення про часткове задоволення
позову.

Стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено. За таких обставин з
відповідача підлягають стягненню
понесені позивачем витрати по сплаті
судового збору пропорційно
задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія
суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 22 січня 2014 року скасувати в
частині відмови у визнанні права
власності на частину квартири та
усунені перешкод в праві користування
квартирою.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 загальною
площею 37 м. кв., залишивши за ОСОБА_3
право власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 загальною площею 37 м. кв.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди
ОСОБА_1 у праві користування квартирою
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 453 грн.80 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду
А.В. Купельський