Справа №300/202/14-ц
Воловецький районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді: Конепуда В.І., при
секретарі с/з - Бирак М.М., з участю
позивача - ОСОБА_2, розглянувши на
попередньому судовому засіданні в залі
суду смт. Воловець цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до реєстраційної служби
Воловецького районного управління
юстиції, Скотарської сільської ради
про визнання права власності на
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом
до реєстраційної служби Воловецького
районного управління юстиції,
Скотарської сільської ради про
визнання права власності на нерухоме
Свою заяву мотивувала тим, що її
матері ОСОБА_3 на праві приватної
власності належав житловий будинок
АДРЕСА_1 та земельна ділянка розміром
0,0652 га за тією ж адресою, державний акт
серії ЯЛ №505842. 29.03.2013 року мати позивача
склала заповіт, яким все своє майно
заповіла позивачу ОСОБА_2 Даний заповіт
не змінений та не скасований, інших
спадкоємців немає. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
померла і після її смерті відкрилася
спадщи на нажитловий будинок АДРЕСА_1
та на земельну ділянку розміром 0,0652 га
за тією ж адресою, державний акт серії
ЯЛ №505842. Після смерті матері позивач
звернулася до Воловецької державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини за заповітом, однак
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом позивачу
відмовлено по тій причині, що відсутні
відомості про батька позивача та
чоловіка матері ОСОБА_4, який у 1978 році
виїхав за межі країни і з того часу
ніяких відомостей про себе не давав.
Через цю обставину позивач не може
оформити спадщину, тому просить суд
визнати за нею право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 та на
Позивач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов підтримала повністю,
посилаючись на обставини викладені в
Представники відповідачів -
реєстраційної служби Воловецького РУЮ
та Скотарської сільської ради Селемон
В.С. в судове засідання не з'явились,
надала суду заяви про розгляд справи
без їх участі, щодо задоволення
позовних вимог не заперечують.
Відповідно до ст. 130 ЦПК України
ухвалення у попередньому судовому
засіданні судового рішення у разі
визнання позову проводиться в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно
ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Виходячи з наведеного, суд вважає,
що рішення у справі можливо
постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Заслухавши та обміркувавши
пояснення позивача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що житловий будинок АДРЕСА_1 належав
ОСОБА_3 на праві особистої приватної
власності, підтвердженям чого є витяг
про державну реєстрацію прав №27531274 від
05.10.2010 року (а.с.9).

Крім цього , матері позивача
ОСОБА_3 на праві власності належала
земельна ділянка розміром 0,0652 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівельі споруд, за
тією ж адресою, державний акт серії ЯЛ
№505842 (а.с.8).

Як вбачається із свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від 17.05.2013 року (а.с.
15) ОСОБА_3 померла, залишивши по собі
письмове розпорядження на випадок
своєї смерті - заповіт посвідчений
29.03.2013 року секретарем Скотарської
сільської ради за №3 ( а.с. 13), яким
заповіла своїй дочці ОСОБА_2 та
позивачу по справі належне їй майно.
Даний заповіт не змінений та не
скасований, інших спадкоємців немає.

Після смерті матері позивач
звернулася до Воловецької державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини за заповітом, однак
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом позивачу
відмовлено по тій причині, що відсутні
відомості про батька позивача та
чоловіка матері ОСОБА_4, який у 1978 році
виїхав за межі країни і з того часу
ніяких відомостей про себе не давав.

Відповідно ст.1223 ЦК України, право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України,
одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права.

Ст. 1216 ЦК України передбачено, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців), а відповідно
до ст. 1218 цього ж кодексу, - до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

В судовому засіданні не
встановлено інших осіб які б мали право
на спадкове майно або які б
претендували на це право, окрім
позивача.

За таких обставин позов є
законним, обґрунтованим і
підтвердженим відповідними доказами і
тому підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст. ст.10, 11, 60, 61, 130, 174, 209, 213-215
ЦПК України, ст.ст.16, 328, 1216, 1218, 1223, 1268, 1296
ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на житловий будинок АДРЕСА_1 та на
земельну ділянку розміром 0,0652 га за
тією ж адресою, державний акт серії ЯЛ
№505842.

Зобов'язати орган державної
реєстрації прав - реєстраційну службу
Воловецького РУЮ зареєструвати за
ОСОБА_2 право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:

Суддя:
Конепуд В.І.