13.03.2014 Провадження по справі №
Справа
№ 380/119/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року Тетіївський
районний суд Київської області в
складі :

головуючого судді :
Косович Т.П.

при секретарі :
Козуб І.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Тетієві
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості ,-

В С Т
А Н О В И В :

Публічне Акціонерне Товариство
Комерційний банк «ПриватБанк» ( далі -
ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до
суду із названим позовом, в якому
просить стягнути із відповідача
заборгованість за кредитним договором
в сумі 59026,57 грн. та судові витрати по
справі. Позовні вимоги мотивує тим, що
відповідно до укладеної Генеральної
угоди про реструктуризацію
заборгованості та приєднання до Умов
та правил надання продукту кредитних
карт( далі Генеральна Угода) від 24.10.2012
року відповідач отримав кредит у
розмірі 52 820,90 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 18 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом на строк 36 місяців з 24.10.2012
року по 31.10.2015 року. Відповідно до умов
генеральної угоди погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: починаючи з « 1» по
« 25» число кожного місяця відповідач
надає Банку грошові кошти (щомісячний
платіж) для погашення заборгованості
за кредитом. Вказує, що відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана Генеральна угода разом із
запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк»
Умовами та правилами, Тарифами
складають між ним та Банком кредитний
договір, що підтверджується підписом у
заяві.

На виконання умов даного договору банк
свої зобов»язання виконав належним
чином, надавши відповідачеві кредит у
розмірі, встановленому кредитним
договором.

Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов і правил
Банк має право проводити договірне
списання з усіх відкритих в Банку
рахунків Клієнта в погашення кредитної
заборгованості Клієнта і третіх осіб,
за кредитами, в яких Клієнт є
поручителем, а також будь-якої іншої
заборгованості, яка виникла у Клієнта
зважаючи на невиконані зобов»язання
перед Банком.

Проте, в порушення умов кредитного
договору, відповідач ОСОБА_1 належним
чином не виконує взятих на себе
зобов»язань, а тому станом на 26.12.2013
року має заборгованість по кредитному
договору на загальну суму 59026,57 гривень,
яка складається із наступного: 48525,05
гривень - заборгованість за кредитом;
7214,54 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; а також
штрафи відповідно до Умов та правил
надання банківських послуг: 500 грн.
штраф ( фіксована частина) та 2786,98 грн.
штраф ( процентна складова).

В судові засідання представник
позивача жодного разу не з»явився, до
суду надсилав заяви про розгляд справи
за його відсутності, незважаючи на те,
що його явка двічі визнавалася судом
обов»язковою для надання суду
особистих пояснень щодо детального
розрахунку заборгованості по кожному
платежу.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
посилаючись на те, що йому банком не
надався графік погашення платежів, не
направлялася досудова вимога щодо
повернення заборгованості по кредиту
та відсотків за користування
кредитними коштами, строк виконання
якого ще не настав. Заперечував розмір
заборгованості, наданий позивачем, за
відсутності уточнюючого розрахунку по
кожному платежу.

Суд, розглянувши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, пояснення
відповідача, вважає, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають, виходячи із
наступного.

Так, судом встановлено, що 24.10.2012 року
між сторонами було укладено
Генеральну угоду про реструктуризацію
заборгованості та приєднання до Умов
та правил надання продукту кредитних
карт ( далі Генеральна Угода),
відповідно до якої Банк надав
відповідачу строковий кредит в розмірі
52820,9 гривень на строк 36 місяців з 24.10.2012
року по 31.10.2015 року шляхом
встановлення кредитної лінії на
платіжну картку на споживчі цілі, в
обмін на обов»язок відповідача по
поверненню кредиту, сплаті відсотків в
розмірі 1,5 % щомісяця на суму залишку
заборгованості по кредиту у вказані в
заяві, Умовах і правилах строки.

Відповідно до п.2.1. Угоди погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: починаючи з 1 по 25
число кожного місяця відповідач надає
Банку грошові кошти ( щомісячний
платіж) в сумі 1916,34 грн. для погашення
заборгованості по кредиту, яка
складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, а також інших
витрат у відповідності до Умов і правил
. Дата останнього погашення
заборгованості повинна бути не пізніше
31.10.2015 року. ( а.с.- 5)

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана Генеральна угода разом із
запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк»
Умовами та правилами, Тарифами
складають між ним та Банком кредитний
договір, що підтверджується підписом у
заяві. ( а.с.-4,6-28)

Із розрахунку заборгованості за
договором б/н від 24.10.2012 року
встановлено, що станом на 26.12.2013 року
відповідач має заборгованість по
кредитному договору на загальну суму
59026,57 гривень, яка складається із
наступного: 48525,05 гривень -
заборгованість за кредитом; 7214,54 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до Умов та правил надання
банківських послуг: 500 грн. штраф (
фіксована частина) та 2786,98 грн. штраф (
процентна складова). ( а.с.-3)

Разом з тим, в судовому засіданні
встановлено, що графік платежів, який є
складовою частиною договору, погашення
кредитної заборгованості та строків
сплати чергових платежів, у
відповідача відсутній. Досудова вимога
щодо повернення заборгованості по
кредиту та відсотків за користування
кредитними коштами, строк виконання
якого ще не настав банком відповідачу
не направлялася.

Під час розгляду справи явка
представника позивача двічі
визнавалася обов»язковою для дачі
особистих пояснень суду щодо
детального розрахунку заборгованості
по кожному платежу, проте представник
позивача в судові засідання не
з»явився, та уточнюючий розрахунок не
надав, в зв»язку з чим позбавив суд
можливості перевірити правильність їх
нарахування, тому, враховуючи
вищевикладене, суд вважає, що позовні
вимоги є необґрунтованими та
недоведеними і задоволенню не
підлягають.

Згідно зі ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд
відповідно до ст.11 п.1 ЦПК України
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання позивача на те, що з
відповідача слід стягнути 59026,57 гривень
не знайшли свого підтвердження в суді.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що обставини, на які посилається
позивач, як на підставу своїх позовних
вимог не доведені, позовні вимоги є
необґрунтованими, а тому, а тому в їх
задоволенні позивачу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,15,60,61,208,209,212-215
ЦПК України

вирішив:

В задоволенні позовних вимог
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: Т. П. Косович