У х в а л а

3 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Дербенцевої
Т.П., Карпенко С.О.,

Колодійчука В.М.,
Олійник А.С.,

розглянувши заяву публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк», подану його
представником Шулікою Аліною
Володимирівною, про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2013 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 26 квітня 2013 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором у сумі 12 464,91 грн.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 30 липня 2013
року рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 26
квітня 2013 року скасовано та ухвалено
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 вересня 2013
року відмовлено у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення апеляційного
суду Чернігівської області від 30 липня
2013 року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява ПАТ
КБ «ПриватБанк», подана його
представником Шулікою А.В., про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме ч. 1 ст. 259 ЦК України.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 4 вересня 2013
року, постановлену за результатами
розгляду касаційної скарги на рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 15 квітня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 29 травня 2013
року, якою справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції;
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31 липня 2013 року,
постановлену за результатами розгляду
касаційної скарги на рішення
Славутицького міського суду Київської
області від 12 червня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 6 березня 2013 року, якою справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Відповідно до п. 7 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування ст. ст.
353-360 ЦПК України» постановлення
касаційною інстанцією ухвали про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі й
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті. Тому на
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 4 вересня 2013
року та від 31 липня 2013 року не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України.

За таких обставин колегія судів дійшла
висновку, що заявник не надав різних за
змістом судових рішень, ухвалених
судами касаційної інстанції, за
тотожних предмета спору, підстав
позову, аналогічних обставин і
однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин,
тому у допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити.

Керуючись ст.ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості до
провадження Верховного Суду України за
заявою публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк», поданою його
представником Шулікою Аліною
Володимирівною, про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 вересня 2013 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О.Гвоздик Судді:
Т.П.Дербенцева С.О.Карпенко
В.М.Колодійчук А.С.Олійник