печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3529/14-ц
У Х В А Л А

21 березня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Козлова Р.Ю.,

при секретарі - Скирді В. Є.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 забезпечення
його позову до ОСОБА_2, про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом до відповідача про
стягнення заборгованості.

В позовній заяві міститься заява
позивача, в якій з метою забезпечення
позову просить суд накласти арешт на
все рухоме та нерухоме майно яке
належить на праві власності
відповідачу, заборонити відповідним
органам реєстрації вчиняти будь-які
дії, пов'язані з переходом права
власності на дане майно, яке належать
відповідачеві. Крім того, позивач
просив суд накласти арешт на належну
відповідачеві частку у статутному
капіталі ТОВ «АВТОТРАНСНАФТОПРОДУКТ»,
що складає 50% від загального розміру;
належну відповідачеві частку у
статутному капіталі ТОВ
«СУМИНАФТОТРАНС», що складає 50% від
загального розміру та належну
відповідачеві частку у статутному
капіталі ТОВ «НАФТОХІМСЕРВІС», що
складає 50% від загального розміру.
Мотивуючи свою заяву зазначає, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи робити неможливим
виконання рішення суду у випадку
задоволення заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

П. 2 ч. 2 ст. 151 ЦПК України передбачає, що
заява про забезпечення позову має
містити, зокрема, обґрунтування виду
забезпечення, який належить
застосувати.

Згідно з ч. 3 даної статті ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Разом з тим, всупереч вищевикладеним
правилам процесуального закону заява
позивача не містить належного
обґрунтування припущення про те, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду у випадку його
задоволення.

Крім того, заява позивача не містить
посилання на конкретне рухоме та
нерухоме майно відповідача, на яке слід
накласти арешт з метою застосування
заходів забезпечення позову.

Доводи позивача про те, що накладення
арешту на частки у статутному капіталі
вказаних вище товариств, на думку суду,
не є достатніми підставами для
висновку, що неприйняття таких заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, в той час як накладення арешту на
частки у статутному капіталі
товариств, що належать відповідачеві,
може призвести до порушення
господарської діяльності товариств.

Таким чином, оцінивши доводи викладені
у заяві, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
151, 152, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1
забезпечення його позову до ОСОБА_2,
про стягнення заборгованості
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

СУДДЯ