Справа 1625/2716/12
№2/545/4/14
"14" березня 2014 р. Полтавський районний
суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Шелудякова Л.В.
при секретарі Лабовкіній Г.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Полтава цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
договорами позики, зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
недійсними договорів позики,
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1
про визнання недійсними договорів
Позивач ОСОБА_1 в червні 2012 року
звернулась до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договорами позики від 31
березня 2010 року та від 12 квітня 2010 року,
в якому просила стягнути з відповідача
на її користь отримані у неї грошові
кошти в сумі 232251 грн. 43 коп.
У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1
про визнання недійсними договорів
позики від 31 березня 2010 року та від 12
квітня 2010 року, який уточнив в
листопаді 2013 року. Посилався на те, що
вказані договори позики ним не
укладались та не підписувалися.
Відповідно грошові кошти від ОСОБА_1
він не отримував, а тому надані до суду
ОСОБА_1 договори позики він вважає
недійсними. Дії ОСОБА_1 змушували його
переживати, доводити свою
непричетність до підписання тих
договорів, а тому йому вважає йому
завдано моральну шкоду, розмір якої він
оцінює в 5000 грн. Зазначив, що у зв'язку з
розглядом справи ним понесені судові
витрати, а саме, сплачений судовий збір
в сумі 215 грн., оплачена вартість
почеркознавчої експертизи у даній
справі в сумі 1593 грн. 80 коп., сплачено за
послуги його представника 9000 грн.
згідно акту виконаних робіт та
Враховуючи вказане, просив визнати
недійсним договір позики від 31 березня
2010 року та договір позики від 12 квітня
2010 року; стягнути з ОСОБА_1 на його
користь моральну шкоду у розмірі 5000
грн.; стягнути з ОСОБА_1 на його користь
судовий збір в сумі 215 грн., витрати за
проведення судової почеркознавчої
експертизи в сумі 1593 грн. 80 коп., витрати
за послуги представника в сумі 9000 грн.,
Із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
визнання недійсними вказаних
договорів у лютому 2013 року звернулась
до суду ОСОБА_4
Вказані зустрічні позови ухвалами
Полтавського районного суду
Полтавської області від 11 вересня 2012
року та від 17 квітня 2013 року об'єднані в
одне провадження із первісним позовом.
У відповідності до поданої ОСОБА_4 до
суду заяви, її зустрічний позов ухвалою
суду від 14 березня 2014 року залишений
В зв'язку з повторною неявкою до суду
без поважних причин ОСОБА_1, її позовна
заява до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договорами позики
ухвалою суду від 14 березня 2014 року
залишена без розгляду.
Таким чином суд розглядає по суті
позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання недійсними договорів позики.
В судове засідання позивач ОСОБА_2
направив заяву, в якій позовні вимоги
просив задовольнити, а справу
розглянути без його участі.
Відповідач за вказаним позовом ОСОБА_1
в судове засідання не з'явилась, хоча
була належним чином повідомленою про
час та місце розгляду справи, про що
свідчить поштове відправлення на її
адресу судової повістки, а тому
відповідно до ст.224 ЦПК України суд
вважає за можливе ухвалити рішення по
справі при заочному розгляді справи у
відсутності відповідача.
Дослідивши докази у справі, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню з
До справи додані копії договорів
позики від 31 березня 2010 року та від 12
квітня 2010 року, укладені ОСОБА_5 з
ОСОБА_2 про надання останньому позики в
на два роки (а.с.4, 5).
Згідно ст.1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
ОСОБА_2 заперечив щодо передачі йому
грошей за вказаними договорами та
підписання ним договорів.
А тому за клопотанням ОСОБА_2 ухвалою
суду від 28 листопада 2012 року призначена
судова почеркознавча експертиза щодо
встановлення достовірності підпису
ОСОБА_2 у вказаних документах.
Згідно висновку експерта №12-3/13 від 30
січня 2013 року, підписи у графі
«позичальник» договору позики від 31
березня 2010 року та договору позики від
12 квітня 2010 року, які укладені між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, виконані не
позичальником ОСОБА_2, а іншою особою
Відповідно до положень ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.
У випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).
Згідно частин 1 та 5 ст.203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.
У відповідності до ч.1 ст.216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.
Згідно положень ст.234 ЦК України
фіктивним є правочин, який вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювалися цим правочином.
Фіктивний правочин визнається судом
У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.
З викладених підстав та вказаних норм
Закону, відповідно до ст.ст.1046, 1049 ЦК
України надані суду договори позики
від 31 березня 2010 року та від 12 квітня 2010
року, укладені ОСОБА_5 з ОСОБА_2 про
надання останньому позики в сумі 100000
вважатися такими, оскільки ОСОБА_2 вони
не підписувались, що підтверджується
висновком експерта, інших доказів суду
Суду також не надано докази про
передачу ОСОБА_1 грошових коштів ОСОБА_2
за спірними договорами та отримання їх
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Враховуючи встановлені судом
обставини, а також те, що відповідачем
по справі ОСОБА_1 не надано суду доказів
на спростування позовних вимог ОСОБА_2,
суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2
про визнання недійсними договорів
позики обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.
Суд вважає об'єктивним твердження
ОСОБА_2 про те, що діями ОСОБА_1 йому
завдано моральну шкоду, що виразилась
в переживанні, моральних стражданнях
через те, що ОСОБА_1 у продовж значного
періоду часу намагалась заволодіти
його грошовими коштами або майном.
У зв'язку з вказаними діями ОСОБА_1
ОСОБА_2 був змушений звернутися до суду,
що вимагало від нього додаткових
зусиль, витрат часу, у зв'язку з чим суд
вважає необхідним задовольнити вимоги
в частині стягнення моральної шкоди у
Відповідно до статті 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

За квитанцією №4450.178.1 від 07 вересня 2012
року ОСОБА_2 сплатив 215 грн. судового
збору (а.с.43); поніс витрати пов'язані з
проведенням судової почеркознавчої
експертизи в сумі 1593 грн. 80 коп. (а.с.179)
та сплатив кошти за правову допомогу в
розмірі 9000 грн., що підтверджується
витягом з угоди на представництво
інтересів у цивільній справі від 27
лютого 2013 року (а.с.99), актом про
виконані роботи, квитанцією від 25
листопада 2013 року про сплату грошових
коштів (а.с.185, 186).

Згідно ч.2 ст.84 ЦПК України та п.2
Прикінцевих та перехідних положень ЦПК
України граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється постановою Кабінету
Міністрів України №590 від 27 квітня 2006
року «Про граничні розміри компенсації
витрат, пов'язаних з розглядом
цивільних і адміністративних справ, і
порядок їх компенсації за рахунок
держави». Відповідно до додатку до
вказаної постанови, граничний розмір
компенсації витрат, пов'язаних з
правовою допомогою, не повинен
перевищувати суму, що обчислюється
виходячи з того, що особі, яка надає
правову допомогу, виплачується 40
відсотків мінімальної заробітної
плати за годину її роботи.

Вказані витрати слід стягнути з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218,
224-226 ЦПК України, ст.ст.23, 215, 216, 234, 1051 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання недійсними договорів позики
задовольнити.

Визнати недійсними договір позики від
31 березня 2010 року та договір позики від
12 квітня 2010 року, укладений між ОСОБА_1
та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2
моральну шкоду у розмірі 5000 (п'ять тисяч
гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 судовий
збір в сумі 215 грн., витрати за
проведення судової почеркознавчої
експертизи в сумі 1593 грн. 80 коп., витрати
на правову допомогу в сумі 9000 грн., а
всього 10808 грн. 80 коп. (десять тисяч
вісімсот вісім гривень 80 копійок).

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Полтавський районний суд в
десятиденний строк з дня його
проголошення, а у разі якщо рішення
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя Полтавського районного суду

Л.В.Шелудяков