Справа № 182/5891/13-ц
Провадження № 2/0182/613/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.03.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний
суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючого судді
Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю
секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Нікополі цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до територіальної
громади в особі Червоногригорівської
селищної ради про визнання права
власності на майно за набувальною
давністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до
суду з заявою про визнання спадщини,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1
відумерлою.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на наступне.

Йому належить на праві
приватної власності 1/2 частина
домоволодіння АДРЕСА_1, яку він отримав
в дарунок від ОСОБА_2. 29 липня 1965 року
ОСОБА_3 придбав частину будинку та
проживав в ньому зі своєю сім'єю. В
другій половині будинку мешкав ОСОБА_4 -
власник іншої 1/2 частини будинку, який
помер в ІНФОРМАЦІЯ_1, але цю частину
домоволодіння в порядку спадкування
ніхто не прийняв. 10.09.2002 року
зареєструвалась та проживала в цьому
будинку ОСОБА_2 зі своєю донькою ОСОБА_5,
а з 23.12.2002 року - ОСОБА_6. В зв'язку зі
збільшенням родини та відсутністю
розподілу кімнат в будинку,
відсутністю ОСОБА_4, ОСОБА_2
добросовісно заволоділа 1/2 частиною
будинку, яка належала ОСОБА_4 та
продовжувала відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
дев'яти років шести місяців, до дати
дарування йому своєї частини. З 04.11.2011
року ОСОБА_2 була власником 1/2 частини
будинку на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
сплачувала кошти за комунальні
послуги. З 15.03.2012 року йому належить на
праві приватної власності 1/2 частина
домоволодіння АДРЕСА_1, яку він отримав
в дарунок від ОСОБА_2. Також він
продовжує добросовісно та відкрито,
безперервно володіти та користуюсь
нерухомим майном ОСОБА_4 - 1/2 частиною
будинку. За цей час виготовив технічний
паспорт, зробив капітальний ремонт
водопроводу, електричної мережі та
лічильник, веде присадибне
господарство, доглядає за будинком та
утримує його. Інших осіб, які б мали
право на дане нерухоме майно, яке
залишилось після смерті ОСОБА_4, крім
нього, немає. Він також, починаючи з
15.03.2012 року, добросовісно, відкрито, та
безперервно володіє своєю 1/2 частиною
та 1/2 частиною ОСОБА_4 домоволодіння
АДРЕСА_1, утримує її, підтримує в
належному стані. Оскільки, починаючи з
10.09.2002 року зареєструвалась та
проживала в цьому будинку ОСОБА_2 -
спадкодавець, фактично добросовісно,
відкрито, безперервно володіла та
користувалася чужим майном, а саме: 1/2
частиною домоволодіння, яка належала
ОСОБА_4, утримувала її, він як її
спадкоємець заявляю про застосування
ч.2 ст. 344 ЦК України. Зважаючи на
перелічене та враховуючи те,

що він мешкає в будинку АДРЕСА_1, на
підставі ч.І ст.344 ЦК України, має
обгрунтоване право просити визнання
права власності на вказаний будинок в
судовому порядку за собою.

В судове засідання
позивач не прибув, надав до суду заяву
про розгляд справи у свою відсутність,
підтримав позовну заяву і просив її
задовольнити (а.с.84).

Відповідач в судове
засідання не прибув, надав суду заяву, в
якій просить справу розглянути у їх
відсутність, з позовними вимогами
погодились, не заперечують проти їх
задоволення (а.с.55).

Вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Так, частиною 1 статті 344 ЦК
України передбачено, що особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років або рухомим майном -
протягом п'яти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено
Цивільним кодексом України.

Відповідно до п.8 Прикінцевих
та перехідних положень Цивільного
кодексу України, правила статті 344 ЦК
України про набувальну давність
поширюються на випадки, коли володіння
майном розпочалося за три роки до
набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи, що Цивільний
Кодекс України набрав чинності з 1
січня 2004 року (п.1 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України) норми статті 344 ЦК
України поширюються на правовідносини,
що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак
визнання за рішенням суду права
власності на нерухоме майно (ч.4 ст.344 ЦК
України) може мати місце з 1 січня 2011
року.

Як встановлено в
судовому засіданні, позивачу належить
на праві приватної власності 1/2 частина
домоволодіння АДРЕСА_1, яку він отримав
в дарунок від ОСОБА_2 (а.с.4-5, 46-47). 29 липня
1965 року ОСОБА_3 придбав частину будинку
(а.с.6) та проживав в ньому зі своєю
сім'єю. В другій половині будинку
мешкав ОСОБА_4 - власник іншої 1/2 частини
будинку (а.с.6,45), який помер в
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.63, 64), але цю частину
домоволодіння в порядку спадкування
ніхто не прийняв. 10.09.2002 року
зареєструвалась та проживала в цьому
будинку ОСОБА_2 зі своєю донькою ОСОБА_5,
а з 23.12.2002 року - ОСОБА_6 В зв'язку зі
збільшенням родини та відсутністю
розподілу кімнат в будинку,
відсутністю ОСОБА_4, ОСОБА_2
добросовісно заволоділа 1/2 частиною
будинку, яка належала ОСОБА_4 та
продовжувала відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
дев'яти років шести місяців, до дати
дарування позивачу своєї частини. З
04.11.2011 року ОСОБА_2 була власником 1/2
частини будинку на підставі Свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
сплачувала кошти за комунальні
послуги. З 15.03.2012 року позивачу належить
на праві приватної власності 1/2 частина
домоволодіння АДРЕСА_1, яку позивач
отримав в дарунок від ОСОБА_2 Також
позивач продовжує добросовісно та
відкрито, безперервно володіти та
користуватись нерухомим майном ОСОБА_4
- 1/2 частиною будинку. За цей час
позивач виготовив технічний паспорт
(а.с.48-51), зробив капітальний ремонт
водопроводу, електричної мережі та
встановив лічильник, веде присадибне
господарство, доглядає за будинком та
утримує його. Інших осіб, які б мали
право на нерухоме майно, яке залишилось
після смерті ОСОБА_4, крім позивача,
немає. Позивач також, починаючи з 15.03.2012
року, добросовісно, відкрито, та
безперервно володіє своєю 1/2 частиною
та 1/2 частиною ОСОБА_4 домоволодіння
АДРЕСА_1, утримує її, підтримує в
належному стані. Оскільки, починаючи з
10.09.2002 року, зареєструвалась та
проживала в цьому будинку ОСОБА_2 -
спадкодавець, фактично добросовісно,
відкрито, безперервно володіла та
користувалася чужим майном, а саме: 1/2
частиною домоволодіння, яка належала
ОСОБА_4, утримувала її, позивач як її
спадкоємець, що

мешкає в будинку АДРЕСА_1, має
обгрунтоване право просити визнання
права власності на вказаний будинок в
судовому порядку за собою.

За таких обставин суд
вважає за можливе визнати за позивачем
право власності на 1/2 частину спірного
домоволодіння, що лишилась після
смерті ОСОБА_4 за набувальної
давністю.

Враховуючи викладене та
керуючись ст.344, 555 ЦК України, ст.3-10, 30, 60
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право
власності за набувальною давністю на 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_1, яка
належала ОСОБА_4, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду першої
інстанції може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал