Справа № 297/80/14-ц
Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Гецко Ю. Ю., при секретарі:
Ердевдій І. С. розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні майном,
витребування майна з чужого
незаконного володіння, звільнення
незаконно займаного приміщення та
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні майном,
витребування майна з чужого
незаконного володіння, звільнення
незаконно займаного приміщення та
виселення. Позовну заяву мотивувала
тим, що житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами
АДРЕСА_1 належить позивачці на праві
приватної власності. Зазначила, що
наприкінці листопада 2012 року її
чоловік ОСОБА_3, з яким вони розлучилися
30.09.2013 року, дозволив своєму другу
ОСОБА_2 вселитися в сарай, який є
складовою частиною вищевказаного
будинку без відому і дозволу позивачки.
На прохання позивачки покинути її
будинок, відповідач не реагує, крім
того ображає її та погрожує фізичною
розправою. Останній споживає
житлово-комунальні послуги, однак не
оплачує рахунки за це. Присутність
відповідача, який незаконно заволодів
сараєм, що належить на праві приватної
власності позивачці, приносить їй
страждання і незручності, тому вона
звернулася до суду з позовом про
усунення перешкод у користуванні
майном, витребування майна з чужого
незаконного володіння, звільнення
незаконно займаного приміщення та
виселення ОСОБА_2 з її будинку.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилася, проте подала до суду
письмову заяву в якій зазначила, що
просить розглянути позов без її участі,
позовні вимоги підтримує повністю.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
також не з'явився, будучи належним
чином повідомленим про день, час і
місце розгляду справи, причину неявки
суду не повідомив, заяву про розгляд
справи у його відсутності чи про
відкладення розгляду справи не
подавав, тому згідно ст. 224 ЦПК України
суд ухвалює заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.
Перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши повно і всебічно обставини,
на які позивачка посилається, як на
підставу своїх вимог, оцінивши докази
на ствердження цих обставин в їх
сукупності, суд вважає, що позов слід
задовольнити, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що житловий будинок
з господарськими будівлями і спорудами
АДРЕСА_1 належить позивачці ОСОБА_1 на
праві приватної власності, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 7176530 від 05.05.2005 року (а. с. 7).
З висновку по повідомленню громадянки
ОСОБА_1 ДІМ Берегівського РВ УМВС
України в Закарпатській області від
14.12.2013 року вбачається, що громадянин
ОСОБА_2 дійсно мешкає в будинку АДРЕСА_1
Статтею 41 Конституції України, статтею
1 Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася
відповідно до Закону України «Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року,
Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7
та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року №
475/97-ВР, закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, що означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном, право власника володіти,
користуватися і розпоряджатися
належним йому майном на власний розсуд,
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону, незалежно від
Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦК України
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним. А також ч. 1 ст. 391 ЦК
України встановлено, що власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.
Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК
України власник майна може вимагати
захисту свого порушеного права
власності, в тому числі, шляхом
припинення дій, які ці права порушують.
За наведених обставин у суду достатньо
підстав для висновку, що ОСОБА_2
незаконно займає приміщення, позначене
літерою «В» у технічному паспорті на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок АДРЕСА_1, яке належить на праві
приватної власності ОСОБА_1, тому
ОСОБА_2 необхідно виселити з займаного
Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України
до судових витрат належать судовий
збір, витрати на правову допомогу та
інші витрати, передбачені ч. 3 даної
статті. Тому з відповідача підлягає
стягненню на користь позивачки
сплачений в дохід держави судовий збір
в розмірі 243, 60 гривень, понесений
останньою при зверненні до суду, та
витрати на правову допомогу в розмірі
1000 гривень (а. с. 1 та 30-35).
На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 386, 387, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88,
208, 212, 224-226 ЦПК України суд,
Позов задовольнити повністю.
Виселити ОСОБА_2 з допоміжного
(нежитлового) приміщення - сараю, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
позначеного літерою «В» у технічному
паспорті на садибний (індивідуальний)
житловий будинок від 05 травня 2005 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, витрати на правову
допомогу у розмірі 1000 (Тисяча) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 243
(Двісті сорок три) гривні 60 копійок,
понесених нею при зверненні до суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Гецко Ю. Ю.