Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/739/14 Головуючий у 1
інстанції: Махіборода Н.О.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 12 « березня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго»

на заочне рішення Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 10
грудня 2013 року по справі

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго» в
особі Правобережного районного
відділення електричних мереж до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
спожиту електроенергію, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року ВАТ
«Запоріжжяобленерго» в особі
Правобережного районного відділення
електричних мереж звернулось до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за спожиту
електроенергію.

Зазначило, що ОСОБА_3, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, користується
електроенергією і є її споживачем на
підставі особового рахунку НОМЕР_1 про
користування електроенергією, але
обов'язків по сплаті за використану
електроенергію в повному обсязі не
виконує, в зв'язку з чим виник борг у
сумі 2747 грн. 56 коп. за спожиту
електроенергію в розмірі 12981 кВт.г за
період з 28 лютого 2005 р. по 31 жовтня 2013 р.
Борг на час подання позову не сплачено.

Просило стягнути з ОСОБА_3 борг за
спожиту електроенергію у сумі 2747 грн. 56
коп. та судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 10
грудня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ВАТ «Запоріжжяобленерго»
заборгованість за спожиту електричну
енергію в розмірі 213 грн. 28 коп., а також
витрати по сплаті судового збору в сумі
229 грн. 40 коп.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою ВАТ
«Запоріжжяобленерго».

В апеляційній скарзі ВАТ
«Запоріжжяобленерго» зазначило, що в
порушення ст. 267 ЦК України суд
застосував позовну давність без
наявності заяви відповідача.
Посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати заочне рішення,
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі, судові витрати покласти на
відповідача.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України
апеляційний суд відкладає розгляд
справи в разі неявки у судове засідання
особи, яка бере участь у справі, щодо
якої немає відомостей про вручення їй
судової повістки, або за її
клопотанням, коли повідомлені нею
причини неявки буде визнано судом
поважними.

Неявка сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

За змістом ст. 74 ЦПК України судова
повістка разом із розпискою,
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням фізичним
особам за адресою Ії місця проживання
чи місця перебування, зареєстрованого
у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо
особу, якій адресовано судову повістку,
не виявлено в місці проживання,
повістку під розписку вручають
будь-кому з повнолітніх членів сім'ї,
які проживають разом з нею, а за їх
відсутності - відповідній
житлово-експлуатаційній організації
або виконавчому органу місцевого
самоврядування.

За даними адресно-довідкового бюро
Державної міграційної служби України в
Запорізькій області ОСОБА_3
зареєстрований у АДРЕСА_1 (а.с.36). За
довідкою голови квартального комітету
за даною адресою ОСОБА_3 не проживає
(а.с.43,53).

Оскільки повістки про виклик в судові
засідання апеляційного суду, які
направлені відповідачу на місцем його
реєстрації, були повернуті поштовим
відділенням до суду за закінченням
терміну зберігання, судом були
прийняті заходи для повідомлення
відповідача про час і місце розгляду
справи відповідно до вимог ч. 3 ст. 76 ЦПК
України.

Таким чином відповідно до вимог ч.5 ст.74,
ч.3 ст.76 ЦПК України вважається, що
відповідач належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи.

За наведених обста?вин та у
відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України
неявка ОСОБА_3 не є процесуальною
перешкодою для розгляду справи за його
відсутності.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
представника ВАТ
«Запоріжжяобленерго», перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог п.4 ст. 309 ЦПК
України підставою для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Із матеріалів справи вбачається, що ВАТ
«Запоріжжяобленерго» надає послуги по
постачанню електричної енергії
відповідачу за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3
є абонентом ВАТ «Запоріжжяобленерго»
за особовим рахунком НОМЕР_1 (а.с.4).
Правовідносини сторін регулюються
нормами ст.ст. 525, 526, 714 ЦК України,
Законом України «Про
електроенергетику», Правилами
користування електричною енергією для
населення, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів від 26 липня 1999 року
№1357.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
обов'язку щодо оплати за спожиту
електричну енергію за період з 28.02.2005 по
31.10.2013 р. утворилась заборгованість, в
сумі 2747 грн. 56 коп.

Постановляючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції, виходив із того, що підлягає
стягненню сума боргу 213 грн.28 коп., яка
утворилася за останні три роки, тобто в
межах позовної давності.

Проте повністю з таким висновком
погодитись не можна.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252-255 ЦК України.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Відповідно до частин третьої і
четвертої статті 267 ЦК України позовна
давність застосовується лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові.

Заява про застосування позовної
давності ОСОБА_3 подана не була,
оскільки розгляд справи було проведено
у заочному порядку у відсутності
відповідача.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_3
теж не з'явився, хоча судом були
прийняті заходи, передбачені ст. ст.74, 76
ЦПК України, для його належного
повідомлення.

Враховуючи, що відповідачем не
подавалася заява про застосування
позовної давності та з врахуванням ч.3,4
ст. 267 Цивільного кодексу України, у
суду відсутні підстави для відмови в
позові з підстав пропуску позовної
давності.

Правова позиція щодо застосування ч.3,4
ст.267 ЦК України висловлена в постанові
Верховного Суду України від 20
листопада 2013 року № 6-126цс13, яка в силу
ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів.

Оскільки суд на вищевикладені
обставини уваги не звернув,
неправильно застосував ст.267 ЦК
України, рішення підлягає зміні з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову у повному обсязі.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України на відповідача покладаються
судові витрати в сумі 344 грн. 10 коп.
(а.с.2,19).

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2013 року
змінити.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Відкритого акціонерного товариства
«Запоріжжяобленерго» заборгованість
за спожиту електроенергію 2747 грн. 56
коп., судовий збір в сумі 344 грн.10 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: