Справа №271/482/14-ц
Провадження № 2/271/495/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м.Макіївка

Червоногвардійський районний суд
міста Макіївки Донецької області у
складі:

Головуючого судді
Заставенко М.О.,

При секретарі
Бановій О.М.,

За участю

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Макіївці цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
користуватися житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою до відповідача
ОСОБА_3 про визнання її такою, що
втратила право користуватися житловим
приміщенням. Свої вимоги мотивує тим,
що на підставі договору
купівлі-продажу від 02.08.1991 року він є
власником будинку АДРЕСА_1, в якому
мешкає по теперішній час. Відповідач
ОСОБА_3 є донькою позивача. З вересня 2008
року ОСОБА_3 у будинку постійно не
проживає, тому що переїхала жити до
свого чоловіка за адресою: АДРЕСА_2, де і
проживає по теперішній час. Онучки
позивача, - ОСОБА_4 навчається у
загальноосвітній школі № 69, ОСОБА_5
відвідує дитячий садок № 78 у м-ні
Широкий у Кіровському районі міста
Донецька, що також є підтвердженням
того, що відповідач тривалий час не
проживає за місцем реєстрації. Всі свої
речі відповідач перевезла за місцем
свого проживання у м.Донецьк. На
протязі всіх років відповідач не
приймає ніякої участі в оплаті
комунальних послуг, у витратах по
утриманню прибудинкової території та
ремонту. Відповідач не дивлячись на те,
що не проживає за місцем реєстрації
знятись з реєстраційного обліку
відмовляється. Таким чином, позивач,
вважає, що оскільки відповідач
протягом тривалого часу без поважних
на те причин не мешкає за місцем
реєстрації, то вона втратила право
користуватися цим жилим приміщенням, у
зв?язку з чим просить суд визнати
відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила
право користуватися житловим
приміщенням у будинку АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав заявлені позовні вимоги, на
обґрунтування яких послався на
обставини та факти викладені у
позовній заяві. Просив суд визнати його
доньку ОСОБА_3 такою, що втратила право
користуватися житловим приміщенням у
будинку АДРЕСА_1. Зазначив, що будинок
був куплений ним у період шлюбу з
ОСОБА_6, який 10.05.2006 року було розірвано.
Ухвалою Червоногвардійського суду
міста Макіївки від 25.04.2007 року про
розподіл майна за ОСОБА_1 мировою
угодою визнано право власності на
будинок. На теперішній час він бажає
розпорядитись майном, а реєстрація
відповідача цьому перешкоджає.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому
засіданні підтримала вимоги позивача
та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
заперечувала проти задоволення
позовних вимог, наполягала на тому, що
позивач не надає їй дозволу на
проживання, не впускає її до будинку
для проживання, але докази відповідно
цього суду надати не може. Не
заперечувала, що дійсно добровільно
покинула будинок в 2008 році та проживає
з чоловіком та дітьми у місті Донецьк.

Свідок ОСОБА_7, який є сусідом позивача,
у судовому засіданні пояснив, що
відповідач ОСОБА_3 є донькою позивача. З
2008 року у будинку де проживає, він її не
бачив та її місце знаходження йому не
відомо.

Свідок ОСОБА_8, який є сусідом позивача,
у судовому засіданні надав пояснення,
аналогічні поясненням свідка ОСОБА_7

Вислухавши пояснення позивача,
представника позивача, відповідача,
свідків, вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані докази, суд в межах
заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК
України), встановив наступне.

Відповідно до ст.60 ч.1, ч. 4 ЦПК України,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, установлених ст.61 ЦПК
України. Доказування не повинно
ґрунтуватися на припущеннях. Доказами
в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Ці дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їх представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, висновків експертів.

Згідно договору купівлі-продажу від
02.08.1991 року ОСОБА_1 придбав жилий
будинок АДРЕСА_1 (а.с.6). Будинок
позивачем був куплений у період шлюбу з
ОСОБА_6, який 10 травня 2006 року було
розірвано (а.с.46).

Як убачається з ухвали
Червоногвардійського районного суду
міста Макіївки від 25.04.2007 р. про
розподіл майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_6
було затверджено мирову угоди, згідно
якої, за позивачем визнано право
власності на жилий будинок АДРЕСА_1,
яке зареєстровано в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію прав власності № 16724959
(а.с.47, 7).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування і розпорядження своїм
майном.

Згідно з адресною карткою
Червоногвардійського реєстраційної
служби міста Макіївки, за адресою
АДРЕСА_1, окрім власника будинку ОСОБА_1
також зареєстровані його донька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та онучки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.45).

Як убачається з акту складеного
домовласником ОСОБА_1 у присутності
сусідів, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
засвідченого Комітетом
самоорганізації населення «Калина»
міста Макіївки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
адресою: АДРЕСА_1 не мешкає на протязі
останніх шести років (а.с. 9).

Вищенаведені обставини підтверджені
відповідними документами, сторони
визнали їх у судовому засіданні, тому
вони не підлягають доказуванню.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач проживає у спірному будинку.
Відповідач за зареєстрованою адресою
не проживає, не цікавиться спірним
житлом, не сплачує комунальні послуги,
проживає з чоловіком за адресою:
АДРЕСА_2, про що підтвердила у судовому
засіданні.

На підтвердження факту перешкоджання
ОСОБА_1 у користуванні спірним жилим
приміщенням, відповідачем не надано
суду належних та допустимих доказів.

Таким чином член родини позивача
ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_3, яка
зареєстрована у спірному будинку з
29.07.1998 року не мешкає в ньому без
поважних на те причин, але з реєстрації
не знялася.

Згідно приписів статті 405 ЦК України,
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Отже, перевіривши матеріали справи,
оцінивши представлені докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без
поважних причин понад встановлений
законом строк один рік, передбачений
ст. 405 ЦК України, не проживає за
адресою: АДРЕСА_1, даним житлом не
цікавиться, комунальні послуги не
оплачує. Таким чином, вона втратила
право користування вказаним житлом.
Доводи відповідача про те, що її не
проживання у спірному жилому
приміщенні зумовлено виключно
поважними причинами, зокрема
створенням позивачем перешкод, які
унеможливлюють спільне проживання і
користування будинком, не доведені
беззаперечними і переконливими
доказами.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст.
391, 405 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку
міста Красноводськ, Туркменістан,
такою, що втратила право користуватися
житловим приміщенням в будинку
АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду Донецької
області через Червоногвардійський
районний суд міста Макіївки протягом
десяти днів в з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
М.О. Заставенко