РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді
Бондарчука В.В.

секретаря
Потаніної О.О.,

з участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

представника відповідача
Назаренко В.І.,

представника відповідача
Циц С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому справу
за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької
обласної ради, Хмельницької обласної
державної адміністрації про стягнення
заборгованості по виплаті грошової
компенсації за невикористані
відпустки та незаконно утримані кошти
за використані дні щорічних відпусток,
моральної шкоди,

встановив:

29 травня 2012 року позивач
звернувся до суду із позовом до
відповідачів про стягнення з
Хмельницької обласної ради
заборгованості по виплаті грошової
компенсації за невикористані
відпустки та утриманні кошти за
використані щорічні відпустки в сумі 15
601 грн., посилаючись на те, що 27 червня 2002
року на підставі наказу голови
Хмельницької обласної державної
адміністрації №26-к він був звільнений
з роботи по переводу на посаду
помічника першого заступника голови
Хмельницької обласної ради. При
звільненні ОСОБА_1 була видана довідка
про те, що він має 120 календарних днів
невикористаних відпусток за період з 2
січня 1999 року по 2 січня 2002 року. 1 липня
2002 року на підставі розпорядження
голови Хмельницької обласної ради
ОСОБА_1 було призначена на посаду
помічника голови. З 23 листопада 2006 року
позивача було переведено на посаду
головного спеціаліста відділу
внутрішньої політики виконавчого
апарату обласної ради. 15 липня 2009 року
розпорядженням голови Хмельницької
обласної ради №8-к ОСОБА_1 було
звільнено з посади головного
спеціаліста відділу внутрішньої
політики виконавчого комітету
обласної ради у зв'язку із переводом на
посаду начальника Державної
житлово-комунальної інспекції у
Хмельницькій області. В період роботи у
Хмельницькій обласній раді з 1 липня 2002
року по 15 липня 2009 року позивач
використав 227 календарних днів
відпустки, за 88 днів отримав
компенсацію із загальної кількості
календарних днів відпустки 459. На
неодноразові звернення ОСОБА_1 щодо
надання відпусток чи отримання
грошової компенсації Хмельницька
обласна рада ніяким чином не
відреагувала, тому з урахуванням
викладено він просить стягнути грошову
компенсацію за 144 календарних дні на
суму 15 601 грн. За 75 календарних днів
ОСОБА_1 отримав грошову компенсацію, а 68
календарних днів які він відбув в
період роботи в Хмельницькій обласній
раді за період роботи в Хмельницькій
обласній державній адміністрації, у
зв'язку із неперерахуванням коштів
останньою при звільнені з позивачу
було враховано по кількості днів
відпустки, за яку сплачувалася
компенсація, та не було враховано ще
один день. Так як 68 календарних днів
відпустки йому було оплачено
Хмельницькою обласною радою на
підставі розпоряджень за період роботи
в Хмельницькій обласній державній
адміністрації, які ніким не
відмінялися, позивач вважає, що
Хмельницька обласна рада не мала права
вираховувати з нього кошти за
зазначені дні, при цьому щодо інших
працівників які разом із ОСОБА_1
переводились до обласної ради таких
дій не вчинялося, з огляду на викладене
позивач просить його вимоги
задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні позивачем та
його представником було збільшено
позовні вимоги вони просили стягнути з
Хмельницької обласної ради
компенсацію за невикористані
відпустки, незаконно утримані кошти в
сумі 15 785 грн. 40 коп. та 15 000 грн.
моральної шкоди.

Представник відповідача
Хмельницької обласної ради в судовому
засіданні проти позову заперечив,
вважає його необґрунтованим, оскільки
при звільненні ОСОБА_1 будь-яких
порушень допущено не було, кошти за
невикористані дні відпусток за час
роботи ОСОБА_1 в Хмельницькій обласній
державній адміністрації на рахунок
Хмельницької обласної ради не
надходили, тому підстав для сплати
грошової компенсації за них не має.

Представник відповідача
Хмельницької обласної державної
адміністрації в судовому засіданні
проти позову заперечив, зазначив, що
при звільненні ОСОБА_1 з Хмельницької
облдержадміністрації буд-яких
порушень трудового законодавства
допущено не було, що підтверджується
актом КРУ, тому за відсутності
первинних фінансових документів є всі
підстави вважати, що кошти за
невикористані відпустки були
перераховані.

Суд, заслухавши пояснення
учасників процесу та дослідивши
матеріали справи прийшов до висновку,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому
засіданні ОСОБА_1 на підставі наказу
№26-к від 26 червня 2002 року був
звільнений з посади помічника першого
заступника голови обласної державної
адміністрації по переводу в
Хмельницьку обласну раду на підставі
п.5 ст.36 КЗпП України, що
підтверджується копією відповідного
наказу та записом у трудовій книжці.

ОСОБА_1 при звільненні була надана
довідка для пред'явлення до
Хмельницької обласної ради про те, що
невикористана частина відпустки за
період з 2 січня 1999 року по 2 січня 2002
року становить 120 календарних днів.

Розпорядженням Хмельницької
обласної ради №44-к від 1 липня 2002 року
ОСОБА_1 було призначено на посаду
помічника голови обласної ради.

15 липня 2009 року на підставі
розпорядження №8-к ОСОБА_1 було
звільнено з посади головного
спеціаліста відділу внутрішньої
політики виконавчого апарату обласної
ради по переводу до Державної
житлово-комунальної інспекції та
виплачено грошову компенсацію за
невикористані відпустки у кількості 75
днів.

ОСОБА_1 в період роботи у
виконавчому апараті Хмельницької
обласної ради отримав оплату в сумі 13 757
грн. 60 коп. за використані щорічні
відпустки в кількості 227 днів за період
з 2 січня 2001 року по 2 січня 2004 року
тривалістю 135 календарних днів, з 2
січня 2005 року по 2 січня 2008 року
тривалістю 92 календарних дні.

Оскільки компенсація за 120
календарних днів не була перерахована
Хмельницькою обласною державною
адміністрацією при звільненні ОСОБА_1
протягом 2002-2003 року оплата 45
календарних днів відпустки була
здійснена за рахунок коштів обласної
ради, а за 23 календарних дні за період з
2 січня 2002 року по 27 червня 2002 року, які
не були вказані в довідці ОДА, ОСОБА_1
отримав як відпускні протягом 2004-2005
років за рахунок коштів обласної ради.
На день звільнення кількість днів
невикористаних відпусток становила 218
днів з яких з урахуванням 120
календарних днів невикористаної
відпустки за час роботи в Хмельницькій
облдержадміністрації та 23 календарних
днів за період з 2 січня 2002 року по 27
червня 2002 року в ОДА, ОСОБА_1 отримав
грошову компенсацію за 75 календарних
днів станом на 2 липня 2009 року.
Зазначені обставини в судовому
засіданні були підтверджені довідкою
Хмельницької обласної ради від 22 січня
2012 року, довідкою про стан використання
щорічних відпусток ОСОБА_1

Факт не перерахування грошової
компенсації за 120 календарних днів
невикористаної відпустки за період з 2
січня 1999 року по 2 січня 2002 року при
переведенні ОСОБА_1 в судовому
засіданні був підтверджений
показаннями свідка ОСОБА_6, яка
зазначила, що грошова компенсація за
невикористані відпустки на
розрахункові рахунки Хмельницької
обласної ради від Хмельницької
облдержадміністрації не надходила,
показаннями свідка ОСОБА_7, яка в
судовому засіданні підтвердила, що у
зв'язку із неперерахуванням кошів
облдержадміністрацією, позивачу були
оплачені відпустки за час роботи на
попередньому місці за рахунок коштів
облради, про що стало відомо перед
звільненням ОСОБА_1, у зв'язку із чим все
це було враховано та відповідно до
розпорядження голови ради виплачена
компенсація за 75 календарних днів по 2
липня 2009 року включно. Також
підтвердженням цього може слугувати і
та обставина, що ОСОБА_1, будучи на
посаді помічника голови облради, після
прийняття на роботу використав своє
право на відпустку до настання
шестимісячного строку з 16 грудня 2002
року по 30 грудня 2002 року відповідно до
ст.81 КЗпП України, ч.3 ст.9 Закону України
«Про відпустки». Посилання
представника Хмельницької обласної
державної адміністрації на акт
перевірки виконання бюджетних та
використання бюджетних коштів у
Хмельницькій області головного
контрольно-ревізійного управління
України від 10 серпня 2004 року за період з
2002 по 2003 роки, січень-травень 2004 року, з
якого будь-яких порушень виявлено не
було, як підтвердження того, що кошти
були перераховані в обласну раду, суд
вважає необґрунтованими, оскільки вони
повністю спростовуються іншими
наявними у справі доказами та
показаннями свідків.

Відповідно ст.86 КЗпП України, ст.24
Закону України «Про відпустки» у разі
звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі не використані ним дні щорічної
відпустки, а також додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей.
У разі переведення працівника на
роботу на інше підприємство, в
установу, організацію грошова
компенсація за не використані ним дні
щорічних відпусток за його бажанням
повинна бути перерахована на рахунок
підприємства, установи, організації,
куди перейшов працівник.

Ч.2 ст.23 Закону України «Про
відпустки» визначено, що в установах та
організаціях, що утримуються за
рахунок бюджетних коштів, оплата
відпусток провадиться із бюджетних
асигнувань на їх утримання.

Оскільки кошти за невикористані
відпустки ОСОБА_1 в період роботи з 2
січня 1999 року по 2 січня 2002 року, та з 2
січня 2002 року по 27 червня 2002 року
Хмельницькою обласною державною
адміністрацією перераховані до
Хмельницької обласної ради не були,
підстав для стягнення грошової
компенсації за 143 календарних днів
невикористаної відпустки не має. При
проведенні остаточного розрахунку
оплачувані дні наданих за
вищезазначений період відпусток були
враховані до загальної кількості днів
невикористаних відпусток за період
роботи в Хмельницькій обласній раді та
оформлені відповідним розпорядженням.

Суд, вважає, що посилання позивача на
те, що Хмельницька обласна рада,
незаконно утримала з нього кошти за 68
календарних дні за період з 2 січня 1999
року по 2 січня 2002 року та з 2 січня 2002
року по 27 червня 2002 року роботи в
Хмельницькій обласній державній
адміністрації є необґрунтованими, в
силу КЗпП України обов'язок здійснити
повний розрахунок при звільненні за
період з 2 січня 1999 року по 2 січня 2002
року, та з 2 січня 2002 року по 27 червня 2002
року покладений на Хмельницьку обласну
державну адміністрацію, яка його по
суті не виконала. Позивач не
позбавлений права пред'явити
відповідні вимоги до Хмельницької
обласної державної адміністрації про
стягнення грошової компенсації за цей
період, яке судом неодноразово
роз'яснювалося позивачу під час
розгляду справи.

В судовому засіданні крім цього було
встановлено, що Хмельницька обласна
рада здійснила розрахунок
невикористаних відпусток до 2 липня 2009
року, а позивача фактично було
звільнено 15 липня 2009 року, за цей період
не було здійснено розрахунок
компенсації за невикористану
відпустку при звільненні, кількість
таких днів становить 1, за який з
урахуванням заробітної плати позивача
за останні 12 місяців розмір
компенсації становить 110 грн. 34 коп.,
тому з Хмельницької обласної ради слід
стягнути на користь ОСОБА_1 грошову
компенсацію у вищезазначеному розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

П.9 Постанови Пленуму Верховного суду
України №4 від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» визначено, що розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди, суд, враховує
обставини, за яких така шкода була
заподіяна, глибину та тривалість
душевних страждань позивача, вимоги
розумності і справедливості, а також,
що для відновлення свого права позивач
був вимушений вживати додаткових
зусиль, тому суд вважає, що з
Хмельницької обласної ради на користь
позивачки з урахуванням співмірності
має бути стягнута моральна шкода в сумі
100 грн.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Співвідповідача по справі Хмельницьку
обласну державну адміністрацію було
залучено протокольною ухвалою суду, 9
липня 2012 року, однак позивач будь-яких
вимог до цього відповідача не висував,
хоча про це право в судовому засіданні
йому наголошувалося неодноразово,
оскільки задоволення своїх вимог
ОСОБА_1 вимагав тільки за рахунок
Хмельницької обласної ради, за таких
обставин, суд прийшов до висновку про
неможливість вирішення питання про
стягнення будь-яких коштів з
Хмельницької обласної державної
адміністрації, оскільки обмежений
заявленими вимогами.

Судові витрати по справі слід
розподілити наступним чином, ціна
позову становила 30 785 грн. 40 коп., позов
задоволено на суму 210 грн. 34 коп., що
становить 0,68 відсотка від ціни позову,
судовий збір від ціни позову має
становити 307 грн. 85 коп., оскільки
позивач звільнений від сплати судового
збору, відповідно до ст.88 ЦПК України з
Хмельницької обласної ради на користь
держави слід стягнути судовий збір в
сумі 2 грн. 09 коп.

Керуючись ст.ст.81, 86, 237-1 КЗпП України,
ст.ст.9,23,24 Закону України про відпустки,
ст.ст.60, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Хмельницької обласної ради
на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію
за 1 день невикористаної відпустки за
період з 3 липня 2009 року по 15 липня 2009
року в сумі 110 грн. 34 коп. та моральну
шкоду в сумі 100 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Хмельницької обласної ради
на користь держави судовий збір в сумі 2
грн. 09 коп.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Хмельницької області протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя: