Справа № 620/1239/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2014 року Зачепилівський районний
суд Харківської області

у складі : головуючого - судді Яценка
Є.І.,

при секретарі - Гагаріній С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду сел. Зачепилівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування майнової і
моральної шкоди, завданої внаслідок
злочину , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в
якому вказала, що 29.05.2013 року ОСОБА_2 в с.
Скалонівка Зачепилівського району
Харківської області перебуваючи на
сінокосі на окраїні села під час
сварки, що виникла на грунті неприязних
стосунків щодо використання сінокосу,
вчинив насильницькі дії відносно неї, в
результаті чого вона отримала тілесні
ушкодження у вигляді крововиливу на
правій руці, які згідно висновку
судово-медичної експертизи № 284-КР-13
від 05.06.2013 року за ступенем тяжкості
відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень.

Вироком Зачепилівського районного
суду Харківської області від 22.10.2013
року ОСОБА_2 було визнано винним у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126
КК України та призначено покарання у
вигляді штрафу в сумі 850 грн. В судовому
засіданні ОСОБА_2 визнав себе винним у
пред'явленому йому обвинуваченні, як
воно викладено в обвинувальному акті
та підтвердив факт заподіяння ОСОБА_1
тілесних ушкоджень.

Позивач зазначає, що внаслідок
вищевказаного злочину через отриману
травму вона вимушена була лікуватися,
проходити медичні обстеження та
відновлювальні процедури,
відсторонитися від ряду робіт по
домашньому господарству, чим були
порушені її життєві зв'язки.

ОСОБА_1 стверджує, що перебуваючи на
лікуванні вона не могла вести
повноцінний спосіб життя, відчувала
фізичний біль та зазнала моральних
страждань, що виразилося в
психологічному дискомфорті, порушенні
душевної рівноваги, вираженої у
почуттях розпачу, тривоги, страху та
поганому сні на фоні больових
відчуттів. Моральну шкоду позивач
оцінює в 5000 грн., яку просить стягнути з
ОСОБА_2 Крім того ОСОБА_1 просить
стягнути з останнього майнову шкоду за
скошене сіно в сумі 3000 грн. та витрати
на придбання ліків в сумі 201 грн.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
просить суд їх задовольнити, пояснила,
що попередній діагноз, який був
визначений лікарями в Зачепилівській
ЦРЛ був розрив ключично-акроміального
сухожилля, однак при проходженні
судово-медичної експертизи її було
направлено на рентгенограму. Чому
судово-медичний експерт змінив діагноз
їй невідомо.

Відповідач позовні вимоги визнав
частково, пояснив, що сіно скосив на
належній йому земельній ділянці, тому в
цій частині просить відмовити в
повному обсязі, в частині стягнення
витрат на лікування позов визнав
частково, пояснивши, що згоден
відшкодувати суму, сплачену за ліки,
які ОСОБА_1 придбала 30.05.2013 р. за
призначенням лікаря, щодо
відшкодування за чеком від 27.11.2013 р.
заперечив, так як вважає, що звернення
до лікаря в листопаді не пов'язано з
ушкодженнями отриманими в травні 2013 р.
Крім того ОСОБА_2 визнав, що своїми
діями завдав ОСОБА_1 моральної шкоди,
однак вказав, що вважає суму 5000 грн. не
співмірною зі спричиненими
стражданнями, просить суд зменшити
його розмір.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що він працює
лікарем-травматологом Зачепилівської
ЦРЛ. 29 травня 2013 року до нього
звернулась ОСОБА_1, яка вказала, що
отримала травму правої руки на яку
впала від поштовху ОСОБА_2 У зв'язку з
тим, що у нього була підозра про травму
плечового суглоба, він направив її на
проходження ергограмми, після
проходження якої був поставлений
діагноз «разрыв
ключично-акромиального сочленения
справа». У зв'язку з даним діагнозом
ОСОБА_1 було призначено лікування. Крім
того свідок вказав, що ОСОБА_1 до нього
зверталась ще у кінці листопада 2013 р. зі
скаргою на болі в правому плечі, після
обстеження був поставлений діагноз
артрозо-артрит та призначено
лікування. Свідок пояснив, що є дуже
багато причин виникнення даного
захворювання, їм хворіють дуже багато
літніх людей.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 вказав, що мешкає по сусідству з
ОСОБА_1 і тому часто її бачить. Він
пояснив, що йому відомо про ушкодження
правої руки, яке отримала в кінці
травня 2013 р. ОСОБА_1, однак, як пояснив
свідок, вона вже на початку червня
виконувала роботи по домогосподарству
та на городі.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснив, що в період 01 по 07 червня 2013
року допомагав ОСОБА_2 робити ремонт в
кухні його домоволодіння в с.
Скалонівка та неодноразово бачив
ОСОБА_1, яка працювала по
домогосподарству та на городі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6
пояснив, що ОСОБА_1 є його дружиною,
після отримання травми руки вона
тривалий час нічого не могла робити
правою рукою і тому йому доводилося всі
роботи по господарству робити самому.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_7 пояснила, що бачила синці
на правій руці ОСОБА_1, тому, як їй
відомо, остання була не в змозі
виконувати роботи по господарству.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
також пояснив, що ОСОБА_1 після
отримання травми майже не допомагала
по господарству чоловіку, тому що у неї
боліла рука.

Суд, вислухавши сторони, свідків,
дослідивши матеріали кримінальної
справи по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.1
ст.126 КК України, матеріали цивільної
справи:

- копію паспорту позивача,

- копію вироку Зачепилівського
районного суду Харківської області від
22.10.2013 р.,

- копію медичної книжки ОСОБА_1,

- висновок судово-медичної
експертизи № 284-КР/13 від 05.06.2013 р.,

- копії Державних актів ЯМ № 198350,
ЯМ № 198351 на земельні ділянки, які
належать ОСОБА_2,

- чеки від 30.05.2013 р. та 27.11.2013 р. на
придбання ліків,

- копію направлення в
рентгенкабінет від 03.06.2013 р.

приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
слід задовольнити частково, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

В силу ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою. Тобто
винність ОСОБА_2 очевидна та є
доказаною.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Вирішуючи питання про розмір
відшкодування завданої ОСОБА_1
матеріальної шкоди суд частково
задовольняє дану вимогу у зв"язку з тим,
що відповідно до пояснень
лікаря-травматолога Зачепилівської
ЦРЛ ліки, які він призначив в кінці
травня 2013 р. та в подальшому були
придбані ОСОБА_1 були необхідні для
зняття болю від травми, отриманої в
результаті падіння від поштовху
ОСОБА_2, а ліки, які він призначав в
листопаді, були необхідні для зняття
болі та лікування артрозо-артриту. В
частині стягнення збитків за скошене
сіно слід відмовити в повному обсязі у
зв'язку із тим, що згідно копій
Державних актів ОСОБА_2 є власником
сінокосів з 21.09.2012 р., про що, як вказує
ОСОБА_2 і не заперечує ОСОБА_1, ним було
повідомлено позивачу.

Ст.. 23 ч.2 ЦК України дає чіткі
визначення в чому полягає моральна
шкода, а ч.3 даної статті визначає її
відшкодування залежно від характеру
правопорушення, глибини фізичних та
душевних страждань, погіршення
здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування.

В даному випадку винною особою, згідно
вироку Зачепилівського районного суду
від 22.10.2013 року є саме ОСОБА_2, ОСОБА_1 є
потерпілою особою. Тому на думку суду
ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди
ОСОБА_2

Вирішуючи питання про відшкодування
моральної шкоди завданої ОСОБА_1 суд
враховує рекомендації Пленуму
Верховного Суду України, викладені в
постанові від 31.03.1995 року № 4 „Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" із змінами і доповненнями,
внесеними постановою Пленуму
Верховного Суду України від 25 травня 2001
року N 5, де зазначено, що розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.

Тому суд, виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості,
приходить до висновку, що позов в
частині відшкодування моральних
збитків ОСОБА_1 слід задовольнити
частково в сумі 1000 грн., так як даний
розмір на думку суду є достатнім для
відшкодування моральної шкоди яку було
спричинено останній в результаті дій
ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.
10,11,60,61,88,174,209,212,214,215 ЦПК України,
ст.ст.23,1166 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової і моральної
шкоди, завданої внаслідок злочину -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1
матеріальні збитки завдані злочином в
сумі 94,05 грн., моральну шкоду в сумі 1000
грн., а всього 1094,05 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Головуючий, суддя
Є.І. Яценко