Справа №482/1837/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року
м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд
Миколаївської області у складі:
головуючого - судді - Демінської О.І, при
секретарі - Пазюк І.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Нова Одеса цивільну справу за
позовом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної
заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК»
звернулося до суду із позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
кредитної заборгованості з
відповідачів у солідарному порядку в
загальному розмірі 77634,35 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
24.09.2008 р. між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК» та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№252444-CRED, відповідно якому останній
отримав від Банку кредитні кошти в
розмірі 30000 грн. на умовах його
строковості, повернення, платності та
забезпеченості строком до 24.09.2010 р.

В якості забезпечення виконання
кредитних зобов'язань між Банком та
ОСОБА_1 було укладено договори поруки
із ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Посилаючись на те, що Банк у повному
обсязі виконав взяті на себе
зобов'язання, відповідно до умов
кредитного договору, а відповідач
ОСОБА_1 порушила виконання взятих на
себе кредитних зобов'язань, у зв'язку із
чим станом на 10.02.2013 р. має
заборгованість у загальному розмірі -
77634,35 грн., з яких: заборгованість по
кредиту - 23994,32 грн., заборгованість по
процентам - 49705,06 грн., штрафи: 250,00 грн. -
фіксована частина та 3684,97 грн.
процентна складова, а вимоги про сплату
заборгованості до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 залишилися без задоволення,
просить про стягнення з відповідачів у
солідарному порядку вказаної суми
кредитної заборгованості.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, надав до суду
заяву, відповідно якій позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, просив про
їх задоволення, а також просив про
розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання відповідач - ОСОБА_1
не з'явилася, надала суду заяву,
відповідно якій справу просила слухати
за її відсутності, проти задоволення
позову заперечила.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
представник останньої - адвокат ОСОБА_5
у судове засідання 14.03.2014 р. не
з'явилися, надали суду заяви,
відповідно яким проти задоволення
позову заперечили, пославшись на те, що
договори поруки ними не підписувалися,
просили про розгляд справи за їх
відсутності.

Вивчивши доводи позову, дослідивши та
оцінивши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі наданих суду доказів,
відповідно до вимог ст.11 ЦПК України,
суд дійшов наступного.

У судовому засіданні встановлено, що
24.09.2008 р. між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК» та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№252444-CRED, відповідно якому остання
отримала від Банку кредитні кошти в
розмірі 30000 грн. на умовах його
строковості, повернення, платності та
забезпеченості строком до 24.09.2010 р., зі
сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 31,500% річних,
невідємною частиною якого є Додаток №1
від 24.09.2008 р. із графіком погашення
кредитної заборгованості.

Відповідно п.5.10 вказаного кредитного
договору ОСОБА_1 взяла на себе
обов'язок у разі неналежного виконання
взятих на себе кредитних зобов'язань
більш ніж як 120 днів, у зв'язку із чим
Банк був би змушений звернутися до
суду, сплатити штраф в сумі 250 грн. та 5%
від суми позову.

Також сторони домовилися, що строк
позовної давності щодо стягнення
кредиту, процентів, неустойки,
винагород, інших платежів
встановлюється строком 5 років (п.5.7
Договору).

24.09.2008 р. між позивачем та ОСОБА_1 було
укладено договір №252444-CRED про відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної карти «МІКРОКРЕДИТ» на
виконання умов кредитного договору
№252444-CRED від 24.09.2008 р.

З умовами укладених договорів сторони
ознайомлені, ними вони підписані.

Відповідно наданого позивачем
розрахунку кредитної заборгованості
відповідач ОСОБА_1 порушила виконання
взятих на себе кредитних зобов'язань, у
зв'язку із чим станом на 10.02.2013 р. їй
нараховано Банком заборгованість в
сумі у загальному розмірі - 77634,35 грн., з
яких: заборгованість по кредиту - 23994,32
грн., заборгованість по процентам - 49705,06
грн., штрафи: 250,00 грн. - фіксована
частина та 3684,97 грн. процентна складова.

Ухвалою суду від 14.03.2014 р. провадження у
справі в частині стягнення кредитної
заборгованості в сумі 27164,93 грн., з яких
24057,42 - заборгованість за кредитом, 1575,85
грн. - заборгованість за відсотками -
закрито.

Таким чином невирішеними залишилися
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідачів кредитної заборгованості
в сумі 50532,52 грн., з яких 48129,21 грн. - сума
заборгованості за відсотками, сума
штрафу: 250,00 грн. - фіксована частина та
3684,97 грн. процентна складова.

Відповідно до ст.ст.204, 227 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

За правилами ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення щодо
договору позики, якщо інше не
встановлено законом і не випливає із
суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України
кредитодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання відсотків встановлюється
договором.

Відповідно до ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
кредитодавцю кредит у строк та в
порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів
він не звільняється від обов'язку
виконання зобов'язання, при цьому
кредитодавець має право вимагати від
позичальника достроково повернути всю
суму кредиту та внести інші платежі,
передбачені договором.

Крім цього, ст.ст.546, 548-551, 553-554 ЦК України
передбачено, що сторони зобов'язання
можуть домовитися про забезпечення
його виконання. Виконання зобов'язання
забезпечується зокрема неустойкою
(штрафом, пенею), порядок та форма
забезпечення яких встановлюється в
Законі або договорі, а також порукою.

Згідно ч.1 ст.553, ч.ч. 1,2 ст.554 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Враховуючи викладене, а також
встановлений у судовому засіданні факт
неналежного виконання боржником
ОСОБА_1 взятих на себе за кредитним
договором №252444-CRED від 24.09.2008 р.
зобов'язань в тому числі і після
прийняття відповідного рішення судом
30.04.2010 р., суд вважає наявними правові
підстави щодо стягнення з останньої на
користь позивача 48129,21 грн.
заборгованості за відсотками.

В частині вирішення питання щодо
стягнення штрафу з відповідача суд
вважає, що позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню частково,
оскільки відповідно п. 5.10 Договору
№252444-CRED від 24.09.2008 р. боржник
зобов'язався сплатити Банку штраф в
сумі 250 грн. та 5% від суми позову за
будь-які порушення строків сплати
грошових зобов'язань більш як на 120
днів.

Враховуючи, що у судовому засіданні
встановлено, що боржник повторно, після
винесення рішення судом, порушила
виконання взятих на себе зобов'язань
більш як на 120 днів, то з неї на користь
Банку підлягає до стягнення 250 грн.
штрафу та 2406,46 грн. (від суми позовних
вимог, що розглядаються в судовому
засіданні).

В частині позовних вимог щодо
стягнення кредитної заборгованості з
ОСОБА_1 у солідарному порядку із ОСОБА_2,
ОСОБА_3 суд вважає за необхідне
відмовити з наступних підстав.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти
задоволення вказаних позовних вимог
до них заперечували, вказуючи, що
договори поруки як забезпечення
виконання кредитних зобов'язань між
Банком та ОСОБА_1 вони не підписували, у
зв'язку із чим ними заявлялися суду
клопотання про проведення відповідної
почеркознавчої експертизи.

Оригінали договорів поруки, копії яких
були надані суду, позивачем не надані
на вимоги суду, оскільки були вилучені
у позивача слідчим СВ Новоодеського РВ
УМВС України в Миколаївській області
на виконання ухвали слідчого судді від
054.02.2014 р. в межах кримінального
провадження №0000092.

У судовому засіданні встановлено, що в
межах кримінального провадження ,
внесеного до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000092 від 23.01.2013 р.
за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358
КК України, слідчим СВ Новоодеського РВ
УМВС України в Миколаївській області
було прийнято рішення про призначення
почеркознавчої експертизи з метою
вирішення питання щодо того, чи
підписи на договорах поруки від 24.09.2008
р. виконані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (постанова
про призначення почеркознавчої
експертизи від 19.02.2014 р.)

Відповідно висновку експерта № 267 від
12.03.2014 р. додаткової
судово-почеркознавчої експертизи за
матеріалами досудового розслідування,
внесеного до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000092, підписи
від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у договорах
поруки від 24.09.2008 р. виконані не самими
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а іншою особою.

Ст. 203 ЦК України встановлені загальні
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину, однією з яких є
вільне волевиявлення учасника
правочину та відповідність
волевиявлення його внутрішній волі.

Відповідно вимогам ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч.1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК
України.

Ч. 1 ст. 218 ЦК України передбачено, що
недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків,
встановлених законом.

За вимогами частин 1, 2 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах,
якими обмінялись сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1ст. 216 ЦК України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

Заперечення відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 щодо того, що вони договори
поруки не підписували, які
узгоджуються із висновком експерта №
267 від 12.03.2014 р., завірену фотокопію
якого суд вважає належним та
допустимим доказом, позивачем не
спростовано, докази протилежного суду
не надані.

На підставі викладеного, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню частково.

В силу ст.88 ЦПК України, з урахуванням
положень ст.79 ЦПК України, з
відповідача ОСОБА_1 на користь позивача
підлягають стягненню понесені ним під
час звернення до суду та підтверджені
документально, судові витрати в сумі

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної
заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК»
кредитну заборгованість за кредитним
договором №252444-CRED від 24.09.2008 р. станом
на 10 лютого 2013 року в сумі 50785,67 грн., з
яких 48129,21 грн. заборгованість за
відсотками, 250,00 грн. - штраф (фіксована
частина), 2406,46 грн. - штраф (процентна
складова), та судовий збір в сумі 229 грн.
40 коп.

У задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення кредитної заборгованості за
кредитним договором №252444-CRED від 24.09.2008
р. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Миколаївської області через
Новоодеський районний суд в
десятиденний строк з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області
О.І. ДЕМІНСЬКА