АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Вийванко О.М. Провадження №
22-ц/789/122/14 Доповідач - Гурзель
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 р. Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Гурзеля І.В.

суддів - Фащевської Н. Є.,
Ходоровського М. В.,

при секретарі - Беська С.В.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, представника
позивача Дишкант М. Р.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 26 листопада 2013
року по справі за позовом
комунального підприємства теплових
мереж
"Тернопільміськтеплокомуненерго" до
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за
послуги з централізованого опалення та
постачання гарячої води,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач КПТМ
«Тернопільміськтеплокомуненерго»
звернулося в суд із позовом до
відповідачів про стягнення
заборгованості за спожиту теплову
енергію та гарячу воду, посилаючись на
те, що відповідачі за надані позивачем
послуги зобов'язані щомісячно вносити
на його рахунок оплату за
затвердженими у встановленому порядку
тарифами. Однак, відповідачі
добровільно не проводять оплату за
наданні послуги протягом тривалого
проміжку часу, внаслідок чого за період
з 01.02.2005 року по 01.07.2013 року виникла
заборгованість у розмірі 24359,24 грн., яку
позивач просить стягнути солідарно з
відповідачів та судові витрати.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 26 листопада 2013
року позов задоволено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь
комунального підприємства теплових
мереж
«Тернопільміськтеплокомуненерго»
заборгованість за послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води у розмірі 24 359,24
грн., сплачений судовий збір у розмірі
243,59 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в позові відмовити. Посилається на
те, що рішення ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, невідповідності висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши апелянта та її
представника, які зіслалися на доводи
апеляції, представника позивача, який
просить апеляційну скаргу відхилити,
дослідивши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що внаслідок
неналежного виконання відповідачами
перед позивачем зобов'язання,
утворилась заборгованість, яка
підлягає стягненню в розмірі 24 359,24 грн.

Однак колегія не повністю погоджується
з зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки обставини справи
встановлено неповно і як наслідок
допущено порушення норм
процесуального права.

Судом вірно встановлено, що
відповідачі проживають в чотирьох
кімнатній квартирі №29, житловою площею
49,7 кв. м., яка знаходиться у будинку
АДРЕСА_1 що стверджується довідкою,
виданою приватним підприємством «Наш
дім» №1302 від 20 травня 2013 року.

КПТМ
«Тернопільміськтеплокомуненерго»
здійснює забезпечення тепловою
енергією та гарячою водою житла, яке
займають відповідачі. З відповідачами
укладено договір про надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води та відкрито
особовий рахунок для проведення
нарахування та оплати послуг за
спожиту теплову енергію та гарячу воду.

З виписки з особового рахунку про
заборгованість за опалення і гаряче
водопостачання від 09.07.2013 року (а.с.15, 56)
вбачається, що заборгованість
відповідачів становить 24 359,24 грн.,
однак в суму включено залишок
нарахований за період з 01.01.1995 р. до
01.02.2005 р., який становить 8891,18 грн.(а.с.57).

Доводи представника позивача про те, що
вони зараховували щомісячні проплати
ОСОБА_1 з 2005 року в заборгованість, яка
утворилась до 2005 року, судом до уваги
не приймаються оскільки зазначена
заборгованість включена ними в
розрахунок.

Також зазначені доводи суперечать
позиції представника позивача щодо
незастосування строків позовної
давності, мотивуючи це регулярними
щомісячними проплатами зі сторони
ОСОБА_1, що як вірно зазначено судом
першої інстанції переривало настання
строків позовної давності. Оскільки у
випадку незарахування зазначених
проплат в щомісячні поточні платежі
строк позовної давності наступав би з
часу зазначеному позивачем в
розрахунку тобто з 2005 року.

За вказаних обставин суд першої
інстанції невірно стягнув
заборгованість по справі, яка існувала
за період 1995-2005 років.

Також в позовній заяві КПТМ
«Тернопільміськтеплокомуненерго»
просило стягнути заборгованість, яка
виникла в період з 01.02.2005 р. по 01.07.2013 р.,
тому доводи апелянта, що ухвалюючи
оскаржуване рішення суд першої
інстанції вийшов за межі позовних
вимог є підставними, оскільки
відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
сторін, які беруть участь у справі.

Доводи апелянта, що в позові слід
відмовити за недоведеністю позовних
вимог, тому що позивачем не
представлено детального розрахунку
заборгованості і відповідачі не
повідомлялися про зміну розмірів
тарифів є не вірними, оскільки послуги
з опалення і гарячого водопостачання
надавались, що не заперечується
сторонами. Між сторонами існували
договірні відносини і згідно пояснень
апелянта вона недоплачувала щомісячні
платежі в рахунок збитків нанесених їй
позивачем в результаті прориву труб
гарячої води.

Згідно ч.1,2 ст.66 ЖК України плата за
користування житлом (квартирна плата)
обчислюється виходячи із загальної
площі квартири. Розмір плати за
користування житлом (квартирної плати)
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст.ст. 67,68,162 Житлового
кодексу УРСР, п. п. 7, 17, 35 «Правил
користування приміщеннями житлових
будинків і прибудинковими
територіями», затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р.
№572, наймач та члени сім'ї зобов'язані
своєчасно вносити квартирну плату за
комунальні послуги.

У відповідності до ч.1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору, вимог
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За вказаним обставин рішення слід
змінити, зменшивши стягнення з ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
на користь КПТМ
«Тернопільміськтеплокомуненерго»
заборгованості за послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води до 15422 грн., та
судових витрат до 154 грн.

Керуючись п.3 ч. 1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.
313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 26 листопада 2013
року змінити. Зменшити стягнення з
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 на користь комунального
підприємства теплових мереж
«Тернопільміськтеплокомуненерго»
заборгованості за послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води до 15422 грн., та
судових витрат до 154 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області І.В. Гурзель