Справа № 603/46/14-ц
Провадження №2/603/18/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2014 р.
м.Монастириська

Монастириський районний суд
Тернопільської області у складі:

головуючого судді Галіяна І. М.

при секретарі Пшеничняк В.Й.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста
Монастириська цивільну справу

за позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитом відповідно до договору б/н від
20.03.2006р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
20.03.2006р. року між позивачем та
відповідачем було укладено договір б/н,
за умовами якого відповідач отримав
кредит у сумі 4000,00 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом 48%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Проте, відповідач станом
на 24.12.2013 року порушив умови кредитного
договору та має прострочену
заборгованість з кредиту - 1835,47 грн.,
заборгованості за відсотками - 9418,33грн.,
фіксований штраф - 500,00грн., процентна
складова штрафу - 562,69 грн. Враховуючи
викладене, публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» просить суд стягнути з
відповідача заборгованість за
договором в сумі 12316,49 грн. та сплачений
судовий збір.

В судовому засіданні
представник позивача публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» позовні вимоги
підтримав повністю.

Відповідач у судовому засіданні
пояснив, що він дійсно укладав договір
із банком на суму 4000,00 грн., однак у
банку картку не отримував, оскільки її
отримувала інша особа відомості про
яку йому не відомі. Стверджує, що особа,
яка отримувала картку, йому обіцяла
сплатити кредит. Про те, що гроші не
сплачені відповідачу відомо не було.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

ОСОБА_1 укладено кредитний договір від
20.03.2006 року б/н, шляхом підписання заяви,
за умовами якого позивачу ОСОБА_1
надано кредитний ліміт у сумі 4000,00 грн.,
з умовами сплати за користування
кредитом відсотків в розмірі 4% на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом. Термін дії Кредитного
ліміту збігається з терміном дії
кредитної картки. Сторони визначили, що
договір складається з заяви
позичальника, умов і правил надання
банківських послуг.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України
кредитодавець зобов'язується за
кредитним договором надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Кредитні кошти в обсязі, визначеному
договором, були надані ЗАТ КБ
"Приватбанк" позичальнику, які він
використав. Відповідачем у судовому
засіданні підтверджено отримання
кредитних коштів у сумі 4000,00 грн.

Положеннями кредитного договору
від 20.05.2007 року б/н передбачено, що у
разі виникнення заборгованості
погашати заборгованість протягом 30
днів з дня її виникнення.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Однак відповідач ОСОБА_1 не
виконував належним чином зобов'язання
щодо своєчасної та у повному обсязі
сплати усіх платежів за кредитним
договором, допустив заборгованість із
сплати кредиту у сумі 1835,47 грн.,
процентів за його користування у сумі
9418,33 грн.

Статтею 549 ЦК України
передбачено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Пунктом 8.6. умов і правил надання
банківських послуг встановлено, що при
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором
більш ніж на 120 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500,00 грн. + 5% від суми
заборгованості.

Позивачем нараховано за
неналежне виконання позичальником
умов договору у сумі 1062,69 грн.
(фіксована частина та процентна
складова).

За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Окрім цього, як випливає із
підписаної відповідачем заяви від 20
березня 2006 року останній ознайомився
та погодився із Умовами надання
банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою та
Тарифами банку. Також відповідач
погодився, що підписана ним заява від 20
березня 2006 року, Умовами надання
банківських послуг та Правила
користування платіжною карткою разом
із Тарифами банку, складають у
сукупності між Банком та ним договір
про надання банківських послуг.

Свобода договору, вважається
однією із основних засад цивільного
законодавства (ст. 3 ЦК України).

Відповідно до п. 6.1. розділу 6 Умов і
правил надання банківських послуг,
відповідач узяв на себе обв'язок не
передавати карти та ПІНи третім особам.

З огляду на зазначені обставини,
суд не бере до уваги посилання
відповідача, щодо того, що він не
повинен нести цивільної
відповідальності за невиконання
договірних зобов'язань, оскільки
передаючи карту та ПІН третій особі,
ним порушено взяте на себе договірне
зобов'язання.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості в сумі 12316,49
грн. підлягає задоволенню.

Згідно частини першої статті 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на
користь позивача підлягає стягненню
сплачений судовий збір в розмірі 243
грн. 60 коп.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 60, 79, 88, 224-226,
Цивільного процесуального кодексу
України, ст. 1, 3, 4, 10, 11, 15, 60, 79, 88, ч. 2 ст. 209,
213-215, 218 Цивільного кодексу України суд,
-

В И Р І Ш И В :

1. Позов публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» до ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
код НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2
виданий Підгаєцьким РВ УМВС України в
Тернопільській області 20.11.1997 року) на
користь публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна перемоги, 50, , р/р 3111) 12316 (дванадцять тисяч
триста шістнадцять) грн. 49 коп. та
судові витрати у вигляді судового
збору в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60
коп. на р/р 0001, МФО 305299.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається до
апеляційного суду Тернопільської
області через Монастириський районний
суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян