Провадження № 2/344/1431/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

18 лютого 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Ковалюк І.П.

секретаря Гречун Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про вселення до квартири та
зобовязання не чинити перешкод у
користуванні квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовом до
відповідачів про вселення його до
квартири та зобов'язання не чинити
перешкод в користуванні квартирою
АДРЕСА_1.

Позов обґрунтований тим, що позивач
являється власником 378/1000 частки
квартири АДРЕСА_1. Рішеннями суду
встановлено порядок користування
даною квартирою та виділено йому
кімнати площею 8,6 кв.м. та 12, 9 кв.м. у
користування. Приміщення кухні,
коридору, ванної кімнати, туалету,
кладової залишено у спільному
користуванні. Однак не зважаючи на
наявність рішень, які набрали законної
сили, відповідачі чинять перешкоди в
користуванні квартирою та доступі до
неї.

В судове засіданні позивач не з'явився,
суду надано заяву, згідно якої він
просить розгляд справи проводити за
його відсутності, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, щодо
заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися повторно, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, причини неявки суду не
відомі. За вказаних обставин судом
ухвалено проводити заочний розгляд
справи.

Дослідивши докази, надані сторонами на
підтвердження своїх вимог об'єктивно
та всебічно з'ясувавши таким чином
обставини справи, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог, виходячи
з наступного.

Так, судом встановлено, що за рішенням
Івано-Франківського міського суду від
17.05.2013року визнано за ОСОБА_1 право
власності на 378/1000 часток у нерухомому
майні: квартирі АДРЕСА_1, виділивши в
користуванні ОСОБА_2 кімнату площею 18,3
кв.м., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кімнату площею 9,1
кв.м, та ОСОБА_1 кімнати площею 8,6 кв.м. та
12,9 кв.м., приміщення кухні, коридору,
ванної кімнати, туалету, кладової
залишено у спільному користуванні.

Як вбачається із матеріалів справи, що
підтверджується актами від 31.12.2013року
та 01.02.2014року, відповідачі чинять
перешкоди позивачу в користуванні
квартирою та приміщеннями загального
користування в квартирі, змінили замок
вхідних дверей, внаслідок чого позивач
не має можливості потрапити в квартиру.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Статтею 9 Житлового кодексу України
визначено, що ніхто не можу бути
виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як із підстав і в порядку,
передбаченому законом.

Згідно свідоцтва про право власності
та виписки із домової книги, позивач
ОСОБА_1 є співвласником квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України,
власникові належить володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

За змістом ст. 57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи все наведене, керуючись
конституційним принципом верховенства
права, оцінивши всебічно, повно та
об'єктивно всі наявні у справі докази
окремо та у сукупності, застосовуючи
відповідні норми матеріального права,
утверджуючи та забезпечуючи права
людини і основоположні свободи сторін,
враховуючи встановлений у судовому
засіданні причинний зв'язок між діями
сторін, суд вважає за необхідне
захистити право позивача на володіння
та користування належної йому частки в
квартирі.

На підставі наведеного, відповідно до
ст.41,124 Конституції України, ст.ст. 9 ЖК
України, ст. 317, 319, 391 ЦК України,
керуючись ст.ст. 60 88, 179, 212-215, ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про вселення до квартири та
зобов'язання не чинити перешкод у
користуванні квартирою - задоволити.

Вселити ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не
чинити ОСОБА_1 перешкод в користуванні
квартирою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Івано-Франківський міський суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.П. Ковалюк