№2/756/53/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого - судді
Тітова М.Ю.

при секретарі
Івановій І.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» про
відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування моральної та
матеріальної шкоди. Свої вимоги
обґрунтовував наступним, а саме 26.04.12
близько 20 год. 40 хв. ОСОБА_2, керуючи
автомобілем марки «SAMAND» державний
номер НОМЕР_4, рухаючись по вул.
Богатирській, 5 від вул. Полярної в
напрямку вул. Озерної, здійснив наїзд
на нього, який переходив проїзну
частину по нерегульованому
пішохідному переходу справа наліво
відносно руху автомобіля, яким керував
ОСОБА_2 В результаті
дорожньо-транспортної пригоди пішохід
ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. По
даному факту було порушено кримінальну
справу за ст. 286 ч. 1 К'К України. Вину в
скоєнні даного злочину ОСОБА_2 визнав
повністю та щиросердечно розкаявся.
Так, згідно розписки він надав дружині
потерпілого гроші в сумі 9000,00 грн.
Враховуючи те, що йому нанесено тілесні
ушкодження середньої тяжкості, і в
даний час він також проходить
лікування і невідомо як дане
ушкодження подіє на організм, дана
пригода внесла корективи в нормальне
життя, порушено нормальний сон, виникли
перешкоди в проїзді транспортом, до
теперішнього часу він проходить курс
амбулаторного лікування. Все це
відбилось на психологічному стані
потерпілого, тому він оцінив свою
моральну шкоду в розмірі 500000,00 грн. А
також він поніс витрати матеріального
характеру, які виразились в сплаті
послуг адвоката - 8000 грн., затрат на
придбання ліків - 10240 грн. 20 коп., затрат
на поїздки - 903 грн.

Просив суд відповідно до ст.ст. 1166, 1168 ЦК
України стягнути з ОСОБА_2 на свою
користь моральну шкоду в розмірі 500000
грн., витрати на поїздки - 903 грон. та
витрати на ліки - 10240 грн.

За клопотанням позивача судом в якості
співвідповідача залучено ПрАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія».

Позивачем неодноразово змінювалися
позовні вимоги, останній раз він просив
суд на підставі ст.ст. 1166, 1167, 1187 ЦК
України стягнути з ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» на свою
користь неотриману заробітну плату -
12265,77 грн., місячну доплату до
досягнення пенсійного віку в розмірі
1579,11 грн., виплату за інвалідність 2
групи - 16858 грн., витрати на поїздку в
лікарню - 903 грн. та вартість протезу -
26040 грн. та з ОСОБА_2 моральну шкоду в
розмірі - 400000 грн.

У судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали у повному
обсязі, просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення
позову заперечував.

Представник ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» проти
задоволення позову також заперечував.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
прийшов до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

З вироку Оболонського районного суду м.
Києва від 10.09.12, яким ОСОБА_2 визнано
винуватим у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та
призначено йому покарання у виді
позбавлення волі строком на 2 року щ
позбавленням права керувати
транспортними засобами на 1 рік,
вбачається, що 26.04.12 близько 20 год. 40 хв.,
ОСОБА_2, керуючи автомобілем «SAMAND»
державний номер НОМЕР_4, рухаючись по
вул. Богатирській, від вул. Полярної в
напрямку вул. Озерної в м. Києві, грубо
порушуючи п. 2.3 «б» ПДР України, будучи
неуважним, не стежачи за дорожньою
обстановкою, під'їжджаючи до
нерегульованого наземного пішохідного
переходу, перед яким зупинився
невстановлений транспортний засіб,
знаходячись в другій лівій смузі руху
на проїзній частині, не зменшив
швидкість аж до зупинки свого
транспортного засобу, не переконавшись
в тому, що на пішохідному переході
перебувають пішоходи, для яких може
бути створена перешкода чи небезпека,
чим грубо порушив п. 18.1 та п. 18.4 ПДР
України, внаслідок чого здійснив наїзд
на пішохода ОСОБА_1, який переходив
проїзну частину по нерегульованому
пішохідному переході з права на ліво
відносно руху автомобіля, яким керував
ОСОБА_2 В результаті даної
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1
отримав тілесні ушкодження середнього
ступеню тяжкості та легкі тілесні
ушкодження.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК
України вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, обов'язковий для
суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок суду, з
питань чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою, а тому суд
вважає, що ОСОБА_1 отримав тілесні
ушкоджень саме з вини ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або
юридична особа, яка завдала шкоди
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я фізичній особі, зобов'язана
відшкодувати потерпілому заробіток
(дохід), втрачений ним внаслідок втрати
чи зменшення професійної або загальної
працездатності.

Цивільна відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» згідно
полісу №АВ/6134693 від 13.04.12, період дії
полісу з 14.04.12 по 13.04.13., ліміт
відповідальності за заподіяну шкоду
життю і здоров'ю - 100000 грн.

При настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. Шкодою,
заподіяною життю та здоров'ю
потерпілого у результаті
дорожньо-транспортної пригоди, є шкода
(в тому числі моральна шкода), пов'язана:
з лікуванням потерпілого; з тимчасовою
втратою працездатності потерпілим; із
стійкою втратою працездатності
потерпілим; із смертю потерпілого. (ст.
22, 23 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільної
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» в редакції
станом на час настання страхового
випадку - далі Закон).

Так, статтею 25 Закону встановлено, що у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності потерпілим
відшкодовуються не отримані доходи за
підтверджений відповідним закладом
охорони здоров'я час втрати
працездатності. Доходи потерпілого
оцінюються в таких розмірах зокрема
для працюючої особи (особи, яка працює
за трудовим договором) - неотримана
середня заробітна плата, обчислена
відповідно до норм законодавства
України про працю.

Згідно ст. 37 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
допомога по тимчасовій
непрацездатності виплачується
застрахованим особам залежно від
страхового стажу в таких розмірах
зокрема 100 відсотків середньої
заробітної плати (доходу) -
застрахованим особам, які мають
страховий стаж понад вісім років.

До страхового випадку позивач працював
в Автопраку №6 КП «Київпастранс» та як
вбачається з листків непрацездатності
йому була призначена допомога по
тимчасовій непрацездатності у розмірі
100 відсотків середньої заробітної
плати, яка була виплачена за рахунок
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності.

Таким чином, враховуючи, що не
отриманий дохід позивачу
компенсований Фондом соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, а тому підстав для
стягнення з страхової компанії
неотриманої заробітної плати в розмірі
12265,77 грн. не має.

Крім того, відповідно до ст. 26 Закону у
зв'язку із стійкою втратою
працездатності потерпілим
відшкодовуються доходи, не отримані
потерпілим у результаті стійкої втрати
потерпілим працездатності
(інвалідності), які не відшкодовуються
за рахунок іншого обов'язкового виду
страхування. Страхове відшкодування
за шкоду, пов'язану із стійкою втратою
працездатності, виплачується не рідше
одного разу на місяць до відновлення
працездатності потерпілого. За умовами
договору або за поданням потерпілого
до страховика та за погодженням із
страховиком страхове відшкодування
може бути виплачене у вигляді
одноразової компенсації.

Згідно ст.ст. 9, 30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відповідно до цього
Закону за рахунок коштів Пенсійного
фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати
зокрема пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання (у
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства).
Пенсія по інвалідності призначається в
разі настання інвалідності, що
спричинила повну або часткову втрату
працездатності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства) за наявності страхового
стажу, передбаченого статтею 32 цього
Закону. Пенсія по інвалідності
призначається незалежно від того, коли
настала інвалідність: у період роботи,
до влаштування на роботу чи після
припинення роботи.

Позивачу 18.12.12 встановлена 2 група
інвалідності з 17.12.12, а 11.12.13 встановлена
3 група інвалідності з 01.01.14 .

З 17.12.12, тобто часу встановлення
інвалідності, позивач знаходиться на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Оболонському районі м. Києва
та отримує пенсію по інвалідності у
розмірі 1094,77 грн.

Отже, оскільки позивачу
відшкодовуються доходи, не отримані у
результаті стійкої втрати потерпілим
працездатності (інвалідності) за
рахунок загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування, то
відсутні підстави для стягнення з
страхової компанії місячної доплати до
досягнення пенсійного віку у розмірі
1579,11 грн. та виплати за інвалідність 2
групи в розмірі 16858 грн.

Відповідно до ст. 24 Закону у зв'язку з
лікуванням потерпілого
відшкодовуються обґрунтовані витрати,
які пов'язані з доставкою, розміщенням,
утриманням, діагностикою, лікуванням
та реабілітацією потерпілого у
відповідному закладі охорони здоров'я,
медичним піклуванням, лікуванням у
домашніх умовах та купівлею лікарських
препаратів. Витрати, пов'язані з
лікуванням потерпілого в іноземних
державах, відшкодовуються, якщо
лікування було узгоджено із
страховиком чи МТСБУ. Зазначені
витрати мають бути підтверджені
документально відповідним медичним
закладом.

На підтвердження витрат в розмірі 903
грн. на поїздку в лікарню позивачем
відповідних доказів надано не було, а
тому в цій частині необхідно відмовити
у задоволенні позову.

Крім того, оскільки страховою
компанією можуть бути відшкодовані
лише понесені, а не передбачувані
витрати на лікування, то відсутні і
підстави для стягнення вартості
протезу в розмірі 26040 грн.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає зокрема у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Також ст. 22 Закону потерпілому
відшкодовується також моральна шкода,
передбачена пунктами 1, 2 частини другої
статті 23 Цивільного кодексу України.
Така шкода відшкодовується у
встановленому судом розмірі
відповідно до вимог статті 23
Цивільного кодексу України. При цьому
страховик відшкодовує не більше ніж 5
відсотків ліміту, визначеного у пункті
9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між
сумою відшкодування, визначеною судом,
та сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди.

Суд вважає встановленим в судовому
засіданні заподіяння позивачу
моральної шкоди, яка полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
позивач зазнав у зв'язку з каліцтвом та
ушкодженням здоров'я, у душевних
стражданнях, яких позивач зазнав у
зв'язку з протиправною поведінкою щодо
себе, відповідальність за яку
покладається судом на ОСОБА_2 та суд
визначає розмір моральної шкоди в
розмірі 35000 грн.

Однак, враховуючи, що цивільна
відподальність ОСОБА_2 була
застрахована, то обов'язок по
відшкодуванню моральної шкоди в межах
ліміту 5000 грн. покладається на страхову
компанію, але позивач до страхової
компанії вимог не пред'являє, а з ОСОБА_2
підлягає стягненню 30000 грн. моральної
шкоди.

З викладеного, керуючись, ст.ст. 1-11, 15,
57-66, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
код НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_3) 30000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
код НОМЕР_5) на користь держави судовий
збір в розмірі 214,60 грн.

У задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: М.Ю. Тітов