Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/474/14
Головуючий у 1 інстанції: Мінгазов
Суддя-доповідач: Денисенко Т.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Запорізького районного суду
Запорізької області від « 15» листопада
2013 р. у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором .

Позивач зазначав, що відповідно до
укладеного 07 квітня 2007 року договору
№ZPXRRX02400023 відповідач отримав кредит у
розмірі 2400 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 07 квітня 2009 року. Позивач
свої зобов'язання за договором виконав
в повному обсязі, проте, відповідач не
виконав належним чином договірні
зобов'язання щодо погашення
заборгованості та повернення кредиту в
обумовлені сторонами та визначені
договором строки. Станом на 01 червня 2013
року заборгованість складає 24813 грн. 64
коп. та складається з заборгованості за
кредитом - 2317 грн., заборгованості по
процентам за користування кредитом - 8834
грн. 35 коп., заборгованості по комісії
за користування кредитом, пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором - 10737 грн. 30 коп., штрафу
(фіксована частина) - 500 грн.,, штрафу (
процентна складова) - 1157 грн. 79 коп.
Посилаючись на ці обставини, просили
стягнути з ОСОБА_2 на їх користь
заборгованість за кредитним договором
в сумі 24813 грн. 64 коп.

Рішенням Запорізького районного
суду Запорізької області від 15
листопада 2013 року відмовлено у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ
«Приватбанк» подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2
не з'явився. У відповідності до вимог ч.5
ст. 74 ЦПК України він належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, тому справа розглянута за його
відсутності.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника апелянта Якушева С.О.,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Як установлено судом, 07 квітня 2007 року
між позивачем та відповідачем був
укладений кредитний договір №ZPXRRX02400023,
за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит
у розмірі 2 400 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення 07 квітня 2009 року (а.с. 4).

На порушення умов договору позичальник
взяті на себе зобов'язання виконував
неналежним чином, у зв'язку з чим станом
на 01 червня 2013 року заборгованість за
кредитом становить 24 813 грн. 64 коп., що
складається з заборгованості за
кредитом - 2 317 грн., заборгованості по
процентам за користування кредитом - 8
834 грн. 35 коп., заборгованості по комісії
за користування кредитом, пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором - 10 737 грн. 30 коп., штрафу
(фіксована частина) - 500 грн.,, штрафу (
процентна складова) - 1 157 грн. 79 коп. (а.с.
3).

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
суд виходив з того, що позивачем
пропущено строк позовної давності.

Проте, погодитися з таким
висновком суду не можна, оскільки він
суперечить нормам процесуального
права.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України
ЦК України). Одним із видів порушення
зобов'язання є прострочення -
невиконання зобов'язання в обумовлений
сторонами строк. При цьому в
законодавстві визначаються різні
поняття як "строк дії договору", так і
"строк (термін) виконання зобов'язання"
(ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

При оформленні кредиту позичальник був
ознайомлений і погодився з Умовами
надання споживчого кредиту
("Розстрочка") (стандарт), тарифами
банку, що підтверджується його
підписом на заяві про видачу кредиту та
зазначив про свою згоду з тим, що
вказана заява разом з Умовами надання
споживчого кредиту складають договір,
укладений між ним і банком про надання
банківських послуг. (а.с. 4- зворот).

Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах.

Статтею 257 ЦК України
встановлено загальну позовну давність
тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 258
ЦК України для окремих видів вимог
законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю. Позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій формі
(ч.1 ст. 259 ЦК України). Відповідно до ч. 2
ст. 258 ЦК України встановлена
спеціальна позовна давність в один рік
до вимог, у тому числі, про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

При укладенні кредитного
договору, сторони домовилися про
збільшення строку позовної давності по
вимогах про стягнення кредиту,
відсотків, винагороди, неустойки до 5
років, що зазначено у п.5.5 Умов (а.с. 46).

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Як роз'яснено у п. 31 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про внесення змін і доповнень до
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
№ 7 від 07.02.2014 року У зв'язку із цим та
враховуючи, що ЦК не передбачає
заборони пред'явлення окремих вимог у
зв'язку з пропущенням строку позовної
давності, при вирішенні таких спорів,
суди повинні враховувати положення ЦК
про позовну давність.

Як вбачається із матеріалів справи
відповідачем по справі не ставилося
питання про застосування строків
позовної давності. Проте, суд першої
інстанції відмовляючи у задоволені
позову послався саме на ці обставини.

З огляду на викладене, рішення
суду на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог - стягнення
заборгованості станом на 01 червня 2013
року у розмірі 15 020 грн. 34 коп., з
урахуванням розміру заборгованості по
пені в межах однорічного строку
позовної давності згідно зі ст. 258 ЦК
України у сумі 944 грн., а не зазначеної
позивачем пені у сумі 10737 грн. 30 коп.,
обрахованої за період з 15 липня 2007 року
по 01 червня 2013 року (а.с. 3)

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК
України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити
частково.

Рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 15 листопада 2013
року у цій справі скасувати та ухвалити
нове рішення:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
№ZPXRRX02400023 від 07 квітня 2007 року станом на
01 червня 2013 року у розмірі 15 020
(п'ятнадцяти тисяч двадцяти) грн. 34 коп.,
що складається з заборгованості за
кредитом - 2317 грн., заборгованості по
процентам за користування кредитом - 8834
грн. 35 коп., заборгованості по комісії
за користування кредитом, пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором - 944 грн., штрафу (фіксована
частина) - 500 грн.,, штрафу (процентна
складова) - 1157 грн. 79 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: