Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2014 року
м. Кіцмань

Кіцманський районний суд
Чернівецької області

у складі: головуючого - судді
Олексюк Т.І.

при секретарі - Пітак О.В.

з участю: представника позивача -
Літавського В.О.

представників відповідача -
ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Кіцмань справу
за позовом Приватного підприємства
імені В. Крикливця до ОСОБА_5 про
визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ПП «Ім. В. Крикливця» звернулось до
суду з даним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що відповідач ОСОБА_5 є
власником земельної ділянки площею
1,2475 га згідно Державного акту серії ЯД
№ 092859. 27 липня 2010 року із ОСОБА_5
укладено договір оренди земельної
ділянки (паю), який зареєстрований в
Чернівецькій регіональній філії ДП
«Центр ДЗК», про що у Книзі записів
договорів оренди земельних ділянок №
АА001139 вчинено запис від 15.12.2010 року за
№ 50. Строк дії договору 10 років. У
вказаному договорі відсутні істотні
умови, передбачені ст. 15 Закону України
«Про оренду землі», а саме умови про
передачу в заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної дiлянки, тому, з підстав,
передбачених ст.ст. 13, 14, 15 Закону
України «Про оренду землі», ст.ст. 203, 204,
215, 216 ЦК України просив визнати
вказаний договір недійсним.

Представник позивача підтримав
заявлені вимоги з наведених підстав.

Представники відповідача
заперечували проти задоволення
позову, вказуючи, що відповідачем не
порушувались права позивача, укладення
договору спрямовувалось на реальне
настання правових наслідків, всі умови
договору відповідачем виконані,
стосовно відсутності умови про
передачу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки,
то відповідач не мала наміру на таку
умову. Оскільки договір оренди землі
був зареєстрований, він набрав
чинності з моменту державної
реєстрації. У позивача відсутнє
будь-яке право на звернення до суду,
оскільки відсутній спір.

Заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що заявлені вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 27 липня 2010
року між ОСОБА_5 та Приватним
підприємством «Імені В. Крикливця» с.
Витилівка Кіцманського району
Чернівецької області був укладений
договір оренди землі, який був
зареєстрований в Чернівецькій
регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про
що у Книзі записів договорів оренди
земельних ділянок № АА001139 вчинено
запис від 15.12.2010 року за № 50.

У договорі х відсутні умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 2 ст.792 ЦК України
відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України
„Про оренду землі" договір оренди
землі - це договір, за яким
орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування
на певний строк, а орендар
зобов'язаний використовувати земельну
ділянку відповідно до умов договору
та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 14 Закону України
„Про оренду землі" договір оренди
землі укладається укладається у
письмовій формі і за бажанням
однієї із сторін може бути посвідчений
нотаріально. Типова форма
договору оренди землі затверджується
Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.1ст.15 Закону України
«Про оренду землі» від 06.10.1998 р. № 161-ХІУ
(в редакції на момент укладання
договору оренди землі) істотними
умовами договору оренди землі є: об'єкт
оренди, місце розташування та
розмір земельної ділянки; строк дії
договору оренди; орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату; умови
використання та цільове призначення
земельної ділянки, яка передається в
оренду; умови збереження стану об'єкта
оренди; умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю; умови
повернення земельної ділянки
орендодавцеві; існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки; визначення сторони,
яка несе ризик випадкового пошкодження
або знищення об'єкта оренди чи його
частини; відповідальність сторін;
умови передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Частиною другою ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» установлено, що
відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, є підставою для визнання
договору недійсним відповідно до
закону.

Невід'ємною частиною договору
оренди землі на підставі ч. 4 ст.15
Закону України «Про оренду землі» є
план або схема земельної ділянки, яка
передається в оренду; кадастровий план
земельної ділянки з відображенням
обмежень (обтяжень) у її використанні
та встановлених земельних сервітутів;
акт визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості); акт
приймання-передачі об'єкта оренди;
проект відведення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст.210 ЦК України та
ч. 1 ст.20 Закону України «Про оренду
землі» договір оренди землі підлягає
державній реєстрації, після чого він
відповідно до ст.18 Закону України
«Про оренду землі» набирає чинності.

Відповідно до п. 2 Порядку державної
реєстрації договорів оренди землі,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25.12.1998 року № 2073,
державна реєстрація договорів оренди є
офіційним визнанням і підтвердженням
державного факту виникнення або
припинення права оренди земельних
ділянок.

Частиною 1 ст.215 ЦК України
встановлено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч. ч.
1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

Як визначено частиною 1 статті 203
ЦК України, зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 204 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відсутність у договорі оренди
землі однієї з істотних умов,
передбачених ст.15 Закону України «Про
оренду землі», а також порушення вимог
ст. ст. 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також для
визнання договору недійсним
відповідно до закону.

В оспорюваному договорі
відсутні істотні умови, передбачені
ст.15 Закону України «Про оренду землі»,
а саме відсутня умова передачі у
заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки,
що є безспірною підставою для
визнання зазначеного договору
недійсним.

Відсутність в оспорюваному
договорі оренди земельної ділянки
істотно порушує права та законні
інтереси ПП «Ім. В. Крикливця» в частині
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки, так як суттєво
обмежує права орендаря, передбачені
чинним законодавством.

За наведених та встановлених судом
обставин заявлені вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягають стягненню
понесені позивачем та документально
підтверджені судові витрати.

На підставі ст. ст. 13, 14, 15, 18, 20
Закону України „Про оренду землі", ст.
ст. 203, 204, 210, 215, 216, 638, 792 ЦК України,
керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 15, 60, 61, 79, 88, 213, 214,
215, 218 ЦПК України, -

В И Р І
Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним Договір оренди
земельної ділянки (паю) від 27 липня 2010
року між ОСОБА_5 та Приватним
підприємством «Імені В. Крикливця» с.
Витилівка Кіцманського району
Чернівецької області, який
зареєстрований в Чернівецькій
регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про
що у Книзі записів договорів оренди
земельних ділянок № АА001139 вчинено
запис від 15.12.2010 року за № 50.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Приватного підприємства «Імені В.
Крикливця» 243,60 гривень у
відшкодування понесених по справі
витрат.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя :