Справа № 761/6851/13-ц
Провадження №2/761/215/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 січня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Голік Н. О.

при секретарі: Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики у
розмірі 452 365,60 грн. , в тому числі
основного боргу - 159 786,00 грн., пені - 287
614,80 грн., 3% річних - 4 964,80 грн. Також
просив стягнути з відповідача судові
витрати: 3 441,00 грн. та 10 000,00 грн. - витрати
на правову допомогу, згідно договору
про надання правової допомоги від
11.03.2013 року.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що 22.12.2011 року між
позивачем та відповідачем був
укладений договір позики грошей,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, зареєстрований за №4646,
згідно умов якого позивач передав у
власність, а відповідач прийняла 159 786,00
грн., що за курсом НБУ на день складення
договору є еквівалентом 20 000,00 доларів
США з зобов'язанням повернути таку ж
суму до 29.02.2012 року включно. Сума позики
відповідачем прийнята в повному обсязі
від позивача до підписання договору у
відповідності до п.2 договору позики.

Таким чином, позивач умови договору
виконав належним чином, а відповідач
зобов'язання не виконав та кошти не
повернув.

Відповідно до п.8 договору позики
встановлено, що за прострочення
виконання зобов'язань за цим договором
позичальник (відповідач) сплачує пеню в
розмірі 15% від простроченої суми за
кожен місяць прострочення, а сума
позики має бути виплачена з
урахуванням офіційно встановленого
індексу інфляції. Отже, відповідно до п.
8 договору позики з відповідача
підлягає стягненню пеня у сумі 287 617,80
грн.

159 786,00 х 15% : 100 х 12 = 287 617,80 грн.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги щодо
стягнення заборгованості за договором
позики у розмірі 452 365,60 грн. та судового
збору у сумі 3 441,00 грн.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги визнав частково в
частині заборгованості за договором
позики у сумі 159 786,00 грн. та 3% річних - 4
964,80 грн. Щодо вимог про стягнення з
відповідача пені у сумі 287 617,80 грн.
представник вказав, що дана вимога не
підлягає задоволенню, оскільки вона
заявлена з пропущенням строку позовної
давності, а отже просив застосувати
строк позовної давності та відмовити у
задоволенні вимоги щодо стягнення
пені.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
пояснення представника позивача,
представника відповідача, свідчення
відповідача, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 22.12.2011 року між
ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_2
(позичальник) було укладено договір
позики грошей, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрований за №4646, згідно умов
якого позикодавець (ОСОБА_1) передав у
власність, а позичальник (ОСОБА_2)
прийняла 159 786,00 грн., що за курсом НБУ на
день складення договору є еквівалентом
20 000,00 доларів США з зобов'язанням
повернути таку ж суму до 29.02.2012 року
включно.

Відповідно до п.2 договору позики, сума
позики прийнята в повному обсязі від
позикодавця (ОСОБА_1) позичальником
(ОСОБА_2) до підписання цього договору.

Відповідно до п.3 договору позики, за
домовленістю сторін позика є
безпроцентною.

Згідно п.8 договору позики, за
прострочення виконання зобов'язань за
цим договором позичальник виплачує
пеню 15% від простроченої суми за кожен
місяць прострочення, а сума позики має
бути виплачена з урахуванням офіційно
встановленого індексу інфляції.

Позивач умови договору виконав
належним чином, а відповідач у
зазначений, у договорі позики строк
борг в повному обсязі не повернув.

За ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У відповідності з ч. 1 ст. 533 ЦК України
грошове зобов'язання має бути виконане
у гривнях.

Частиною 1 ст. 625 встановлено, що боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір
позики є укладеним з моменту передання
грошей або інших речей, визначених
родовими ознаками.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти) у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлений договором.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
України.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачем порушені права позивача,
оскільки в обумовлений сторонами строк
відповідач не повернув позичені кошти.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Суд вважає, що позивачем було надано
достатньо доказів та обґрунтувань на
підтвердження позовних вимог щодо
стягнення суми позики у розмірі 159 786,00
грн., а отже вимога щодо стягнення з
відповідача зазначеної суми підлягає
задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений
договором або законом.

Також задоволенню підлягає вимога
позивача щодо стягнення 3% річних у сумі
4 964,80 грн.

Відповідно до ст.258 ЦК України, для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю. Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч.5 ст.261 ЦК України, за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Строк повернення позики, згідно
договору позики - до 29.02.2012 року включно.

Отже, вимоги позивача про стягнення
пені у сумі 287 614,80 грн. не підлягають
задоволенню, оскільки зазначена вимога
заявлена позивачем з пропуском
позовної давності в один рік, у
порушення вимог ст.258 ЦК України.

Також не підлягають задоволенню вимоги
позивача щодо стягнення витрат на
правову допомогу, згідно договору про
надання правової допомоги від 11.03.2013
року, у сумі 10 000,00 грн. оскільки договір
укладено з адвокатом ОСОБА_4, предметом
якого є надання правової допомоги та
представлення інтересів в суді,
оскільки зазначений адвокат не
представляв інтересів позивача в суді,
а також не надано фінансового
документу на підтвердження здійснення
позивачем оплати вказаної суми.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати,
які складаються з судового збору у
розмірі 1 647,50 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 57, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики у
сумі 164 750 (сто шістдесят чотири тисячі
сімсот п'ятдесят) грн. 80 коп.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 1 647 (одна тисяча
шістсот сорок сім) грн. 50 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: