Справа № 215/195/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2014 року Тернівський районний суд
м.Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді
- Демиденко Ю.Ю.

при секретарі
- Зоріній А.В.

розглянувши в порядку ч.2 ст. 197
ЦПК України без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
подання державного виконавця
Тернівського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції про
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2014р. державний виконавець
Тернівського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції звернувся
до суду з поданням про вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає:
АДРЕСА_1.

Вказує, що на виконанні
знаходиться виконавчий лист №2-1779/2000
від 14.12.2000р. виданий Тернівським
районим судом м. Кривого Рогу про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 у розмірі ? частини з
усіх видів заробітку, на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.
Боржник злісно ухиляється від
виконання рішення суду.

Заборгованість по виконавчому
провадженні не сплачена.

Державний виконавець ВДВС
Криворізького МУЮ в судове засідання
не з'явився, повідомлений належним
чином, причину неявки до суду, не
повідомив.

Боржник в судове засідання не з'явився.

Дослідивши письмові матеріали, суд
вважає, що в задоволенні подання слід
відмовити.

Згідно ст.377-1 ЦПК України, зазначено, що
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи, у праві виїзду
за межі України при виконанні судових
рішень, вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця.

Суд вважає, що у випадку, коли з
боржника на користь банку, стягнуто
заборгованість, завдану порушенням
зобов'язання та сума заборгованості
боржником не сплачена, правила ст.377 - 1
ЦПК України не можуть бути застосовані,
оскільки згідно

ч. 2, 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції
«Про захист прав людини і
основоположних свобод» встановлено, що
кожен є вільним залишати свою країну,
на здійснення цього права не можуть
бути встановлені жодні обмеження, крім
тих, що є необхідними в демократичному
суспільстві в інтересах національної
чи громадської безпеки, для
підтримання публічного порядку,
запобігання злочину, для захисту
здоров'я чи моралі або з метою захисту
прав і свобод інших осіб.

Забезпечення майнових прав не може
здійснюватись шляхом обмеження
основоположних свобод.

Згідно ст.33 Конституції України, від
28.06.1996 року, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, право вільно залишати
територію України.

Згідно ст. 22 Конституції України,
конституційні права і свободи людини
гарантуються і не можуть бути
скасовані.

Оскільки Конституція є Основним
Законом України, то права людини, які
гарантовані нею, не можуть бути
порушені.

Керуючись ст.ст.22, 33 Конституції
України , Конвенцією «Про захист прав
людини і основоположних свобод», суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання
державного виконавця Тернівського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документа
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає:
АДРЕСА_1.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області, через Тернівський районний
суд м. Кривого Рогу, шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: