Справа № 1326/6365/12
Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М.І.
Провадження № 22-ц/783/2270/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
представника ПАТ «Державний ощадний
Банк України» - Вергун В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу
Франківського районного суду
м.Львова від 28 травня 2013 року в справі
за позовом ПАТ «Державний ощадний Банк
України» до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою суду задоволено
заяву представника позивача та
накладено арешт на квартиру по АДРЕСА_2
, яка зареєстрована на праві власності
за ОСОБА_2, на загальну суму 343 646,39 грн.

Ухвалу суду оскаржив представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 В апеляційній скарзі
стверджує про порушення норм
процесуального права. Зазначає, що
вартість майна, переданого в іпотеку
позивачу відповідачами з метою
гарантування повернення кредиту більш
ніж у 1,5 рази перевищує суму
заборгованості. Вважає, заходи
забезпечення позову є
неспіврозмірними із сумою позову. На
думку апелянта, суд не пересвідчився, в
тому, що існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову. Вважає безпідставними послання
суду на певні наміри щодо відчуження
квартири. Крім того, зазначає, що
квартира, на яку накладено арешт
належить на праві власності лише
майновому поручителю ОСОБА_2, та така
позивачу в іпотеку не передавалась.
Просить ухвалу суду скасувати та
постановити нову, якою відмовити у
задоволенні заяви про забезпечення
позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на
підтримання апеляційної скарги, які
аналогічні її доводам, пояснення
представника ПАТ «Державний ощадний
Банк України» - Вергун В.М., про
заперечення доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити з
наступних підстав.

Відповідно до положень ст.151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які
беруть участь в справі може вжити
заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
квартиру по АДРЕСА_2, яка належить на
праві власності ОСОБА_2, на суму 343 646,39
грн., суд першої інстанції виходив з
наявності підстав для забезпечення
позову.

Однак висновок суду не відповідає
обставинам справи та вимогам
процесуального закону.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
позивачем поставлено вимоги про
стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_2
заборгованості за відновлювальної
кредитної лінії від 20.12.2007 року в сумі 343
646,39 грн.

Однак матеріалами справи також
встановлено, що 20.12.2007 року ВАТ
«Державний ощадний банк України»
(правонаступником якого є ПАТ
«Державний ощадний Банк України»),
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали іпотечний
договір, відповідно до умов у випадку
невиконання або неналежного виконання
ОСОБА_5 зобов»язання в цілому чи тієї
або іншої частини, а також у інших
випадках, передбачених іпотечним
договором, та/або чинним
законодавством, позивач реалізує своє
право шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки.( а.с.11-14)

Згідно з іпотечний договором ОСОБА_5
передав в іпотеку житловий будинок
АДРЕСА_1, вартість якого визначена
шляхом проведення оцінки ТзОВ «Термін
ЛТД» становить 488 855 грн. (а.с.11-зворот)

Відповідно до вказаного іпотечного
договору ОСОБА_2 як майновий
поручитель позичальника ОСОБА_5
передала іпотеку належну їй на праві
власності земельну ділянку, загальною
площею 0,2488 кв.м.(а.с.11-зворот)

Згідно з Звітом про оцінку земельної
ділянки від 18.12.2007 року , складеного
ТзОВ «Термін ЛТД», вартість
вищезазначеної земельної ділянки
складає 138 606 грн.

А відтак, колегія суддів вважає, що вид
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на квартиру по АДРЕСА_2, яка
належить на праві власності ОСОБА_2 не
є співмірним із заявленими позивачем
вимогами, оскільки вартість житлового
будинку та земельної ділянки, які
передані відповідачами позивачу в
іпотеку, своєю вартістю забезпечує
заявлену заборгованість за кредитним
договором, а тому відсутні підстави
вважати, що банк не зможе задовольнити
свої вимоги за рахунок цього майна у
випадку невиконання відповідачами
своїх зобов»язань.

Також колегія суддів приходить до
висновку, що представником заявника не
наведено достатніх правових підстав
для забезпечення позову та не подано
доказів того, що невжиття заходів
забезпечення позову може в майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення, як і
жодних доказів на підтвердження того,
що відповідачами вчиняються дії,
направлені на відчуження спірної
квартири.

Відповідно до ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу суду першої інстанції
і постановляє ухвалу з цього питання,
якщо воно було вирішено судом першої
інстанції з порушенням норм
процесуального права.

В зв"язку з цим оскаржувана ухвала
підлягає скасуванню з постановленням
нової ухвали про відмову в задоволенні
заяви про забезпечення позову.

Керуючись п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312,
ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія
суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду
м.Львова від 28 травня 2013 року
скасувати. Постановити нову ухвалу.
Відмовити в задоволенні заяви
представника позивача ПАТ «Державний
ощадний Банк України» про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
квартиру по АДРЕСА_2, яка належить на
праві власності ОСОБА_2

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та в касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Головуючий :
Павлишин О.Ф.

Судді :
Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.