Номер провадження № 22-ц/785/3254/14
Головуючий у першій інстанції Шенцева
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Сегеди С.М.,

суддів:
Виноградової Л.Є.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Добряк
Н.І., Тьосової Я.В., Жус І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 а
також прокуратури м. Одеси на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 02 грудня 2011 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
відшкодування шкоди, завданої
пошкодженням квартири, і приведення
будинку в попередній стан, за участю
третіх осіб: Одеської міської ради,
Управління з питань охорони об'єктів
культурної спадщини Одеської обласної
державної адміністрації, Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю, а також за позовом третьої
особи - Управління охорони об'єктів
культурної спадщини Одеської обласної
державної адміністрації до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про приведення
приміщення в первісний стан, за участю
прокурора міста Одеси, в інтересах
держави в особі Управління охорони
об'єктів культурної спадщини Одеської
обласної державної адміністрації,

встановила:

24.05.2007 року позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом,
який неодноразово уточнювали, та в
якому просили стягнути солідарно з
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на їх користь 195
493 грн. на відшкодування майнової шкоди
і 10 000 грн. на відшкодування немайнової
(моральної) шкоди.

Також позивачі просили зобов'язати
солідарно ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
відновити становище будинку АДРЕСА_1,
яке існувало до реконструкції квартири
НОМЕР_2 цього будинку, а саме - здійснити
демонтаж фасадного входу до цієї
квартири з вул. Троїцької та здійснити
закладення новостворених дверних і
віконних отворів.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що
їм на праві приватної власності
належить квартира НОМЕР_3 у будинку
АДРЕСА_1, а відповідачам ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 на праві спільної часткової
власності належить квартира АДРЕСА_1. У
період з 2006 по 2009 роки відповідачі в цій
квартирі провели самовільну
реконструкцію, улаштувавши в її
частині нежитлові приміщення.

Реконструкція була проведена без їх
згоди, як власників суміжної квартири,
що є порушенням п.4.6 Положення про
порядок реконструкції вбудованих,
вбудовано-прибудованих і прибудованих
приміщень у місті Одесі, затвердженого
рішенням Одеської міської ради №
2153-ХХП від 17.04.2001 р., та здійснена без
погодженої з ними у встановленому
порядку проектно-кошторисної
документації.

Внаслідок цієї реконструкції
змінилася конструктивна схема
приміщень житлового будинку: проведено
демонтаж двох несучих стін з
порушенням несучої конструкції стіни
та улаштуванням отвору у капітальній
несучій стіні будинку та вхідного
вузла з вул. Троїцької у м. Одесі.

При виконанні будівельних робіт
відповідачі не одержали в Управлінні
архітектури та містобудування
Одеської облдержадміністрації
архітектурно-планувальне завдання на
розробку проекту реконструкції
належної їм квартири, чим істотно
порушили норми законодавства України у
галузі будівництва та архітектури, а
саме: абз.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про
архітектурну діяльність», ст.13 Закону
України «Про основи містобудування»,
постанову КМ України «Про порядок
надання архітектурно-планувального
завдання та технічних умов щодо
інженерного забезпечення об'єкту
архітектури і визначення розміру плати
за їх видачу», п.п.2,3,5,6,9 Номенклатури
об'єктів архітектури, на проектування
яких архітектурно-планувальне
завдання підлягає погодженню з
Управлінням містобудування та
архітектури облдержадміністрації,
затвердженої розпорядженням Одеської
облдержадміністрації № 360/А-2001 від
09.04.2001 року.

Також позивачі зазначали, що
відповідачі провели реконструкцію
належної їм квартири з істотним
відступом від проекту, на який було
видано дозвіл на виконання будівельних
робіт інспекцією ДАБК Одеської міської
ради, чим порушили ст.29 Закону України
«Про планування та забудову територій»
та п.1 Положення про порядок надання
дозволу на виконання будівельних
робіт, затвердженого наказом Держбуду
України № 273 від 05.12.2000 р.; не розробили
паспорт відділення усього фасаду
будинку, не погодили проект зі службою
«Укрінвестекспертиза», не забезпечили
заходи по доступності мало мобільних
груп населення до реконструйованого
приміщення.

Посилаючись на те, що оскільки у
квартирі НОМЕР_3, яка належить їм на
праві власності, в результаті
самочинно виконаних відповідачами
будівельних робіт у квартирі НОМЕР_2
відбулися істотні пошкодження у
вигляді тріщин, деформацій і просадок,
які впливають на міцність і стійкість
будинку в цілому, внаслідок чого
виникла необхідність проведення
капітального ремонту приміщень з
урахуванням заходів по посиленню і
укріпленню несучих конструкцій, що
знаходиться у причинно-наслідковому
зв'язку зі зниженням споживчої
цінності квартири, просили їх вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Сума шкоди, яка заподіяна їм як
власникам квартири НОМЕР_3 в результаті
проведення самочинної реконструкції
квартири НОМЕР_2 відповідачами по
справі, визначена за висновком
спеціаліста фізичної особи-підприємця
ОСОБА_10, як різниця між поточним і
капітальним ремонтом та складає 195 493
грн.

Також позивачі зазначили, що їм завдана
моральна шкода, яка полягає у душевних
стражданнях, які вони зазнали у зв'язку
із пошкодженням їх майна - квартири
НОМЕР_3. Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди вони визначили у сумі 10
000 грн.

Представник відповідачів позов не
визнав. Свою незгоду з позовом в
судовому засіданні він мотивував тим,
що ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 здійснювали
реконструкцію квартири НОМЕР_2, що
належить їм на праві приватної
власності, з дозволу позивачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_2, та на підставі
розпорядження Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради №
334 від 20.02.2007 р. «Про затвердження
проекту реконструкції частини
квартири НОМЕР_2, розташованої в
житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1,
під салон - офіс з улаштуванням
фасадного входу» та дозволу інспекції
ДАБК Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради
№ 74/07 від 02.03.2007 р. на виконання
будівельних робіт з реконструкції
квартири НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 під
салон-магазин.

Вищезазначені документи підтверджують
законність дій відповідачів ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, а позивачі ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 не довели наявність
шкоди у належній їм квартирі НОМЕР_3,
яка б мала причинний зв'язок із
здійсненням реконструкції
відповідачами.

Під час розгляду позову до участі у
справі на боці позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_2 були залучені в якості третіх
осіб, що не заявляють самостійних вимог
на предмет спору: Одеська міська рада, а
також Управління з питань охорони
об'єктів культурної спадщини Одеської
обласної державної адміністрації.

Представник Одеської міської ради
просив позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2
задовольнити. Між тим, свою позицію
стосовно заявлених позовних вимог з
посиланням на відповідні факти та
норми законодавства не обґрунтував.

Представник Управління охорони
об'єктів культурної спадщини Одеської
обласної державної адміністрації свої
пояснення виклав письмово, в яких
зазначив, що будівля АДРЕСА_1
(«Прибутковий будинок») є пам'яткою
містобудування та архітектури
місцевого значення та прийнята під
охорону держави рішенням Одеського
облвиконкому № 580 від 27.12.1991року.

Відповідно до розпорядження голови
Одеської обласної державної
адміністрації від 22.08.1996 р. № 539/а-96
Управління охорони об'єктів культурної
спадщини обласної державної
адміністрації є регіональним
спеціально уповноваженим державним
органом охорони нерухомих пам'ятників
історії й культури.

24.07.2007 р. в ході перевірки фахівцями
Управління було встановлено, що в
приміщеннях квартири АДРЕСА_1
проводяться роботи по реконструкції
приміщень квартири під розміщення
салону-офісу без дозволу Управління
охорони об'єктів культурної спадщини
облдержадміністрації на виконання
будівельних робіт. В ході цих робіт
проведено внутрішнє перепланування
приміщень, влаштовано вхід на місті
віконного прорізу із зовнішніми
сходами на фасаді будівлі з боку вул.
Троїцької, здійснено демонтаж віконних
прорізів.

В результаті проведених перетворень
будівля - пам'ятка по АДРЕСА_1 втратила
свою матеріальну автентичність, що
призвело до часткового зникнення
предмету охорони об'єкта культурної
спадщини, характерних властивостей, що
становлять історико-культурну
цінність цього об'єкту.

В подальшому Управління охорони
об'єктів культурної спадщини Одеської
обласної державної адміністрації було
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, що заявляє самостійні
вимоги на предмет спору, оскільки
звернулося до суду із самостійним
позовом на предмет спору, в якому
просить зобов'язати ОСОБА_7, ОСОБА_6,
ОСОБА_5 солідарно привести квартиру
НОМЕР_2 та фасад будинку АДРЕСА_1
відповідно до стану, визначеному у
Паспорті об'єкту культурної спадщини
«Прибутковий будинок Шварца», 1890-і р.р.»
(т.2, а.с.289-292).

Свої вимоги представник Управління
мотивував тим, що будинок належить
територіальній громаді м. Одеси в особі
Одеської міської ради на праві
комунальної власності на підставі
рішення виконкому Одеської міської
ради від 27.09.1997 р. № 510.

Стан будівлі зафіксований у «Паспорті
об'єкту культурної спадщини
«Прибутковий будинок Шварца» 1890-і р.р.
АДРЕСА_1», який складений фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_11 на
замовлення Управління культурної
спадщини Одеської обласної державної
адміністрації.

17.04.2006 р. за зверненням ОСОБА_5
Управління надало згоду на розробку
проектної документації на
пристосування під салон-офіс приміщень
першого поверху зазначеної будівлі -
пам'ятки. Але на виконання цієї згоди
ОСОБА_5 не зверталася і не одержувала в
Управлінні планове завдання, не
подавала до Управління для погодження
і затвердження науково-проектної
документації та не одержувала в
Управлінні дозволу на проведення робіт
на пам'ятці культурної спадщини.

02.07.2007 р. Управлінням було проведено
обстеження та складено акт обстеження
пам'ятки містобудування та
архітектури, в якому зазначено, що в
приміщеннях квартири НОМЕР_2 проведені
роботи по реконструкції квартири під
розміщення салону - офісу, збільшені
віконні прорізи, виконаний демонтаж
підвіконної частини цих прорізів та
один з віконних прорізів змінений на
вхід з улаштуванням сходів.

Висновками цього акту визначено, що в
результаті вищевказаних робіт фасад
будівлі - пам'ятки по АДРЕСА_1 втратив
свою матеріальну автентичність,
викривлені характерні особливості
об'єкту культурної спадщини, що
складають його історико-культурну
цінність та необхідно провести
комплекс робіт по реабілітації цього
будинку з відновлення первісного виду
фасаду будівлі з боку вулиці Троїцької.

Посилаючись на Закон України «Про
охорону культурної спадщини»,
представник Управління просив
задовольнити заявлений Управлінням
позов в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 та його представник
позов Управління підтримали та просили
його задовольнити, вважаючи його
обгрунтованим та доведеним.

Представник ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6
позов Управління не визнав. Свою
незгоду він мотивував тим, що
реконструкція належної відповідачам
квартири НОМЕР_2 проведена ними без
заподіяння шкоди будинку АДРЕСА_6, що
підтверджує висновок експертизи, яка
зроблена за клопотанням Управління.

Представник Одеської міської ради
позов Управління охорони об'єктів
культурної спадщини Одеської обласної
державної адміністрації просив
задовольнити, але свою позицію
стосовно заявлених позовних вимог з
посиланням на відповідні факти та
норми законодавства, не обґрунтував.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 02 грудня 2011 року у
задоволенні позовної заяви ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_2, а також Управління
охорони об'єктів культурної спадщини
Одеської обласної державної
адміністрації було відмовлено у
повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування цього судового
рішення, із ухваленням нового про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на те, що рішення суду є
незаконним, та таким, що ухвалено із
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В апеляційній скарзі заступник
прокурора м. Одеси також ставить
питання про скасування судового
рішення, із ухваленням нового про
задоволення позовних вимог Управління
охорони об'єктів культурної спадщини
Одеської обласної державної
адміністрації, посилаючись на те, що
рішення суду є незаконним, та таким, що
ухвалено із порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
задоволення апеляційних скарг,
виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог позивачів
ОСОБА_2 та Управління охорони об'єктів
культурної спадщини Одеської обласної
державної адміністрації, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідачами ОСОБА_5 при здійсненні
реконструкції квартири НОМЕР_2 будинку
АДРЕСА_1 не було допущено порушень
діючого законодавства України в
області будівництва, а також
матеріальних та моральних прав
позивачів ОСОБА_2, як власників
квартири НОМЕР_3 того ж будинку.

Однак, з таким висновком суду
погодитись не можна, з огляду на
наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачі ОСОБА_2 є власниками квартири
НОМЕР_3 будинку АДРЕСА_1, яка
розташована на другому поверсі, а
відповідачі - власниками квартири
НОМЕР_2 того ж будинку та яка розміщена
на першому поверсі, тобто поверхом
нижче (т.1, а.с.23-25,52).

Вказаний будинок АДРЕСА_1 належить
територіальній громаді м. Одеси в особі
Одеської міської ради на праві
комунальної власності на підставі
рішення виконкому Одеської міської
ради № 510 від 27.09.1997 року та є пам'яткою
містобудування та архітектури
місцевого значення і прийнята під
охорону держави рішенням Одеського
облвиконкому № 580 від 27.12.1991року (т.2,
а.с.326).

Стан будинку зафіксований у «Паспорті
об'єкту культурної спадщини
«Прибутковий будинок Шварца» 1890-і р.р.
АДРЕСА_1», який складений фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_11 на
замовлення Управління охорони об'єктів
культурної спадщини Одеської обласної
державної адміністрації (т.2, а.с.296-303).

17.04.2006 року за зверненням ОСОБА_5
Управління охорони об'єктів культурної
спадщини Одеської обласної державної
адміністрації надало згоду на розробку
проектної документації на
пристосування під салон-офіс приміщень
першого поверху зазначеної будівлі -
пам'ятки. Але на виконання цієї згоди
ОСОБА_5 не зверталася і не одержувала в
Управлінні планове завдання, не
подавала до Управління для погодження
і затвердження науково-проектну
документацію та не одержувала в
Управлінні дозволу на проведення робіт
на пам'ятці культурної спадщини (т.1,
а.с.101).

02.07.2007 року Управлінням охорони
об'єктів культурної спадщини Одеської
обласної державної адміністрації було
проведено обстеження та складено акт
обстеження пам'ятки містобудування та
архітектури, в якому зазначено, що в
приміщеннях квартири НОМЕР_2 проведені
роботи по реконструкції квартири під
розміщення салону - офісу, збільшені
віконні прорізи, виконаний демонтаж
підвіконної частини цих прорізів та
один з віконних прорізів змінений на
вхід з улаштуванням сходів (т.2, а.с.256).

Висновками цього акту визначено, що в
результаті вищевказаних робіт фасад
будівлі - пам'ятки по АДРЕСА_1 втратив
свою матеріальну автентичність,
викривлені характерні особливості
об'єкту культурної спадщини, що
складають його історико-культурну
цінність та необхідно провести
комплекс робіт по реабілітації цього
будинку з відновлення первісного виду
фасаду будівлі з боку вулиці Троїцької.

З цього приводу колегія суддів
зазначає, що абзацом 2 ст. 5 Закону
України «Про архітектурну діяльність»,
ст. 13 Закону України «Про основи
містобудування», постановою Кабінету
Міністрів України «Про порядок надання
архітектурно-планувального завдання
та технічних умов щодо інженерного
забезпечення об'єкту архітектури і
визначення розміру плати за їх видачу»,
п. 2, 3, 5, 6, 9 Номенклатури об'єктів
архітектури, на проектування яких
архітектурно-планувальне завдання
підлягає погодженню з управлінням
містобудування та архітектури
облдержадміністрації, затвердженої
розпорядженням Одеської
облдержадміністрації №360/А-2001 від
09.04.2001 р. Розроблення проектів об'єктів
архітектури здійснюється на підставі
вихідних даних на проектування, до яких
належить архітектурно-планувальне
завдання, яке на підставі ч. 3 цієї
статті надається органами
містобудування та архітектури
Одеської облдержадміністрації на
вимогу замовника (забудовника) на такі
об'єкти:

розташовані у межах історичних центрів
міст обласного значення, визначених їх
генеральними планами;

розташовані в зонах охорони пам'яток
історії і культури;

об'єкти-пам'ятки історії та культури
при здійсненні їх реконструкції та
капітального ремонту у випадку зміни
їх функціонального призначення,
розпланувально-просторових
характеристик, характеру благоустрою
прилеглих територій;

розташовані у сейсмічно-небезпечних
зонах, на зсувних та підроблюваних
ґрунтах;

об'єкти соціально-культурного та
побутового обслуговування у містах
обласного значення - вартістю понад 1
млн. грн.

Статтею 29 Закону України «Про
планування та забудову територій», п. 1
Положення про порядок надання дозволу
на виконання будівельних робіт,
затвердженого наказом Держбуду
України №273 від 05.12.2000 р., передбачено,
що здійснення будівельних робіт на
об'єктах містобудування без дозволу на
виконання будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення не
зазначених у дозволі будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і
тягне за собою відповідальність згідно
з законодавством.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про
культурну спадщину» до повноважень
органів охорони культурної спадщини
обласних державних адміністрацій
відносять надання дозволів на
проведення робіт на пам'ятках
місцевого значення.

Із позовної заяви третьої особи з
самостійними вимогами Управління
охорони пам'ятників культурної
спадщини обласної держадміністрації
вбачається, що відповідачі ОСОБА_5 не
звертались і не одержували в
Управлінні планового завдання, не
подавали до Управління для погодження
і затвердження науково-проектну
документацію, не одержували в
Управлінні дозволу на проведення
робіт.

Що стосується Дозволу на виконання
будівельних робіт, який був наданий
02.03.2007 р. інспекцією ДАБК Одеської
міської ради № 74/07 (т.1, а.с.40), то колегія
суддів зазначає, що з огляду на
вищевикладене, даний дозвіл не надавав
права відповідачам ОСОБА_5 здійснювати
реконструкцію будинку - пам'ятки
містобудування та архітектури
місцевого значення, без дозволу на
виконання робіт Управління охорони
пам'ятників культурної спадщини
обласної держадміністрації.

Крім того, відповідачами ОСОБА_5
реконструкцію квартири проведено з
істотним відступом від проекту
реконструкції, у несучій стіні ось Б. 3-4
закладений дверний отвір, у
міжкімнатній перегородці ось А-Б, 3
демонтовано частину стіни розміром 4 х
3,5 метри.

Разом з тим, вказаний проект не
відповідає вимогам листа виконкому
Одеської міськради від 13.07.2006 р. №
37-Ф-2576/2, яким замовнику було надано
дозвіл на виконання робочого проекту,
за умови розробки паспорту відділки і
фарбування фасаду будинку та
здійснення ремонту і відділки усього
фасаду будинку, з виконанням заходів,
що передбачають збереження функцій
суміжних приміщень, а також
встановлено умову, що у разі зміни
конструктивної схеми будинку, робочий
проект підлягає розгляду службою
«Укрінвестекспертизи».

Службою «Укрінвестекспертизи» проект
не погоджено і матеріал для погодження
в цю організацію взагалі не надавався.

Таким чином, матеріали справи свідчать
про те, що реконструкція квартири
НОМЕР_2 проведена відповідачами ОСОБА_5
зі зміною конструктивної схеми
приміщень: проведено демонтаж двох
несучих стін з порушенням несучої
конструкції стіни - улаштуванням
отвору у капітальній несучій стіні
будинку та вхідного вузла з вулиці
Троїцька, без погодженої в
установленому порядку проектної
документації, в тому числі без її
погодження з позивачами, як власниками
суміжної квартири.

Крім викладеного, колегія суддів
зазначає, що ст. 30-1 Закону України «Про
планування та забудову територій» та
Порядком прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 8 жовтня 2008 р. №923,
передбачено обов'язкове прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, яке здійснюється за умови
відповідності:

архітектурних, конструктивних та
інженерно-технічних рішень
закінченого будівництвом об'єкта
погодженому та затвердженому проекту,
виконавчій документації, державним
стандартам, будівельним нормам і
правилам, технічним умовам, іншим
нормативним документам;

виконаних будівельно-монтажних робіт
вимогам нормативної документації;

результатів проведених індивідуальних
і комплексних випробувань обладнання
нормативним показникам змонтованого
інженерного, технологічного
обладнання та документального
підтвердження відповідності виконаних
робіт вихідним даним.

Згідно листа інспекції ДАБК від 11. 11. 2008
р. за вих. 01/11-2781 реконструкція квартири
НОМЕР_2 здійснюється з розширенням
площ, разом з тим відповідачі ОСОБА_5
відмовились від обстеження квартири
органами інспекції ДАБК.

До теперішнього часу відповідачі
ОСОБА_5 не надали суду доказів того, що
реконструйована квартира прийнята в
експлуатацію, та переведена в
установленому порядку із розряду
житлового приміщення в нежитлове, що в
свою чергу свідчить про те, що виконані
роботи по об'єкту не відповідають
вимогам нормативної документації.

Здійснення відповідачами ОСОБА_5
реконструкції квартири НОМЕР_2 з
порушенням будівельних норм і правил а
також прав позивачів ОСОБА_2
підтверджується також Висновком
спеціаліста фізичної особи -
підприємця ОСОБА_10, що діє згідно
державної ліцензії НОМЕР_1 на право
ведення будівельної діяльності,
зокрема виконання обстеження і оцінки
технічного стану будівельних
конструкцій (т.2, а.с.18-34)).

Так, цим Висновком встановлено, що
квартира НОМЕР_3 розташована на другому
поверсі триповерхового житлового
будинку АДРЕСА_1. Будинок побудований у
1880-х роках за індивідуальним проектом
архітектора ОСОБА_12 і є пам'ятником
містобудування і архітектури
місцевого значення. Будівля старої
побудови, змішаної конструкції з
несучими повздовжніми і поперечними
стінами, несучими і само несучими
перегородками, з каменя-черепашнику,
дерев'яними перекриттями.

Під час обстеження квартири НОМЕР_3 в
квартирі НОМЕР_2, розташованій на
першому поверсі під квартирою НОМЕР_3,
повністю завершені будівельні роботи
по реконструкції частини квартири під
салон-офіс. Салон-офіс знаходиться в
робочому стані, але в експлуатацію до
теперішнього часу не прийнятий.

Встановлено, що в іншій частині
квартири НОМЕР_2 самовільно ведуться
ремонтно-будівельні роботи з
розширенням площ, що продовжує
негативно позначатися на технічному
стані приміщень квартири НОМЕР_3 і
житлового будинку в цілому.

При обстеженні і вивченні
представлених позивачами матеріалів і
документів виявлено, що реконструкція
квартири НОМЕР_2 під салон-офіс
виконана зі зміною конструктивної
схеми приміщень, а саме - проведений
демонтаж двох несучих стін і здійснено
порушення конструкції несучої стіни -
улаштовано отвір в капітальній несучій
стіні будівлі.

Встановлено, що проектування
реконструкції квартири НОМЕР_2
житлового будинку АДРЕСА_1 з
відособленням частини для організації
салону-офісу з улаштуванням
відособленого фасадного входу,
проведено за фактом виконаних
будівельних робіт, з грубими
порушеннями і відступами від
встановленої процедури виконання,
погодження і затвердження проектної
документації: рішення Одеської міської
ради від 17.04.2001 р. №2153-ХХ111 «Про
затвердження нової редакції
«Положення про порядок реконструкції
вбудованих, вбудовано-прибудованих і
прибудованих приміщень в м. Одесі»,
висновку Управління архітектури і
містобудування Одеської міської ради
від 07.02.2007 р. №2531/0 про погодження і
вимоги до проектної документації,
Розпорядження Одеської обласної
державної адміністрації «Про
затвердження Порядку видачі
архітектурно-планувального завдання і
технічних умов по інженерному
забезпеченню об'єкту архітектури на
території Одеської області» від 09.04.2001
р. №360/А-2001, ДБН А.2.2-3-2004 «Склад, порядок
розробки, погодження і затвердження
проектної документації для
будівництва», листа виконавчого
комітету Одеської міської ради від
13.07.2006 р. № 37-Ф-2576/2 про дозвіл виконання
робочого проекту і вимог до нього,
ДБН-В.2.2-17.2006 про обов'язкові заходи щодо
доступу інвалідів в приміщення.

Висновки, видані Управлінням охорони
об'єктів культурної спадщини Одеської
міської ради від 03.10.2006 р. №9-Ф-265 (т.1,
а.с.45), Управлінням архітектури і
містобудування Одеської міської ради
від 07.02.2007 р. №2531/0 (т.1, а.с.47-49),
Санітарно-епідеміологічною станцією м.
Одеси від 01 вересня 2006 року (т.1, а.с.42), ГУ
МНС України в Одеській області по
розгляду Проекту реконструкції
від01.09.2006 року (т.1, а.с.46), не
відповідають даному Проекту
реконструкції квартири НОМЕР_2,
оскільки немає відповідності в
переліку виконуваних робіт і в
техніко-економічних показниках.
Загальна площа погодженого салону
повинна складати 54,57 м2, а за проектом
вона складає 69,57 м2.

Дозвіл інспекції ДАБК Одеської міської
ради виданий з порушеннями «Положення
про порядок видачі дозволів на
виконання будівельних робіт»,
затверджених наказом Держбуду України
від 05. 12. 2000 р. №273, рішення Одеської
міської ради від 17.04.2001 р. №2153-ХХШ, ДБН
А.2.2-3-2004 «Склад, порядок розробки,
погодження і затвердження проектної
документації для будівництва». Без
проведення комплексної державної
експертизи «Укрінвестекспертизи», без
урахування вимог, викладених у
висновку Управління архітектури і
містобудування Одеської міської ради
від 07.02.2007 р. № 2531/0 по розгляду Проекту
реконструкції.

Корегування проекту відсутнє, наявний
у справі проект не відповідає виданим
висновкам. Проектна документація не
погоджена з власниками суміжних
квартир і з власником будинку. У
дозволі відсутні дані про підрядну
організацію із відповідною ліцензією.

Будівельні роботи по реконструкції
квартири НОМЕР_2 житлового будинку
АДРЕСА_1 з відособленням частини
приміщень для організації салону-офісу
виконані з порушеннями, без ведення
виконавчої будівельної документації,
освідчення актами на приховані роботи,
фактично без ведення технічного і
авторського наглядів, оскільки
перевірки не зафіксовані і журналів
виконання будівельних робіт не велося,
що ставить під сумнів якість виконаних
будівельних робіт.

Колегія суддів зазначає, що за змістом
ст. 8 ЖК України переведення житлового
приміщення в нежитлове допускається
лише у виняткових випадках та за згодою
виконавчого комітету органу місцевої
влади.

У відповідності до ст.ст. 100, 152 ЖК
України переобладнання і
перепланування житлового будинку
(квартири), яка належить громадянину на
праві приватної власності,
здійснюється з дозволу виконавчого
комітету органу місцевого
самоврядування.

Особа, яка здійснила самовільне
переобладнання та перепланування
житлового приміщення, зобов'язана за
свій рахунок привести приміщення в
попередній стан.

Згідно ст. 177 ЖК України громадяни
зобов'язані забезпечувати збереження
житлових приміщень, дбайливо ставитись
до санітарно-технічного і іншого
обладнання, до об'єктів благоустрою,
дотримуватись правил утримання
житлового будинку та прибудинкової
території, правила пожарної безпеки.

Статтею 179 ЖК визначено, що
користування будинками (кварти рами)
державного і громадського житлового
фонду, фонду житлово-будівельних
кооперативів, а також приватного
житлового фонду та їх утримання
здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями, які
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

У відповідності до ст. 189 ЖК України
особи, які винні у самовільному
переобладнанні і переплануванні
житлових будинків і житлових приміщень
та використанні їх не за призначенням а
також за пошкодження житлових
приміщень несуть кримінальну,
адміністративну та іншу
відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК власник
квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використан ня як
єдиного цілого, за умови, що ці зміни не
призведуть до пору шень прав власників
інших квартир у багатоквартирному
житловому будинку та не порушать
санітарно-технічних вимог і правил
експлуа тації будинку.

Згідно з п. 1.4.1 Наказу Державного
комітету України з питань жит
лово-комунального господарства від 17
травня 2005 р. № 76 «Про затвердження
Правил утримання жилих будинків та
прибудинкових територій»
переобладнання і перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень дозволяється
робити після одержання дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народ них депутатів відповідно до
законодавства.

Відповідно до п. 1.4.4 вказаного Наказу
переобладнання і перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень, що призводять до
порушення тривкості або руйнації
несучих конструкцій будинку,
погіршення цілісності і зовнішнього
вигляду фасадів, порушення вимог
протипожежної безпеки та засобів
протипожежного захисту, не
допускається. Перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень, що погіршує умови
експлуатації і про живання всіх або
окремих громадян у будинку або
квартирі, не допускається.

Згідно з п. 1.4.6 цього ж Наказу власник,
наймач (орендар) жилого будинку, жилого
чи нежилого у жилому будинку
приміщення, що припустив самовільне
переобладнання або перепланування, що
призводить до порушення
конструктивних елементів або засобів
протипожежного захисту, зобов'язаний
за свій рахунок привести це приміщення
до поперед нього стану

Викладене свідчить про те, що
відповідачі ОСОБА_5 повністю
ігнорували вимоги чинного цивільного і
житлового законодавства, оскільки
здійснили переобладнання квартири
НОМЕР_2 та перевели її із житлового
приміщення в нежитлове самовільно.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку щодо
виконання відповідачами ОСОБА_5 вимог
діючого законодавства в області
містобудування здійсненою
реконструкцією квартири НОМЕР_2 та щодо
відсутності порушень прав позивачів
ОСОБА_2 цією реконструкцією.

Що стосується Висновку судової
будівельно-технічної експертизи,
проведеної Одеським НДІ судових
експертиз 11.04.2008 року (т.1, а.с.122-127), то
зазначений висновок не спростовує
вищевикладених порушень відповідачами
ОСОБА_5 будівельних норм і правил при
здійсненні реконструкції
будинку-пам'ятника культурної спадщини
та завдання цими діями матеріальної та
моральної шкоди позивачам ОСОБА_2.

Колегією суддів за клопотанням
відповідачів ОСОБА_5 у справі двічі
призначалась повторна судова
будівельно-технічна експертиза (т.4,
а.с.80, 165) однак остання не була
проведена через відсутність фахівців з
приводу поставлених перед експертами
питань (т.4, а.с. 185).

Після відновлення провадження у
справі, клопотання про призначення
зазначеної повторної експертизи і
доручення її проведення іншій
експертній установі до суду не
надійшло. Відповідачі ОСОБА_5 до суду
апеляційної інстанції не з'явились,
будучи належним чином повідомленими
про час і місце розгляду справи (т.4, а.с.
192), у зв'язку з чим та враховуючи, що
справа перебуває на розгляді суду
апеляційної інстанції дуже тривалий
час, колегія суддів вирішила
розглянути справу на підставі наявних
у справі письмових доказів.

Що стосується завдання позивачам
ОСОБА_2 діями відповідачів ОСОБА_5
матеріальної шкоди, то колегія суддів
зазначає наступне.

Із вищезазначеного Висновку
спеціаліста фізичної особи -
підприємця ОСОБА_10 вбачається, що в
результаті проведеної реконструкції
квартири НОМЕР_2, розташованої нижче
поверхом, відбулося значне погіршення
технічного стану приміщень 1, 2, 3, 9, 10, 11
квартири НОМЕР_3, яка належить
позивачам ОСОБА_2.

Спостерігається поява нових дефектів у
будівельних конструкціях і погіршення
їх технічного стану. Будівельні
конструкції приміщень 1, 2, 3, 9, 10
квартири НОМЕР_3 знаходяться в
незадовільному і аварійному
технічному стані.

Виявлені тріщини, деформації і
просадки в будівельних несучих
конструкціях квартири НОМЕР_3
впливають на міцність і стійкість
будівлі в цілому.

Потрібний терміновий капітальний
ремонт приміщень, який необхідно
провести з урахуванням заходів щодо
посилення і зміцнення несучих
конструкцій.

З метою визначення матеріального
збитку проведений кошторисний
розрахунок витрат для проведення
поточного ремонту житлових кімнат, що
знаходяться в аварійному стані
(приміщення №1, 2, 9, 10, 11) і коридору
(приміщення кв. НОМЕР_3), який склав 86,093
тис. грн. і кошторисний розрахунок для
проведення капітального ремонту з
урахуванням посилення і зміцнень
будівельних конструкцій, який склав
281,586 тис. грн.

Отже, матеріальний збиток, заподіяний
власникам квартири НОМЕР_3 в результаті
проведеної самочинної реконструкції
квартири НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, становить
різницю між поточним і капітальним
ремонтом, а саме 195 493 грн.

У відповідності до п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16, п. 2 ч.
2 ст. 22, п. 3 ч. 2 ст. 23, ст. ст. 541, 1166, 1190, 1192 ЦК
України власники неподільного майна,
якими заподіяно майнову та немайнову
шкоду позивачам, зобов'язані солідарно
у повному обсязі відшкодувати збитки і
моральну (немайнову) шкоду. Збитками є
втрати, яких позивачі мусять зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що відповідачі ОСОБА_5
мають солідарно відшкодувати завдану
позивачам ОСОБА_2 матеріальну шкоду у
розмірі 195 493 грн.

Що стосується позовних вимог щодо
відшкодування завданої позивачам
моральної шкоди, то зазначені вимоги
також підлягають задоволенню у повному
обсязі, з огляду на наступне.

Так, у відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній особі або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно роз'яснень Верховного Суду
України, викладених у пп.3, 4, 9 постанови
Пленуму № 4 від 31.03.95 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодження
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховується стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану
тощо.

В даному випадку моральна шкода
полягає у душевних стражданнях, яких
позивачі ОСОБА_2 зазнали у зв'язку із
пошкодженням їх майна - квартири НОМЕР_3
будинку АДРЕСА_1.

Вина відповідачів визначається їх
ставленням до проведених ними робіт з
реконструкції належної їм квартири та
її наслідків і виражається у тому, що
відповідачі усвідомлювали
протиправний характер своїх дій,
передбачали його суспільно небезпечні
наслідки і хоча не бажали, але свідомо
припускали їх настання. Форма вини
підтверджується тим фактом, що
відповідачі знали про звернення
позивачів за захистом їх прав,
порушених пошкодженням квартири
внаслідок незаконної реконструкції,
однак продовжували виконання
будівельних робіт, про що свідчить лист
інспекції ДАБК від 11. 11.2008 р. за вих.
№01/11-2781. Відповідачі неодноразово
попереджались уповноваженими органами
про неприпустимість проведення
реконструкції їх квартири без
погоджених у встановленому
законодавством порядку
проектно-кошторисних документів та
науково-проектної документації.

В результаті самочинно виконаних
відповідачами будівельних робіт у
належній їм на праві спільної
часткової власності квартири НОМЕР_2
будинку АДРЕСА_1, у квартирі позивачів
відбулись істотні пошкодження у
вигляді появи тріщин, деформацій і
просадок, які впливають на міцність і
стійкість будинку в цілому.

Внаслідок незаконної реконструкції
виникла необхідність проведення
капітального ремонту приміщень з
урахуванням заходів по посиленню і
укріпленню несучих конструкцій, що
знаходиться у причинно-наслідковому
зв'язку зі зниженням споживчої
цінності квартири позивачів, оскільки
їх квартира, щодо якої було необхідним
проведення поточного ремонту,
внаслідок неправомірних дій
відповідачів, потребує капітального
ремонту.

Всі ці обставини завдали і дуже значний
час продовжують завдавати позивачам
моральної шкоди, оскільки для
відновлення своїх прав вони змушені
прикладати додаткових зусиль, у зв'язку
з протиправною поведінкою щодо кожного
з позивачів та членів їх сім'ї, що
завдає їм душевні страждання та
переживання, яких вони зазнали у
зв'язку пошкодженням її майна.

Розмір завданої моральної шкоди
колегія суддів оцінює в сумі 10 000 грн.,
які належить стягнути солідарно з
відповідачів ОСОБА_5 на користь
позивачів ОСОБА_2.

Крім викладеного, колегія судді
зазначає, що у відповідності до ч. 3 ст. 61
ЦПК України обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або в адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Так, рішенням Приморського районного
суду м. Одеси від 20 грудня 2010 року, яке
набрало законної сили, був задоволений
позов Одеської міської ради до ОСОБА_5
про зобов'язання їх солідарно за
власні кошти привести в попередній
стан приміщення квартири НОМЕР_2
будинку АДРЕСА_1 згідно технічного
паспорту цього будинку, відображеного
в Паспорті об'єкта культурної спадщини
«Прибутковий будинок Шварца 1890-і роки»,
складеного 30.11.2008 року (т.4, а.с.196-197, 198-200).

Зазначеним рішенням були встановлені
обставини порушення відповідачами
ОСОБА_5 діючого законодавства при
здійсненні реконструкції квартири, у
зв'язку з чим суд зобов'язав їх привести
приміщення у первісний стан. Однак
рішення до цього часу не виконане.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що ухвалене
судове рішення є помилковим і
необґрунтованим, доводи апеляційних
скарг його повністю спростовують,
рішення ухвалено з порушенням вимог
матеріального права, у зв'язку з чим
апеляційні скарги підлягають
задоволенню, оскаржуване рішення -
скасуванню, з ухваленням нового - про
часткове задоволення позовних вимог
позивачів.

При цьому часткове задоволення
позовних вимог полягає у тому, що
колегія суддів вважає за необхідне
зобов'язати відповідачів ОСОБА_5
солідарно за власний рахунок привести
в попередній стан приміщення квартири
НОМЕР_2 будинку АДРЕСА_1 згідно
технічного паспорту цього будинку,
відображеного в Паспорті об'єкта
культурної спадщини «Прибутковий
будинок Шварца 1890-і роки», складеного
30.11.2008 року (т2, а.с.296-303).

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне стягнути в рівних частках з
відповідачів ОСОБА_5 на користь
позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судовий
збір за розгляд справи в суді першої
інстанції в розмірі 1708,50 грн., із яких 1700
грн. - за вимоги матеріального
характеру і 8,50 грн. - за вимоги
нематеріального характеру, а також
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в суді в
розмірі 30 грн.

Судовий бір на користь позивача ОСОБА_2
відшкодуванню не підлягає, оскільки
він як інвалід 2 групи був звільнений
від сплати судового збору при
зверненні з позовом до суду.

Враховуючи, що при зверненні до суду
апеляційної інстанції з апеляційною
скаргою заявники апеляційних скарг
також були звільнені від сплати
судового збору, колегія суддів вважає
за необхідне стягнути в рівних частках
з відповідачів ОСОБА_5 на користь
державного бюджету України судовий
збір за розгляд справи в суді
апеляційної інстанції в розмірі 981,71
грн. (1954,93 грн.+8,50 грн.) :2).

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1
ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та
прокуратури м. Одеси задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 02 грудня 2011 року скасувати і
ухвалити у справі нове рішення, яким
позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, а
також Управління охорони об'єктів
культурної спадщини Одеської обласної
державної адміністрації задовольнити
частково.

Зобов'язати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
солідарно за власний рахунок привести
в попередній стан приміщення квартири
НОМЕР_2 будинку АДРЕСА_1 згідно
технічного паспорту цього будинку,
відображеного в Паспорті об'єкта
культурної спадщини «Прибутковий
будинок Шварца 1890-і роки», складеного
30.11.2008 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 на користь позивачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 завдану матеріальну
шкоду у сумі 195 493 грн. (сто дев'яносто
п'ять тисяч чотириста дев'яносто три
гривні), а також завдану моральну шкоду
у сумі 10 000 грн. (десять тисяч гривень).

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 ОСОБА_4
судовий збір за розгляд справи в суді
першої інстанції в загальному розмірі
1708,50 (одна тисяча сімсот вісім гривень 50
копійок), а також витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в суді в розмірі 30 грн.
(тридцять гривень).

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь державного
бюджету України судовий збір за
розгляд справи в суді апеляційної
інстанції в розмірі 981,71 грн. (дев'ятсот
вісімдесят одну гривню 71 копійку).

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області: С.М.
Сегеда

Л.Є. Виноградова

Н.А. Кононенко