Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/580/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2014
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Надопта
А.А.,

при секретарі - Онисько С.С.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду м. Виноградів цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання права власності за
набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання права власності за
набувальною давністю.

Вимоги позову мотивовано тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла баба позивачки -
ОСОБА_5, на час смерті якої позивачка
проживала з нею її будинку в АДРЕСА_1, на
який відсутні правовстановлюючі
документи. Баба була матір'ю матері
позивачки-ОСОБА_11, яка на час смерті
баби проживала в будинку в АДРЕСА_2,
спадщину після смерті баби не прийняла
і яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідачами по даній справі є
батько позивачки- ОСОБА_2, мешканець
АДРЕСА_2, брат позивачки-ОСОБА_3,
мешканець АДРЕСА_4 та рідний брат
позивачки-ОСОБА_4, мешканець АДРЕСА_2,
які спадкових чи інших прав на будинок
в АДРЕСА_1 не мають і не заявляють. В
позивачки також була сестра ОСОБА_10,
колишня мешканка АДРЕСА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, яка також за життя не
заперечила проти прав позивачки на
вище вказаний будинок.

Позивачка ОСОБА_1 з 20.03.1990 року
зареєстрована в бабиному будинку в
АДРЕСА_1 і проживає в ній зі своєю
сім'єю.

Відповідно до довідки Буківської
сільської ради № 02-13/543 від 18.09.2013 року
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на
день смерті була зареєстрована та
проживала безпосередньо до дня смерті
по АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки Буківської
сільської ради № 02-13/544 від 18.09.2013 року
ОСОБА_1 доглядала за своєю бабою,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, безпосередньо до
дня смерті та організувала її похорон.

Відповідно до довідки Буківської
сільської ради № 02-13/542 від 18.09.2013 року
позивачка - ОСОБА_1 на день смерті
ОСОБА_5 проживала і була зареєстрована
в будинку в АДРЕСА_1 разом зі своєю
сім'єю.

Відповідно до довідки Буківської
сільської ради № 02-13/574 від 18.09.2013 року
ОСОБА_1 регулярно сплачувала земельний
податок за користування земельною
ділянкою площею 0,18 га за адресою:
АДРЕСА_1.

На даний час житловим будинком в
АДРЕСА_1 з 1997

року, тобто майже 17 років, володіє
позивачка ОСОБА_1, оплачує газ,
електроенергію, обробляє присадибну
земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст.344 Цивільного
Кодексу України передбачено, що особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито і
безперервно володіти нерухомим майном
протягом 10 років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність).

Згідно із ст.344 ч.4 ЦК України право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно набувається за рішенням
суду, а у відповідності до ч.2 вказаної
статті особа, яка заявляє про давність
володіння, може приєднати до часу свого
володіння увесь час, протягом якого цим
майном володіла особа, чиїм
спадкоємцем (правонаступником) вона є.

За таких обставин позивачка змушена
звернутись до суду з позовом про
визнання за нею права власності на
житловий будинок в АДРЕСА_1
Закарпатської області.

Позивачка ОСОБА_1, про день, час і місце
розгляду справи в судове засідання не
з"явилася, однак до суду надійшла
письмова заява про розгляд справи за її
відсутності, та про те, що заявлені
позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
день, час та місце розгляду справи
будучи належним чином повідомлені
своєчасно, в судове засідання не
з'явилися, однак до суду подали
письмову заяву про розгляд справи за
їх відсутності та про те, що не
заперечують проти задоволення позову.

Обстеживши матеріали справи та
клопотання сторін, визнаючи в порядку
ст.169 ЦПК України необов'язковим
відібрання особистих пояснень від
учасників процесу, і, враховуючи, що у
справі наявні достатні матеріали про
права і взаємовідносини сторін, суд
вважає за можливе провести розгляд
справи на підставі наявних у ній
матеріалів та доказів і приходить до
висновку, що зменшені позовні вимоги є
підставними та підлягають
задоволенню, оскільки в судовому
засіданні встановлені ті обставини на
які посилається позивачка в своїй
позовній заяві, відповідачами
зменшений позов визнано повністю, що не
суперечить закону або порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, тому в
порядку ст.174 ЦПК України визнання ним
позову прийнято судом.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла баба позивачки -
ОСОБА_5, на час смерті якої позивачка
проживала з нею її будинку в АДРЕСА_1, на
який відсутні правовстановлюючі
документи. Баба була матір'ю матері
позивачки-ОСОБА_11, яка на час смерті
баби проживала в будинку в АДРЕСА_2,
спадщину після смерті баби не прийняла
і яка померла АДРЕСА_3.

Відповідачами по даній справі є
батько позивачки- ОСОБА_2, мешканець
АДРЕСА_2, брат позивачки-ОСОБА_3,
мешканець АДРЕСА_4 та рідний брат
позивачки-ОСОБА_4, мешканець АДРЕСА_2,
які спадкових чи інших прав на будинок
в АДРЕСА_1 не мають і не заявляють. В
позивачки також була сестра ОСОБА_10,
колишня мешканка АДРЕСА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, яка також за життя не
заперечила проти прав позивачки на
вище вказаний будинок.

Позивачка ОСОБА_1 з 20.03.1990 року
зареєстрована в бабиному будинку в
АДРЕСА_1 і проживає в ній зі своєю
сім'єю.

Відповідно до довідки Буківської
сільської ради № 02-13/543 від 18.09.2013 року
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на
день смерті була зареєстрована та
проживала безпосередньо до дня смерті
по АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки Буківської
сільської ради № 02-13/544 від 18.09.2013 року
ОСОБА_1 доглядала за своєю бабою,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, безпосередньо до
дня смерті та організувала її похорон.

Відповідно до довідки Буківської
сільської ради № 02-13/542 від 18.09.2013 року
позивачка - ОСОБА_1 на день смерті
ОСОБА_5 проживала і була зареєстрована
в будинку в АДРЕСА_1 разом зі своєю
сім'єю.

Відповідно до довідки Буківської
сільської ради № 02-13/574 від 18.09.2013 року
ОСОБА_1 регулярно сплачувала земельний
податок за користування земельною
ділянкою площею 0,18 га за адресою:
АДРЕСА_1.

На даний час житловим будинком в
АДРЕСА_1 з 1997 року, тобто майже 17 років,
володіє позивачка ОСОБА_1, оплачує газ,
електроенергію, обробляє присадибну
земельну ділянку.

Згідно довідки КП
«Виноградівського районне БТІ» №564 від
30.09.2013 року правовстановлюючих
документів на даний житловий будинок
не оформлено, а тому позивачка не може у
встановленому законом порядку
оформити свої права на нього, житловий
будинок рахується за померлою бабою
позивачки- ОСОБА_5 на підставі довідки
Буківської сільської ради № 02-13/541 від
18.09.2013 року, інвентаризаційна вартість
будинку становить 61 102 грн.

Відповідно до ч.1 ст.344 Цивільного
Кодексу України передбачено, що особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито і
безперервно володіти нерухомим майном
протягом 10 років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність).

Згідно із ст.344 ч.4 ЦК України право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно набувається за рішенням
суду, а у відповідності до ч.2 вказаної
статті особа, яка заявляє про давність
володіння, може приєднати до часу свого
володіння увесь час, протягом якого цим
майном володіла особа, чиїм
спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Як видно з представлених доказів,
будинок з моменту побудови і до цього
часу знаходиться в сільському
населеному пункті, має в ньому окремий
порядковий номер, інші особи на
володіння та користування даним
будинком на підставах, передбачених
законом, своїх прав не заявляють,
придатність будинку для проживання
ніким не оспорюється.

Крім того, згідно до п.5 ч.1 ст.19 Закону
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
державна реєстрація прав проводиться
на підставі, зокрема, рішень судів, що
набрали законної сили.

За таких обставин позивачка змушена
звернутись до суду з позовом про
визнання за нею права власності на
житловий будинок в АДРЕСА_1
Закарпатської області.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до
Конвеції про захист прав людини і
основоположних свобод кожна фізична
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

В той же час, право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, зокрема, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

З урахуванням всього вищевикладеного,
суд приходить до переконання, що
існують обставини, які є підставою для
визнання за позивачкою права власності
на вище вказане нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 60, 61, 31, 169, 174, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заявлений позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на житловий будинок із
загальною корисною площею 55,2 кв.м., в
тому числі житловою площею 31,2 кв.м., з
надвірними будівлями та спорудами,
який розташований в АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Закарпатської області через суд першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового

рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта