Ухвала

іменем україни

24 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П., суддів:Амеліна
В.І.,Дем'яносова М.В., Кафідової
О.В.,Парінової І.К.,розглянувши заяву
ОСОБА_6 про перегляд ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 грудня 2012
року в справі за позовом ОСОБА_6 до
Державного казначейства України,
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області та
Головного управління по боротьбі з
організованою злочинністю
Міністерства внутрішніх справ України
про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до
Державного казначейства України,
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області (далі - ГУ
МВС України в Дніпропетровській
області) та Головного управління по
боротьбі з організованою злочинністю
Міністерства внутрішніх справ України
(далі - ГУ БОЗ МВС України), в якому
просив відшкодувати йому моральну
шкоду за рахунок держави в розмірі 20 000
грн. В обґрунтування вимог зазначив, що
29 травня 2010 року постановою начальника
відділу слідчого управління ГУ МВС
України в Дніпропетровській області
відносно нього та інших осіб було
порушено кримінальну справу за
частиною 4 статті 189 Кримінального
кодексу України, цього ж дня він був
затриманий в порядку статті 115
Кримінально-процесуального кодексу
України. Постановою
Центрально-міського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 01 червня 2010 року йому було
обрано запобіжний захід - підписку про
невиїзд. Постановою старшого слідчого
з особливо важливих справ слідчого
управління ГУ БОЗ МВС України від 03
листопада 2010 року кримінальна
справа відносно нього була закрита за
відсутністю складу злочину.
Посилаючись на те, що внаслідок
перебування в ізоляторі тимчасового
затримання, перебування на підписці
про невиїзд та під досудовим слідством
йому було заподіяно моральну шкоду,
просив позов задовольнити.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 18
січня 2012 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 серпня
2012 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 грудня 2012 року касаційну
скаргу ОСОБА_6 відхилено на підставі
частини 3 статті 332 ЦПК України. Рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 18 січня 2012 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 серпня
2012 року залишено без змін.

У березні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_6 про
перегляд зазначеної ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
зокрема статей 1, 2 Закону України «Про
порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду».

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції вказаних норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник посилається
на ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 травня 2013 року в справі №
6-11109св13 про відшкодування моральної
шкоди, завданої незаконними діями
органів досудового слідства.

Разом із заявою про перегляд ОСОБА_6
було подано клопотання про поновлення
строку на звернення з такою заявою.

Колегія суддів вважає, що у допуску до
провадження Верховного Суду України
вказаної вище справи слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Частиною 1 статті 356 ЦПК України
встановлено, що заява про перегляд
судових рішень подається протягом
трьох місяців з дня ухвалення судового
рішення, щодо якого подано заяву про
перегляд, або з дня ухвалення судового
рішення, на яке здійснюється посилання,
на підтвердження підстав, установлених
пунктом 1 частини 1 статті 355 цього
Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше,
але не пізніше одного року з дня
ухвалення судового рішення, про
перегляд якого подається заява.

Згідно з пунктом 11 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011
року «Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України» недодержання умови
щодо річного строку для подання заяви
про перегляд судових рішень Верховним
Судом України є підставою для відмови у
допуску справи до провадження,
оскільки такий строк поновленню не
підлягає. Зазначене правило
поширюється й на судові рішення суду
касаційної інстанції (судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України), що ухвалені до 30 липня 2010 року
- дати набрання чинності Законом
України «Про судоустрій і статус
суддів».

Рішення не підлягає допуску до
перегляду Верховним Судом України,
якщо протягом одного року з моменту
його ухвалення не виникло підстав для
його перегляду, тобто не ухвалено
рішення, яким судом (судами) касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
й ті самі норми матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах. Крім того, рішення не
підлягає допуску до провадження в разі,
якщо протягом одного року було
ухвалено інше рішення, але протягом
цього строку не подано відповідної
заяви про його перегляд.

З урахуванням викладеного,
недодержання вимог цивільного
процесуального законодавства щодо
річного строку звернення із заявою про
перегляд судових рішень є підставою
для відмови у допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
оскільки поновленню такий строк не
підлягає.

Керуючись статтями 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про
поновлення строку на подання заяви про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 грудня 2012 року відмовити.

У допуску справи за позовом ОСОБА_6 до
Державного казначейства України,
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області та
Головного управління по боротьбі з
організованою злочинністю
Міністерства внутрішніх справ України
про відшкодування моральної шкоди, за
заявою ОСОБА_6 про перегляд ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 грудня 2012 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. Штелик Судді: А.І.
Амелін М.В. Дем'яносов О.В. Кафідова І.К.
Парінова