Номер провадження 2/489/374/14
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

28 лютого 2014 року
місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участі позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Провіта", третя особа - ОСОБА_3 про
стягнення страхового відшкодування,

встановив

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до СК «ПРОВІТА»,
мотивуючи свої вимоги тим, що 15.11.2012 в
17-15 водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем
«MITSUBISHI LANCER» д/н НОМЕР_1, що належить йому
на праві приватної власності, рухався
зі швидкістю 50 км/год. по сухій
асфальтованій проїжджій частині по
вул. Космонавтів зі сторони вул.
Херсонське шосе в напрямку пр. Миру у м.
Миколаєві. В цей час проїжджу частину
вул. Космонавтів в районі перехрестя з
вул. Китобоїв, зліва направо по ходу
руху автомобіля водія ОСОБА_3, по
нерегульованому пішохідному переходу,
що позначений дорожньою розміткою 1.14.1
«Зебра», та дорожніми знаками 5.35.1 - 5.35.2
«Пішохідний перехід», переходили
пішоходи ОСОБА_4, ОСОБА_1, на яких
передньою частиною свого автомобіля
допустив наїзд водій ОСОБА_3 В
результаті дорожньо-транспортної
пригоди пішохід ОСОБА_4, яка є його
матір'ю, отримала тілесні ушкодження
від яких померла на місці пригоди.

Вироком Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 04.07.2013 ОСОБА_3 визнано
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Водій ОСОБА_3 керував транспортним
засобом, тобто джерелом підвищеної
небезпеки, маючи при цьому поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Посилаючись на викладене позивач
просив стягнути з відповідача
матеріальну шкоду в розмірі 22 973,46 грн.
витрат на поховання матері та кошти в
розмірі 9 700,00 грн. витрачені на
встановлення надгробного пам'ятника на
могилі матері.

В судовому засіданні позивач підтримав
позов в повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві,
наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача в судове
засыдання не з"явився, про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Третя особа в судове засідання не
з"явилася.

Позивач не заперечував проти заочного
розгляду справи.

Ухвалою суду вирішено проводити
заочний розгляд справи за позовом
ОСОБА_2 до Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Провіта", третя особа - ОСОБА_3 про
стягнення страхового відшкодування

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

Вироком Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 04.07.2013 ОСОБА_3 визнано
винним в тому, що 15 листопада 2012 року
близько 17-15 год. водій ОСОБА_3, керуючи
технічно справним автомобілем «MITSUBISHI
LANCER» д/н НОМЕР_1, що належить йому на
праві приватної власності, рухався зі
швидкістю біля 50 км/год. по сухій
асфальтованій проїжджій частині вул.
Космонавтів, що освітлена міським
електроосвітленням, зі сторони вул.
Херсонське шосе в напрямку пр. Миру у м.
Миколаєві.

В цей час, проїжджу частину вул.
Космонавтів, в районі перехрестя з вул.
Китобоїв, зліва направо по ходу руху
автомобіля водія ОСОБА_3, по
нерегульованому пішохідному переходу,
що позначений дорожньою розміткою 1.14.1
«Зебра», та дорожніми знаками 5.35.1-5.35.2
«Пішохідний перехід», переходили
пішоходи ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Наближаючись до вказаного пішохідного
переходу, по якому рухались пішоходи
ОСОБА_4 та ОСОБА_1, водій ОСОБА_3, грубо
порушуючи вимоги п. п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 та 18.1
ПДР України, при наближенні до
нерегульованого пішохідного переходу
проявив неуважність до дорожньої
обстановки, що склалася та її змін,
маючи об'єктивну можливість дорожньої
обстановки, що склалася та змін, маючи
об'єктивну можливість завчасно бачити
пішоходів на пішохідному переході,
своєчасно не вжив заходів до зменшення
швидкості свого транспортного засобу,
аж до повної його зупинки, хоча
об'єктивно міг і зобов'язаний був це
зробити, внаслідок чого передньою
частиною свого автомобіля допустив
наїзд на пішохода ОСОБА_4

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала
тілесні ушкодження від яких померла на
місці пригоди.

ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України та призначено покарання у
вигляді 4 років позбавлення волі без
позбавлення права керування
транспортними засобами, на підставі ст.
75 КК України звільнено від відбування
покарання з випробувальним терміном на
2 роки.

Ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 22.08.2013 вирок
був залишений без змін, а цивільний
позов залишено без розгляду.

Вина ОСОБА_3 у скоєнні злочину,
внаслідок чого мати позивача ОСОБА_4
отримала тілесні ушкодження від яких
померла, встановлена вироком у
кримінальній справі Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 04.07.2013,
що набрав законної сили, а тому згідно з
ч. 4 ст. 61 ЦПК України не підлягає
доказуванню та вважається
встановленою.

Як зазначає позивач у своєму позові, на
поховання матері ОСОБА_4 ним були
затрачені кошти в розмірі 22 973,46 грн.,
також для встановлення надгробного
пам'ятника на могилі матері ним
затрачено кошти в розмірі 9 700 грн.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа,
яка завдала шкоди смертю потерпілого,
зобов"язана відшкодувати особі, яка
зробила необхідні витрати на поховання
та на спорудження надгробного
пам'ятника, ці витрати.

Як було встановлено судом,
цивільно-правову відповідальність
водія ОСОБА_3 на момент виникнення ДТП
було застраховано у СК «ПРОВІТА» за
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/7883049 від 03.08.2012.

Відповідно до ст. 6 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Згідно зі ст. 27 вказаного Закону
страховик (МТСБУ) здійснює
відшкодування особі, яка здійснила
витрати на поховання та на спорудження
надгробного пам'ятника, за умови
надання страховику (МТСБУ) документів,
що підтверджують такі витрати, та
пред'явлення оригіналу свідоцтва про
смерть. Загальний розмір такого
відшкодування стосовно одного
померлого не може перевищувати 12
мінімальних заробітних плат у
місячному розмірі, встановлених
законом на день настання страхового
випадку.

На підтвердження витрат позивачем
надано квитанції на загальну суму 31 893,46
грн.

Дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості, оцінивши їх в сукупності,
суд дійшов висновку про те, що позов
підлягає частковому задоволенню в
розмірі витрат, що документально
підтверджені.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України
суд

вирішив

Позов ОСОБА_2 до Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Провіта", третя особа - ОСОБА_3
про стягнення коштів задовольнити
частково.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Провіта" (код ЄДРПОУ - 31704186) на користь
ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 31
893 (тридцять одна тисяча вісімсот
дев"яносто три) грн. 46 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Провіта" (код ЄДРПОУ - 31704186) на користь
держави судовий збір 243,6 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив , за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем шляхом подачі
апеляційної скарги апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
В. В.
Кокорєв