Справа № 473/523/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"14" березня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області у складі: головуючої судді
Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вознесенську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

31.01.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою до відповідача
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій
вказав, що 12 жовтня 1974 року в Палаці
урочистих обрядів міста Вітебськ було
зареєстровано шлюб між ним та
відповідачем, актовий запис №1452. Від
даного шлюбу мають неповнолітню дитину
-сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони проживають окремо, спільне
господарство не ведуть. Причиною
розпаду сім'ї є те, що сторони виявилися
різними людьми зі своєрідними
характерами, через що між ними постійно
виникали сварки та непорозуміння,
відсутні почуття поваги та любові,
відсутні нормальні відносини. В зв'язку
з цим позивач просить суд розірвати
шлюб між ним та відповідачем.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, надав заяву, в якій просить
слухати справу у його відсутності,
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, надіслала заяву, в якій
просить розглядати справу без її
участі, позовні вимоги визнає у повному
обсязі.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких причин.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби взаємодопомоги, що
передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Примушування до їх
збереження є порушенням права дружини,
чоловіка на особисту недоторканість і
може мати наслідки, встановлені
законом (ст.56 СК України).

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України,
суд, з'ясувавши фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову,
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше сумісне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, що має істотне
значення.

В судовому засіданні було встановлено,
що 12 жовтня 1974 року в Палаці урочистих
обрядів міста Вітебськ було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, актовий запис №1452 (свідоцтво
про шлюб НОМЕР_2, видане 12.10.1974 року). Від
даного шлюбу мають неповнолітню дитину
- сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво
про народження НОМЕР_1, видане 30.12.1997
року).

Сторони проживають окремо, спільне
господарство не ведуть, позивач
наполягає на розірванні шлюбу,
відповідач не заперечує проти
розірвання шлюбу.

За такого, враховуючи характер
відносин, що склалися між сторонами,
відсутність взаєморозуміння між ними,
суд вважає, що збереження шлюбу є
неможливим.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу задовольнити
повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який
зареєстровано 12 жовтня 1974 року в Палаці
урочистих обрядів міста Вітебськ,
актовий запис №1452 - розірвати.

Після набрання рішенням суду законної
сили залишити прізвища: відповідачу -
ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
М.М. Ротар