АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів:Чупікової В.В., Яремка В.В.

секретар Собчук І.Ю.

за участю: сторін, їх представників

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
клопотанням Головного управління
юстиції в Чернівецькій області в
інтересах громадянки Республіки
Польща ОСОБА_1 про визнання та
звернення до примусового виконання
рішення іноземного суду за апеляційною
скаргою Головного управління юстиції в
Чернівецькій області в інтересах
громадянки Республіки Польща ОСОБА_1 на
ухвалу Садгірського районного суду
м.Чернівців від 18 лютого 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління юстиції в
Чернівецькій області в інтересах
громадянки Республіки Польща ОСОБА_1
звернулося в суд з клопотанням про
визнання та надання дозволу на
примусового виконання рішення
іноземного суду.

Позовні вимоги обгрунтовувало
слідуючими обставинами.

25 травня 1999 року районним судом у
м.Вадовіцах Республіки Польща було
постановлено вирок у справі про
стягнення з ОСОБА_2) на користь ОСОБА_1
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів в сумі 300
польських злотих щомісяця, починаючи з
06.10.1998р.

17 червня 2004 року вказаний суд збільшив
розмір аліментних платежів на
утримання неповнолітньої дитини до 500
польських злотих, щомісяця, починаючи з
01.12.2003р.

22-ц/794/544/14
Головуючий у 1 інстанції Мілінчук С.В.

Категорія 57
доповідач Перепелюк І.Б

Ухвалою Садгірського районного суду
м.Чернівців від 18 лютого 2014 року в
задоволенні клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, Головне управління юстиції
в Чернівецькій області в інтересах
громадянки Республіки Польща ОСОБА_1
подало апеляційну скаргу, просить
ухвалу скасувати та задовольнити
клопотання в повному обсязі.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала
суду є незаконною та необґрунтованою,
посилається на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обгрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні
клопотання Головного управління
юстиції в Чернівецькій області, суд
першої інстанції виходив із того, що не
були дотримані умови, передбачені в ст.
50 Договору між Україною та Республікою
Польща про правову допомогу та правові
відносини у цивільних і кримінальних
справах, ратифікованого постановою
Верховної Ради України від 04 лютого 1994
року, та ст. 52 Конвенції про стягнення
аліментів за кордоном від 20 червня 1956
року.

Суд першої інстанції посилався на те,
що відповідач не був належним чином
повідомлений про розгляд справи про
стягнення аліментів, що відповідно до
положень ст.396 ЦПК України є підставою
для відмови у задоволенні клопотання.

Колегія суддів вважає, що висновок
суду першої інстанції є помилковим та
не відповідає нормам матеріального та
процесуального права.

Судом встановлено, що 25 травня 1999 року
районним судом у м. Вадовіцах
Республіки Польща було постановлено
вирок у справі про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів в сумі 300
польських злотих щомісяця, починаючи з
06.10.1998 р.

Заочним вироком районного суду у
м.Вадовіцах Республіки Польща 17 червня
2004 року розмір аліментів був
збільшений до 500 польських злотих,
щомісяця, починаючи з 01.12.2003р.

В силу міжнародних, ратифікованих
Україною документів мати дитини -
ОСОБА_1 - звернулась до Міністерства
юстиції України із заявою про сприяння
у визнанні та примусовому виконанні
вказаних вище рішень іноземного суду.

Згідно зі ст. 396 ЦПК України клопотання
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду не
задовольняється у випадках,
передбачених міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, такі випадки не
передбачено, у задоволенні клопотання
може бути відмовлено якщо сторона,
стосовно якої постановлено рішення
іноземного суду, була позбавлена
можливості взяти участь у судовому
процесі через те, що їй не було
належним чином повідомлено про розгляд
справи.

Відмовляючи в задоволенні клопотання,
суд першої інстанції зазначив, що про
розгляд справи за позовом ОСОБА_1 про
стягнення аліментів відповідач не був
належним чином повідомлений.

Проте погодитись з
такими висновками суду першої
інстанції не можна.

Так, на підставі ст. 415
ЦПК України, за наслідками виконання
доручення суду з Республіки Польща
надійшли належним чином завірені
ксерокопії підтверджень одержання
ОСОБА_2 судових викликів з
повідомленням про час і місце розгляду
справи. В зазначених повідомленнях
містяться підписи особи, якими
підтверджено про отримання ОСОБА_2
судових повідомлень. Зазначені виклики
були направлені на адресу його
постійного місця проживання, та є
відмітки про отримання ним цих
повідомлень.

В матеріалах клопотання
містяться письмові документи, які
підтверджують факт належного
повідомлення ОСОБА_2.

Судом першої інстанції
не надано належної правової оцінки
поданим доказам. Крім того, суд першої
інстанції не звернув увагу на те, що
ОСОБА_2 змінив прізвище на ОСОБА_2. І
саме ОСОБА_2 21.05.04р. було отримано
судове повідомлення про час та дату
розгляду справи.

За таких обставин,
висновки суду першої інстанції про
відсутність документів, якими
підтверджуються факти належного
повідомлення особи про дату судового
засідання в іноземному суді, не
відповідають обставинам та суперечать
матеріалам справи.

Крім того, ставлячи під сумнів
підписи в зазначених повідомленнях,
ОСОБА_2 жодним чином зазначеного факту
не спростував. У встановленому законом
Польщі порядку зазначені вироки не
оскаржував.

Таким чином, колегія
суддів вважає, що висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи.

Виходячи із вимог п.6 ч.1
ст. 314 ЦПК України, ухвала суду
першої інстанції в цій частині
підлягає скасуванню з постановленням
ухвали про часткове задоволення
клопотання.

Визнання та примусове
виконання рішення іноземного суду
це поширення законної сили такого
рішення на територію України й
застосування засобів примусового
виконання в порядку, встановленому
ЦПК України.

Відповідно до ч.1ст.390
ЦПК України рішення іноземного суду
(міжнародних арбітражів) визнаються та
виконуються в Україні, якщо їх визнання
та виконання передбачено міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України,
або за принципом взаємності.

Згідно ч.1 Конвенції про
стягнення аліментів за кордоном, ст.15
Закону України «Про міжнародні
договори України» чинні міжнародні
договори України підлягають
сумлінному дотриманню Україною
відповідно до норм міжнародного права.
Статтею 1 Конвенції про
стягнення аліментів за кордоном, до
якої приєдналась Україна на підставі
Закону від 20.07.2006р. передбачено, що
метою цієї Конвенції є спрощення
стягнення аліментів, на які особа (далі
- позивач), що перебуває на території
однієї з Договірних Сторін, заявляє
своє право, з іншої особи (далі -
відповідач), яка підпадає під
юрисдикцію іншої Договірної Сторони.

Порядок виконання в
Україні Конвенції про стягнення
аліментів за кордоном, і зокрема
порядок опрацювання заяв, що надходять
від іноземних заявників, про визнання і
виконання рішення іноземного суду про
стягнення аліментів з осіб, які
проживають в Україні, визначений
Інструкцією про виконання в Україні
Конвенції про стягнення аліментів за
кордоном, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від
29.12.2006р. №121/5.

Згідно п.15 вказаної
Інструкції клопотання про визнання і
виконання рішення іноземного суду про
стягнення аліментів з відповідача
(боржника), який проживає в Україні,
оформлюється позивачем (стягувачем)
або уповноваженою ним особою у
письмовій формі та з урахуванням
ст.394 ЦПК України.

Оскільки клопотання
про визнання та надання дозволу на
примусове виконання на території
України вироків Районного суду у
м.Вадовіцах (Республіка Польща) від 25
травня 1999 року у справі № ІІІ КС 634/98 та
від 17 червня 2004 року у справі № ІІІКС 5/04
оформлене з дотриманням зазначених
вище вимог, колегія суддів приходить до
висновку про обґрунтованість
клопотання та задоволення його в цій
частині.

Виходячи із вимог ч.8
ст.395 ЦПК України, колегія суддів вважає
за необхідне стягнення у польській
національній валюті визначити у
національній валюті України за
офіційним курсом Національного банку
України, який станом на день розгляду
справи становить 321грн. за 100 польських
злотих.

Колегія суддів вважає,
що клопотання в частині стягнення з
ОСОБА_2 боргу по аліментах в сумі 18600
злотих та в сумі 36500 злотих, задоволенню
не підлягає, оскільки на підтвердження
цих вимог відсутні докази.

Даних про те, що рішення чи вироки
про стягнення зазначених сум
заборгованості були ухвалені судом
Республіки Польща суду не
представлено.

Керуючись ст.307, п.2ч.1
ст. 312, ст.395 ЦПК України, колегія суддів,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного
управління юстиції в Чернівецькій
області в інтересах громадянки
Республіки Польща ОСОБА_1
задовольнити частково.

Ухвалу Садгірського районного суду
м.Чернівців від 18 лютого 2014 року
скасувати.

Клопотання Головного
управління юстиції в Чернівецькій
області задовольнити частково.

Визнати та надати дозвіл на примусове
виконання на території України вироку
Районного суду у м.Вадовіцах
(Республіка Польща) від 25 травня 1999 року
у справі № ІІІ КС 634/98 за позовом
ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 на утримання сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів в сумі 300
злотих щомісяця з 06.10.98р., що за курсом
Національного Банку України на момент
розгляду справи становить 963грн.

Визнати та надати дозвіл на примусове
виконання на території України вироку
Районного суду у м.Вадовіцах
(Республіка Польща) від 17 червня 2004 року
у справі № ІІІКС 5/04 за позовом ОСОБА_1
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів в сумі 500 злотих
щомісяця з 01.12.2003р. що за курсом
Національного Банку України на момент
розгляду справи становить 1605грн.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді (підписи)

З оригіналом вірно :