АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 2215/1548/2012
Провадження № 22-ц/792/601/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Варвус Ю.Д.,

суддів: Заїки
В.М., Федорової Н.О.

при секретарі: Рудому В.М.

з участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6
на рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 06 червня 2013 року за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк „ПРИВАТБАНК" до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, Стярокостянтинівського
районного сектору управління Держаної
міграційної служби України у
Хмельницькій області, третя особа без
самостійних вимог щодо предмета спору
орган опіки та піклування виконавчого
комітету Старокостянтинівської
міської ради, про звернення стягнення
на предмет іпотеки, виселення та зняття
з реєстрації.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційних скарг, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК", звертаючись в суд
із зазначеним позовом, вказувало, що за
кредитним договором, укладеним 27
березня 2008 року між позивачем та
ОСОБА_1, останній отримав кредит в сумі
47285,65 доларів США зі сплатою 12 % річних
за користування ним на строк до 26
березня 2023 року. Одночасно в
забезпечення виконання зобов'язання
між ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_5 був
укладений договір іпотеки до даного
кредитного договору за №HMSWGA00008056 від 27
березня 2008 року. Предметом іпотечного
договору є житловий будинок з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1, який
на праві власності належить
________________________________________________________________________
_____________________

Головуючий у першій інстанції:
Цимбалюк О.В.
Категорія: 19,27

Доповідач: Варвус Ю.Д.

іпотекодавцю. ОСОБА_1 не виконував
належним чином грошового зобов'язання,
внаслідок чого станом на 04 грудня 2012
року утворилась заборгованість по
кредиту, відсотках та комісії, а також
неустойці та штрафних санкціях, через
що просить звернути стягнення на
предмет іпотеки і виселити всіх
мешканців будинку.

Судом в якості співвідповідачів
залучено: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої дочки ОСОБА_1, в якості
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору - орган опіки та
піклування.

Позивач неодноразово уточнював та
збільшував позовні вимоги. Із
врахуванням останніх уточнень просив,
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № HMSWGA00008056 від 27
березня 2008 року по тілу кредиту,
відсотках та комісії загальною сумою
62293,39 доларів США, що за курсом НБУ
еквівалентно 497724 грн.18 коп., а також
заборгованості з неустойки в сумі 215103
грн.02 коп.: звернути стягнення на
предмет іпотеки - будинок загальною
площею 85,3 кв.м., який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ
„ПРИВАТБАНК" з наданням йому всіх
необхідних для цього повноважень та
виселити осіб, які зареєстровані та
проживають в даному будинку, а саме:
ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та неповнолітню ОСОБА_1 зі
зняттям вказаних осіб з реєстрації за
місцем проживання.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду від 06 червня 2013 року
позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №HMSWGA00008056 від 27
березня 2008 року укладеним між ЗАТ КБ
„Приват Банк", правонаступником якого
являється ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК", та
відповідачем ОСОБА_1, яка виникла
станом на 04 грудня 2012 року в розмірі
62293,39 доларів США (що за курсом НБУ
еквівалентно 497724 грн.18 коп.) та 215103 грн.02
коп., з яких: 40275,38 доларів США (321800 грн.28
коп.) - заборгованість за кредитом, 21424,56
доларів США (171182 грн.23 коп.) -
заборгованість по відсоткам за
користування кредитом, 593,45 доларів США
(4741 грн.66 коп.) - заборгованість з
комісії, 189966 грн.96 коп. - пеня, 250 грн. -
штраф (фіксована частина), 24886 грн.13 коп.
- штраф (процентна складова), звернуто
стягнення на предмет іпотеки - житловий
будинок з надвірними будівлями
загальною площею 85,3 кв.м, житлова площа
- 54,7 кв.м по АДРЕСА_1, який належить
ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право
власності, виданого виконавчим
комітетом Старокостянтинівської
міської ради 28 червня 2007 року.

Предмет іпотеки підлягає
реалізації із застосуванням процедури
продажу, встановленої ст.38 Закону
України „Про іпотеку" від 05 червня 2003
року шляхом його продажу ПАТ КБ
„ПРИВАТБАНК" з укладенням від свого
імені договору купівлі-продажу з
будь-якою особою покупцем, з отриманням
банком витягу з Державного реєстру
прав власності на нерухоме майно, а
також наданням ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК"
усіх повноважень, необхідних для
здійснення продажу.

Визначено початкову ціну предмета
іпотеки для реалізації не нижче 114337
грн.

3 вартості предмета ПАТ КБ
„ПРИВАТБАНК" має бути сплачена
заборгованість ОСОБА_1 за кредитним
договором №HMSWGA00008056 укладеним 27
березня 2008 року між ЗАТ КБ „Приват
Банк", правонаступником якого
являється ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК", та
відповідачем ОСОБА_1, що виникла станом
на 04 грудня 2012 року в сумі 62293,39 доларів
США (що за курсом НБУ еквівалентно сумі
в розмірі 497724 грн.18 коп.) та 215103 грн.02
коп., з яких: 40275,38 доларів США (321800 грн.28
коп.) - заборгованість за кредитом, 21424,56
доларів США (171182 грн.23 коп.) -
заборгованість з комісії, 189966 грн.96 коп.
- пені, 250 грн. - штраф (фіксована
частина), 24886 грн.13 коп. - штраф
(процентна складова).

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9
та неповнолітню ОСОБА_11 виселено з
будинку по АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» по 669 грн.50 коп.
судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 не
погоджується з вказаним рішенням,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Вважає, що
висновки суду не відповідають
встановленим обставинам, доводи
позивача не мають жодного
обґрунтування та не підтверджені
доказами. Крім того, при ухваленні
рішення, судом порушена таємниця
нарадчої кімнати.

ОСОБА_6 також звернулась до суду з
апеляційною скаргою, в якій не
погоджується з рішенням суду, просить
його скасувати та відмовити в
задоволенні позову. Розглядаючи справу
судді відмовив їй у задоволенні
клопотання про зупинення справи до
прийняття рішення іншим судом, що
врегульовував питання її прав на
житловий будинок як співвласника.
Судом порушена таємниця нарадчої
кімнати. Також, судом першої інстанції
не надіслано ОСОБА_6 копії рішення, що є
перешкодою для її права на оскарження
та незаконно обмежує її конституційні
права.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_6
підлягають частковому задоволенню з
таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що в
результаті неналежного виконання
ОСОБА_1 умов кредитного договору
№НМSWGA00008056 від 27 березня 2008 року
утворилася заборгованість станом на 04
грудня 2012 року в сумі 62293,39 доларів США
(за курсом НБУ еквівалентно 497724 грн.18
коп.) та 215103 грн.02 коп. неустойки, що є
підставою для звернення стягнення на
предмет іпотеки - житловий будинок з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та
виселення з нього відповідачів.

Проте повністю з такими висновками
судів погодитись не можна.

Встановлено, що 27 березня 2008 року між
ЗАТ КБ „ПриватБанк", правонаступником
якого є ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого останній отримав
кредитні кошти у розмірі 47285,65 доларів
США строком до 26 березня 2023 року, зі
сплатою 12% річних за користування
кредитом. На забезпечення виконання
умов кредитного договору того ж дня
ОСОБА_5 уклав з банком договір іпотеки,
предметом якого є житловий будинок з
надвірними будівлями загальною площею
85,3 кв.м, житловою площею 54,7 кв.м по
АДРЕСА_1.

Пред'являючи позов, ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК"
посилався на те, що у результаті
неналежного виконання умов кредитного
договору за ОСОБА_1 станом на 04 грудня
2012 року утворилася заборгованість в
сумі 62293,39 доларів США (за курсом НБУ
еквівалентно 497724 грн.18 коп.), що
складається з: 40275,38 доларів США
заборгованості за кредитом; 21424,56
доларів США заборгованості за
відсотками; 593,45 доларів США
заборгованості по комісії та 215103 грн.02
коп. заборгованості з неустойки, що
складається з: 189966 грн.96 коп.
заборгованості по пені; 250 грн. штрафу
(фіксована частина) та 24886 грн.13 коп.
штрафу (процентна складова 5% від суми
позову), на погашення якої він просив
звернути стягнення на предмет іпотеки.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про наявність
кредитної заборгованості та
задоволення вимог банку шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
у рахунок її погашення.

Разом з тим, висновок суду відносно
задоволення вимоги ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК"
щодо виселення відповідачів із
житлового будинку, який передано в
іпотеку, є передчасним.

Так, згідно з ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення є підставою для виселення
всіх громадян, що мешкають у ньому, за
винятками, встановленими законом.
Після прийняття кредитором рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги, якщо сторонами не
погоджено більший строк. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 40 Закону
України „Про іпотеку" звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

У п. 43 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 „Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
судам роз'яснено, що примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

З аналізу наведених норм матеріального
права вбачається, що на момент
звернення ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" до суду
із позовом про виселення, його права
повинні бути порушені відповідачем
шляхом невиконання вимоги про
звільнення житлового приміщення.
Наявність письмової вимоги про
звільнення житлового приміщення є
обов'язковою умовою при задоволенні
позову про виселення із іпотечного
житла.

Суд дійшов помилкового висновку про те,
що листи позивача від 10 червня 2010 року
вих.№284359 та вих.№284358, адресовані
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.68,69 т.1) є
повідомленням про виселення у
розумінні ч.1 ст.40 Закону України „Про
іпотеку", оскільки у цих листах йдеться
про те, що у разі неповернення кредиту
протягом 30 днів, банк розпочне
процедуру звернення стягнення на
предмет іпотеки та примусового
виселення з будинку АДРЕСА_1 у разі не
звільнення його в добровільному
порядку. Тобто на момент направлення
цих листів банк не звернув стягнення на
предмет іпотеки, а, відтак, дані листи
не можуть вважатися повідомленням про
виселення із іпотечного житла.

Крім того, відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_7 взагалі не
повідомлялися банком про виселення з
спірного житлового будинку.

Також, судами не враховано, що за
правилами ч. 1 ст. 42 Закону України „Про
іпотеку" боржник вправі до дня продажу
предмета іпотеки на прилюдних торгах
виконати вимогу за основним
зобов'язанням чи ту її частину,
виконання якої прострочено, разом з
відшкодуванням будь-яких витрат та
збитків, завданих іпотекодержателю,
включаючи судові витрати, витрати на
оплату винагороди залученим експертам
(оцінювачам, юристам), витрати на
підготовку до проведення прилюдних
торгів тощо. Таке виконання є підставою
для припинення реалізації предмета
іпотеки на прилюдних торгах. Умови
договорів, що обмежують це право
боржника, є недійсними.

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи у частині вимог про
виселення відповідачів із предмета
іпотеки не відповідають вимогам ст. ст.
212, 213 ЦПК України щодо оцінки доказів та
законності й обґрунтованості, рішення
суду в цій частині підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
про виселення відповідачів з будинку.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6
задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 06 червня 2013 року в частині
виселення ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та неповнолітньої
ОСОБА_11 з будинку по АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення
скасувати і в цій частині ухвалити нове
рішення.

В позові публічного акціонерного
товариства комерційний банк
„ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, Стярокостянтинівського
районного сектору управління Держаної
міграційної служби України у
Хмельницькій області, третя особа без
самостійних вимог щодо предмета спору
орган опіки та піклування виконавчого
комітету Старокостянтинівської
міської ради про виселення відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Ю.Д. Варвус