Справа № 2/381/16/13 Головуючий у І
інстанції Соловей Г.В.Провадження №
22-ц/780/26/14 Доповідач у 2
інстанції СержанюкКатегорія 20
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі головуючого - судді Сержанюка
А.С., членів колегії - суддів Білоконь
О.В., Коцюрби О.П., із участю секретаря
Токар Т.Ю., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Києві
матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 20 серпня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання частково недійсним
договору дарування квартири,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 20 серпня 2013 року у задоволенні
позову ОСОБА_1 про визнання недійсним
договору дарування квартири АДРЕСА_1
від 02 грудня 2011 року, в частині
дарування від імені ОСОБА_3 на ім'я
ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Фастівського міського
нотаріального округу, відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення
зазначено, що доводи позивача про те, що
ОСОБА_3 перебувала в тяжкому стані та в
силу хвороби і віку не могла розуміти
значення своїх дій та не могла керувати
ними, не знайшли свого підтвердження,
оскільки вони спростовуються
показаннями свідків.

Крім того, зазначено, що хоча фізичний
стан здоров'я ОСОБА_3 був тяжкий, це не
відобразилося на психічному стані
хворої, яка адекватно сприймала
навколишню ситуацію.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,
посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими при його
ухваленні.

Просить рішення Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 20 серпня 2013 року скасувати та
ухвалити нове про задоволення позову.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши
їх доказами у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вислухавши
учасників процесу у судових дебатах,
вважає за необхідне апеляційну скаргу
відхилити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтвердженими тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, і це
підтверджується матеріалами справи, 02
грудня 2011 року ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 уклали договір дарування
квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 7 ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла ( а.с. 6 ).

Відповідно до акту посмертної
комісійної судово-психіатричної
експертизи №64ц, ОСОБА_3, в період
підписання правочину страждала на
хронічне психічне захворювання у формі
органічного ураження головного мозку
судинного ґенезу ( церебральний
атеросклероз, гіпертонічна хвороба ),
але визначити ступінь цих розладів та
їх вплив на здатність розуміти
значення своїх дій та керувати ними на
день складання договору, а саме 02
грудня 2011 року, неможливо ( а.с. 68-69 ).

Згідно ж акта №1044 повторної посмертної
комісійної судово-психіатричної
експертизи від 19 грудня 2013 року ОСОБА_3
страждала на органічне ураження
головного мозку судинного ґенезу з
церебрастенічним синдромом (F 06.6
згідно з МКХ-10 ) і під час підписання
договору дарування квартири 02 грудня
2011 року за своїм психічним станом
усвідомлювала значення своїх дій та
могла керувати ними ( а.с. 137-141 ).

За таких обставин, суд першої
інстанції, з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
зокрема, ст.ст. 203, 205, 208-211, 215, 225 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 212-215, ЦПК
України, ухвалив законне і
обґрунтоване рішення на підставі
доказів по справі.

При цьому, дав відповідну оцінку
належних і допустимих доказів у справі
згідно положень ст. 212 ЦПК України.

А тому, доводи ОСОБА_1 про незаконність
та необґрунтованість рішення, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими при його
ухваленні, на думку апеляційного суду,
не знайшли свого підтвердження при
розгляді справи у суді другої
інстанції.

Інші доводи, викладені в апеляції,
зокрема, про порушення вимог ст. 203 ЦК
України при укладенні спірного
правочину, часткове визнання недійсним
договору дарування квартири,
недостовірність наданих свідками
показів, а також про неможливість
матері апелянта керувати своїми діями
та усвідомлювати їх значення, не
спростовують висновки суду першої
інстанції про необґрунтованість
заявлених позовних вимог і не
являються підставою для задоволення
апеляційних вимог.

А тому, викладені у апеляції доводи суд
другої інстанції відносить до числа
формальних, відповідно, рішення,
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
не може бути скасоване у відповідності
до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч.
3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо порушення призвело до
неправильного вирішення справи, чого
судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 20 серпня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання частково недійсним
договору дарування квартири, залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий
А.С. Сержанюк

Судді:
О.В. Білоконь

О.П. Коцюрба