У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого: Макарчука М.А.,

Суддів: Леванчука А.О.,
Мазур Л.М., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про виділ частки спадкового
майна в натурі із спільної сумісної
власності та усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, третя
особа на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - виконавчий комітет
Калуської міської ради,

за касаційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 21
травня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від

19 серпня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про виділ
частки спадкового майна в натурі із
спільної сумісної власності та
усунення перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
мати, яка за життя склала заповіт, за
яким будинок по

АДРЕСА_1 заповіла в рівних частках
позивачці та її братові ОСОБА_6 Вони
прийняли спадщину та оформили право
власності на спадкове майно. За усною
домовленістю позивачка залишилася
проживати у власній квартирі по
АДРЕСА_2, а ОСОБА_6 проживав у спірному
будинку, користуючись і 1/2 частини
будинку, яка належала позивачці.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер і після його
смерті у будинку залишилася проживати
його дочка ОСОБА_5 На даний час
позивачка не може вільно володіти та
користуватися своєю власністю,
оскільки відповідачка відмовляється
її пускати до будинку. Просить виділити
їй у власність частку спільного майна
за адресою АДРЕСА_1, а саме: ізольовану
кімнату площею 14,2 кв. м, ізольовану
кухню 7,5 кв. м, сарай 10,4 кв. м, а
відповідачці - ізольовану кімнату
площею 14,2 кв. м, ізольовану
кухню - 7,2 кв. м, коридор 4,2 кв. м та сарай
19,1 кв. м, убиральню та огорожу залишити
у спільному користуванні. Усунути
перешкоди у користуванні належною їй Ѕ
частини будинку по АДРЕСА_1 шляхом
зобовʼ?язання відповідача звільнити
його, стягнути з відповідачки на її
користь понесені судові витрати.

При розгляді справи позивачка уточнила
позовні вимоги. Просила виділити їй у
власність частку спільного майна, що
знаходиться по АДРЕСА_1,
згідно з новим висновком експерта №
13/03-13, який складений 28 березня 2013 року,
та згідна облаштувати до своєї частини
окремий вхід з вулиці. Також просить
зобовʼ?язати ОСОБА_5 не чинити перешкод
у користуванні належною позивачці Ѕ
частини будинку, шляхом звільнення
його.

Рішенням Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 21
травня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 19
серпня 2013 року, позов ОСОБА_4
задоволено. Проведено реальний поділ
будинку по АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та

ОСОБА_5

Виділено в натурі та визнано право
власності за

ОСОБА_4 на частину будинку по АДРЕСА_1 а
саме: кухню площею 7,2 кв.м, вартістю

9 058 грн; жилу кімнату площею 14,4
кв.м вартістю 18 116 грн, що становить 45,5 %
від загальної площі будинку або 27 174
грн від загальної вартості будинку.

Виділено в натурі та визнано право
власності за ОСОБА_5 на частину будинку
по АДРЕСА_1, а саме: коридор площею 4,2 кв.
м, вартістю 5 284 грн; кухню площею 7,5 кв. м,
вартістю 9 436 грн, жилу кімнату 14,2 кв. м,
вартістю 17 865 грн, що становить
54,5 % від загальної площі будинку або 32 585
грн від загальної вартості будинку.
Зобовʼ?язано ОСОБА_5 замурувати дверний
отвір між коридором і кімнатою площею
7,2 м.кв.

ОСОБА_4 для можливості користування
виділеними приміщеннями необхідно
здійснити роботи по облаштуванню
веранди, яку необхідно прибудувати, та
облаштувати в ній вхід.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 2 705
грн грошової компенсації за відхилення
від ідеальних часток (по 1/2) при
розподілі житлового будинку. Виділено
у натурі та визнано право власності за
ОСОБА_4 на господарські споруди, які
знаходяться: АДРЕСА_1, - сарай літ. Б
вартістю 10 750 грн та Ѕ вбиральні і
огорожі (виділене у спільне
користування) вартістю 2 532грн, а всього
загальною вартістю 13 282 грн. Виділено у
натурі та визнано право власності за
ОСОБА_5 на господарські споруди, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 - сарай
літ. В вартістю 1 969 грн та Ѕ вбиральні і
огорожі (виділене у спільне
користування) вартістю 2 532грн, а всього
загальною вартістю 4 501 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 4 390
грн

05 коп. грошової компенсації за
відхилення від ідеальних часток по Ѕ
при розподілі господарських споруд.
Зобовʼ?язано ОСОБА_5 звільнити належну
ОСОБА_4 на праві власності частину
будинку, що

по АДРЕСА_1, а саме: кухню площею 7,2 кв. м,
жилу кімнату площею 14,4 кв. м, сарай літ.
Б, та не чинити їй перешкоди у
користуванні даною часткою. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник простить
питання про скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвали
апеляційного суду, мотивуючи свої
доводи порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, та ухвалити нове рішення у
справі про відмову в задоволенні
позову.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий
суд вважав, а апеляційний суд погодився
з таким висновком, що поділ спірного
будинку між сторонами можливий з
переплануванням та переобладнанням
будинку.

Проте повністю погодитися з таким
висновком не можна.

Відповідно до ст. 358, ч. 1 ст. 363 ЦК
України право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю.

Співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Згідно з ч. 2 ст. 1278 цього ж Кодексу кожен
із спадкоємців має право на виділ його
частки в натурі.

Судами встановлено, що будинок по
АДРЕСА_1 належить на праві власності
ОСОБА_4 в розмірі Ѕ частини в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_6 та
ОСОБА_5. в розмірі Ѕ частини після
смерті ОСОБА_6

Зазначені обставини вказують на те, що
спір про поділ спірного майна виник не
між спадкоємцями, а між співвласниками
будинку.

З цих підстав застосування судами
правил, встановлених ст. 1278 ЦК України,
є неправильним.

Судами також встановлено, що спірний
будинок можна поділити між сторонами
за умови перепланування та
переобладнання будинку за
запропонованим експертом варіантом.

Відповідно до ст. 152 ЖК України
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів.

Із справи вбачається, що дозвіл
виконавчого комітету місцевої Ради на
перепланування та переобладнання
спірного будинку по запропонованим
експертом варіантом судом до ухвалення
рішення не отримано.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення місцевого
суду, апеляційний суд, відхиляючи
доводи апеляційної скарги про
порушення судом першої інстанції вимог
ст. 152 ЖК України, не врахував, що дозвіл
на перепланування та переобладнання
будинку за запропонованим експертом
варіантом місцевий суд мав отримати до
ухвалення свого рішення і сам не усунув
це порушення шляхом запиту такого
дозволу.

Вказане свідчить про нез'ясування
обставин щодо можливості здійснення
запропонованого сторонами
перепланування і переобладнання
спірного будинку.

З цих підстав ухвалені у справі судові
рішення підлягають скасуванню з
направленням справи на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 21
травня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 19
серпня 2013 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Макарчук М.А.

Судді:
Леванчук А.О.

Мазур Л.М.

Маляренко А.В.

Нагорняк В.А.