АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/2326/14
інстанції - Головін В.О.
Доповідач - Городнича
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів - Варенко
О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги відділу
Держземагентства у м. Павлограді
Дніпропетровської області,
Павлоградської міької ради,
виконавчого комітету Павлоградської
міської ради на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 11 грудня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Павлоградської міської ради,
виконавчого комітету Павлоградської
міької ради, відділу Держземагентства
у м. Павлограді Дніпропетровської
області про визнання прав власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з позовом до відповідачів,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у 1993
р. позивачем на виділеній йому
земельній ділянці був збудований
гараж, на який за позивачем згідно
рішення Павлоградського
міськрайонного суду від 19.02.2010 р. було
визнано право власності та
зареєстровано в КП «Павлоградське
МБТІ». Рішенням Павлоградської міської
ради від 14.11.2012 р. №949 позивачу було
надано дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо визначення розмірів
та встановлення меж водоохоронної зони
та прибережної захисної смуги р.
Кочерга в районі земельної ділянки по
АДРЕСА_1 та зобов'язано позивача надати
проект водоохоронної зони та
прибережної захисної смуги р. Кочерга
на розгляд і погодження до
Дніпропетровського обласного
управління водних ресурсів та
виконавчого комітету Павлоградської
міської ради для його затвердження.

Позивач не погодився з таким рішенням
та вважає, що розроблення проекту
землеустрою щодо визначення розмірів
та встановлення меж водоохоронної зони
та прибережної захисної смуги р.
Кочерга повинен проводити відповідач з
урахуванням існуючого об'єкту, а саме
його гаражу. А тому просить суд визнати
за ним право власності на земельну
ділянку розміром 0,0050 га по АДРЕСА_1;
зобов'язати відділ Держземагентства
України у м. Павлограді на підставі
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність
присвоїти кадастровий номер земельній
ділянці площею 0,0050 га, розташованої по
АДРЕСА_1 для обслуговування гаражу
НОМЕР_1; скасувати рішення виконкому
Павлоградської міської ради від 14.11.2012
№ 949 в частині надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
визначення розмірів та встановлення
меж водоохоронної зони та прибережної
захисної смуги р. Кочерга в районі
земельної ділянки по АДРЕСА_1 та
зобов'язання позивача надати проект
водоохоронної зони та прибережної
захисної смуги р. Кочерга в районі
АДРЕСА_1 на розгляд і погодження до
Дніпропетровського обласного
управління водних ресурсів та
виконавчого комітету Павлоградської
міської ради для його затвердження.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 грудня 2013 року позовні
вимоги позивача задоволені. Визнано за
позивачем право власності на земельну
ділянку розміром 0,0050 га по АДРЕСА_1 для
обслуговування гаражу НОМЕР_1,
розташованого по АДРЕСА_1; зобов'язано
відділ Держземагентства України у м.
Павлограді на підставі проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність присвоїти
кадастровий номер земельній ділянці
площею 0,0050 га, розташованої по АДРЕСА_1,
для обслуговування гаражу НОМЕР_1;
скасовано рішення виконкому
Павлоградської міської ради від 14.11.2012
№ 949 в частині надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
визначення розмірів та встановлення
меж водоохоронної зони та прибережної
захисної смуги р. Кочерга в районі
земельної ділянки по АДРЕСА_1 та
зобов'язання позивача надати проект
водоохоронної зони та прибережної
захисної смуги р. Кочерга в районі
АДРЕСА_1 на розгляд і погодження до
Дніпропетровського обласного
управління водних ресурсів та
виконавчого комітету Павлоградської
міської ради для його затвердження.
Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідачі подали апеляційні скарги,
в яких просять скасувати рішення суду
та постановити нове рішення,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 23.08.1967
по 16.01.2001 р.р. знаходився у трудових
відносинах з ДП «НВО «Павлоградський
хімічний завод». Згідно із спільним
рішенням адміністрації та
профспілкового комітету працівникам
заводу були виділені земельні ділянки,
які належали ДП «НВО «Павлоградський
хімічний завод» для будівництва
індивідуальних гаражів. У 1993 р. позивач
за рахунок власних коштів на виділеній
земельній ділянці площею 24.00 кв.м.
збудував гараж розміром 4,00 м х 6,00 м на
території гаражного товариства
«Северо-Восток» по АДРЕСА_1.

Рішенням Павлоградської міської ради
від 19.11.2003 р. №277 із земель ДП «НВО
«Павлоградський хімічний завод» були
вилучені землі, які не
використовувалися для виробничих
потреб загальною площею 91,95 га в т.ч.
землі під забудовою (гаражні
кооперативи) площею 7,20 га та передані в
землі міської ради для подальшого
розподілу новими землевласниками і
землекористувачами.

Встановлено, що на земельній ділянці,
на якій розташований гаражний масив по
вул. Кільцевій м. Павлограда, згідно
генерального плану міста,
затвердженого рішенням виконкому
облради №389 від 26.06.1986 р., знаходяться
гаражі індивідуального автотранспорту
і автостоянки.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду від 19.02.2010 р. за
позивачем визнано право власності на
гараж НОМЕР_1 розміром 4,00м. х 6,00м, який
зареєстровано в КП «Павлоградське
МБТІ». Рішенням виконкому
Павлоградської міської ради від 26.05.2010
р. №501 присвоєно поштову адресу будівлі
гаражу - АДРЕСА_1.

Позивач звернувся до Павлоградської
міської ради із заявою від 20.12.10 р.
надати дозвіл на розробку проекту
відводу земельної ділянки площею 0,005 га
для обслуговування гаражу з передачею
йому у приватну власність. Рішенням
Павлоградської міської ради від 16.02.2011
р. №76-5/ V1 ОСОБА_1 надано дозвіл на
розроблення зазначеного проекту для
обслуговування гаражу із земель
міської ради, які не надані у власність
та користування, землі житлової та
громадської забудови, в приватну
власність та надання проекту відводу
земельної ділянки на затвердження на
сесії міської ради.

На підставі укладеного договору з ПП
«Геолайф» були виконані роботи по
складанню проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0050 га. Зазначений проект не був
погоджений комісією відповідача з
розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації із
землеустрою, про що складено висновок
№ 7 від 22.06.2011 р.

Судом встановлено, що позивачу
відмовлено в погодженні проекту
землеустрою, оскільки гараж
знаходиться у 25 метровій прибережній
захисній смузі р. Кочерга на відстані
менш 7 метрів, що є порушенням ст. 60 ЗК
України, ст. 87-89 ВК України.

Рішенням Павлоградської міської ради
від 14.11.2012 р. №949 позивачу було надано
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо визначення розмірів
та встановлення меж водоохоронної зони
та прибережної захисної смуги р.
Кочерга в районі земельної ділянки по
АДРЕСА_1 та зобов'язано надати проект
водоохоронної зони та прибережної
захисної смуги р. Кочерга на розгляд і
погодження до Дніпропетровського
обласного управління водних ресурсів
та до виконавчого комітету
Павлоградської міської ради для
затвердження.

Також встановлено, що позивач
звернувся до ДП «Дніпропетровський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» стосовно
виготовлення проекту землеустрою щодо
визначення розмірів та встановлення
меж водоохоронної зони та прибережної
захисної смуги р. Кочерга в районі
земельної ділянки по АДРЕСА_1, до
Дніпропетровського обласного
управління водних ресурсів за
роз'ясненнями. У своїх листах зазначені
установи повідомили, що у межах
існуючих населених пунктів прибережна
захисна смуга встановлюється з
урахуванням містобудівної
документації відповідно до існуючих на
час встановлення водоохоронної зони
конкретних умов забудови. Об'єкти, які
знаходяться на землях водного фонду,
можуть експлуатуватися, якщо при цьому
не порушується встановлений режим.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції керувався вимогами
положень ст. 58 ЗК України, ч. 1,3 ст. 61 ЗК
України, ст. 120 ЗК України, п. 10,14,15
постанови КМУ від 08.05.1996 р. №486 «Про
затвердження Порядку визначення
розмірів і меж водоохоронних зон та
режиму ведення господарської
діяльності в них», п. 3 Прикінцевих
положень ЗУ від 02.12.2010 р. №2740- VІ «Про
внесення змін до Водного і Земельного
кодексів України щодо прибережних
захисних смуг», а також виходив з того,
що Павлоградська міська рада на момент
винесення рішення щодо надання
позивачу дозволу на розроблення
проекту відведення земельної ділянки
по АДРЕСА_1 площею 0,005 га для
обслуговування гаражу із земель
міської ради, які не надані у власність
та користування, землі житлової та
громадської забудови, в приватну
власність та надання проекту відводу
земельної ділянки на затвердження на
сесії міської ради була обізнана щодо
місця розташування гаражу позивача
біля р. Кочерга, але не розглядала
питання щодо необхідності
встановлення водоохоронної зони,
визначення меж прибережних захисних
смуг. Також, відповідачем не доведено,
що позивач займається будь-якою
діяльністю, яка може привести до
забруднення і засмічення
водоохоронної зони.

Однак, з такими висновками суду
погодитися не можна, враховуючи
наступне.

Так, Порядок державної реєстрації
земельної ділянки здійснюється на
підставі ЗУ «Про державний земельний
кадастр», постанови КМУ від 17.10.2012 р. №
1051 «Про затвердження Порядку ведення
Державного земельного кадастру».

Відповідно п. 4 ст. 24 ЗУ «Про державний
земельний кадастр» для державної
реєстрації земельної ділянки
Державному кадастровому реєстратору,
який здійснює таку реєстрацію,
подаються: заява за формою,
встановленою центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
земельних відносин; оригінал
документації із землеустрою, яка є
підставою для формування земельної
ділянки; документація із землеустрою,
яка є підставою для формування
земельної ділянки у формі електронного
документа.

Згідно п. 1 ст. 15 ЗУ «Про державний
земельний кадастр» визначені
відомості, які підлягають внесенню до
Державного земельного кадастру»,
однією з підпунктів є відомості про
обмеження у використанні земельних
ділянок.

Таким чином, в проекті землеустрою щодо
визначення розмірів та встановлення
меж водоохоронної смуги р. Кочерга в
районі АДРЕСА_1 повинна міститись
інформація щодо водоохоронних зон, в
межах якої виділяються землі
прибережної захисної смуги з особливим
режимом використання, що передбачено
ст. 88-91 ВК України та ст. 60,61 ЗК України,
оскільки земельна ділянка розташована
вздовж р. Кочерга на відстані менше 20-25
метрів.

Однак, позивач із вказаною заявою до
Відділу Держземагентства у м.
Павлограді не звертався, а тому підстав
для задоволення позовних вимог
позивача відсутні.

Крім того, судом першої інстанції не
враховані положення ст. 89 ВК України,
відповідно до якого, у прибережних
захисних смугах уздовж річок, навколо
водойм та на островах
забороняється:…будівництво будь-яких
споруд (крім гідротехнічних,
навігаційного призначення,
гідрометричних та лінійних), у тому
числі баз відпочинку, дач, гаражів та
стоянок автомобілів; миття та
обслуговування транспортних засобів і
техніки… Тобто, визнання права
власності на спірну земельну ділянку
за позивачем є порушенням вимог закону
щодо режиму експлуатації об'єктів, які
знаходяться у прибережній захисній
смузі.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду
постановлене без додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційні скарги необхідно
задовольнити, а рішення суду скасувати.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги відділу
Держземагентства у м. Павлограді
Дніпропетровської області,
Павлоградської міської ради,
виконавчого комітету Павлоградської
міської ради - задовольнити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 грудня 2013 року -
скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його
позовних вимог до Павлоградської
міської ради, виконавчого комітету
Павлоградської міької ради, відділу
Держземагентства у м. Павлограді
Дніпропетровської області про
визнання прав власності.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Судді: