АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: №22-ц/791/811/14
І інстанції: Гордимова А.В.
Доповідач: Слюсаренко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
у складі:

головуючого:Радченка
С.В.суддів:Вербицької Л.І. Слюсаренко
О.В.при секретарі:Сікорі О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на рішення
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 21 січня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_7 звернулась
до суду із цивільним позовом до ОСОБА_6
про поділ майна подружжя.

Посилається на те, що у шлюбі з
відповідачем придбали квартиру
АДРЕСА_1 , яка є спільною сумісною
власністю.

Просила поділити спільно нажите майно
, виділивши їй у власність ? частину
вказаної квартири.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 21 січня 2014 року позовні
вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_7
та ОСОБА_6 право особистої приватної
власності кожного на ? частину квартири
АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в
інтересах ОСОБА_6, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права , неповне
з'ясування обставин справи, просив
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення , яким визнати за ОСОБА_7 право
власності на ? частину , а за ОСОБА_6
право власності на 2/3 частини спірної
квартири.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив із рівності
часток подружжя у спільній власності.

Колегія суддів погоджується із таким
висновком суду .

Відповідно ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу. У разі поділу майна
частики подружжя є рівними

Відповідно до ч. 3 ст. 70 СК України за
рішенням суду частка майна дружини,
чоловіка може бути збільшена, якщо з
нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

У п. 30 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007 року № 11
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" судам
роз'яснено, що при вирішенні спору про
поділ майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
суд згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 70 СК в окремих
випадках може відступити від засади
рівності часток подружжя, враховуючи
обставини, що мають істотне значення
для справи, а також інтереси
неповнолітніх дітей, непрацездатних
повнолітніх дітей (за умови, що розмір
аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування). Під обставинами, що мають
істотне значення для справи, потрібно
розуміти не тільки випадки, коли один
із подружжя не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи
пошкодив спільне майно, витрачав його
на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки
коли один із подружжя не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку чи доходу
(ч. 1 ст. 60 СК).

Судом встановлено і вбачається із
матеріалів справи , що з 08 жовтня 1999
року по 01 жовтня 2012 року сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_6 11.07.2001 року за договором
куплі-продажу придбав квартиру
АДРЕСА_1, яка є спільною сумісною
власністю подружжя і підлягає поділу .

Заперечуючи проти позову представник
відповідача на обставини, які дають
підстави відступити від рівності
часток подружжя, не посилався і такі
обставини не доводив ( а.с 38-40) .

За відсутності підстав для
відступлення від начала рівності
часток подружжя при поділі спільного
сумісного , частки сторін у спірному
майні є рівними.

З огляду на викладене колегія суддів
погоджується із висновком суду про
поділ майна подружжя порівну.

Доводи апеляційної скарги не
підтверджені належними доказами .
Надане до суду апеляційної інстанції
рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 18 лютого 2014 року про
визначення місця проживання ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_1 із батьком ОСОБА_6 не
набуло чинності. Крім того саме по собі
визначення місця проживання дитини з
одним із батьків за недоведеності всіх
визначених ч. 3 ст. 70 СК України
обставин, не слугує підставою для
відступлення від рівності часток
подружжя.

Суд першої інстанції повно з'ясував
обставини справи, ухвалив рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального закону , і колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування рішення , а відтак і для
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в
інтересах ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Дніпровського районного
суду м. Херсона від 21 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і з цього часу може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у касаційному
порядку протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: