Справа № 106/423/14-ц
Провадження № 2/106/231/14
13 березня 2014 року
Євпаторійський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі:
головуючого - судді
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Євпаторії справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
17 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
рішенням Євпаторійського виконкому
№442/1 від 21 вересня 1990 року йому -
позивачу була виділена однокімнатна
квартира АДРЕСА_1. На підставі ордеру
№839 від 16.10.1990 року він -позивач
вселився у надану йому квартиру та
проживає там. На цей час разом з ним -
позивачем у квартирі зареєстрований
його дружина ОСОБА_3 та її син -
відповідач ОСОБА_2, який фактично у ній
не проживає з 2007 року. Він - позивач
перебуває у похилому віці, є
пенсіонером, його матеріальне
становище не дозволяє йому сплачувати
комунальні послуги за відповідача,
який фактично ними не користується та в
квартирі не проживає. Просить суд
визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав, надав суду
пояснення, аналогічно викладеному в
позовній заяві. Просив позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином
відповідно до положень ст. ст. 74, 76 ЦПК
України, причини неявки суду не
повідомив, з заявами та клопотаннями до
суду не звертався. Таким чином, зі згоди
позивача, суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Вислухавши доводи позивача, допитавши
свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
квартира АДРЕСА_1 є комунальної
власністю та належить Євпаторійській
міській раді. Рішенням Євпаторійського
виконкому №442/1 від 21 вересня 1990 року
зазначена квартира була виділена
позивачу, на підставі ордеру №839 від
16.10.1990 року позивач вселився у надану
йому квартиру та проживає там. Крім
того, 9 жовтня 2013 року між КП «Гарант» та
ОСОБА_1 укладено договір найму житла в
будинках державного та комунального
житлового фонду.

У зазначеній квартирі зареєстровані
ОСОБА_1, як основний квартиронаймач,
його дружина ОСОБА_3 та її син -
відповідач ОСОБА_2, як член сім'ї
основного квартиронаймача, що
підтверджується довідкою №20213 від 25
вересня 2013 року, виданою Комунальним
підприємством «Єдиний розрахунковий
центр».

Згідно Акту, складеного Комунальним
підприємством "Гарант" від 26 вересня 2013
року відповідач ОСОБА_2 не проживає в
квартирі АДРЕСА_1 з квітня 2007 року по
теперішній час.

Крім того, допитаний в судовому
засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що
ОСОБА_2 є сином дружини позивача ОСОБА_1,
проте протягом тривалого часу, а саме з
2007 року разом з позивачем та його
дружиною не проживає у квартирі, до
квартири не навідується, житлом, тобто
квартирою АДРЕСА_1 не цікавився та
наміру там проживати не мав. Його речі в
квартирі відсутні, вселятися до
квартири він не намагався, перешкоди
позивачем у його проживанні в квартирі
ніколи не чинилися.

Таким чином в судовому засіданні
достовірно встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 у зазначеній квартирі не
проживає з 2007 року, плату за комунальні
послуги не проводить, ніяких витрат по
утриманню будинку не сплачує, його
речі в квартирі відсутні, будь-якої
зацікавленості щодо житла відповідач
не виказує, позивач не перешкоджає
користуватися домоволодінням, але
відповідач сам не бажає цього.

Згідно ст. 71 Житлового кодексу України
у разі тимчасової відсутності наймача
за ним зберігається житлове приміщення
протягом 6 місяців.

Якщо наймач був відсутній з поважних
причин більше 6 місяців, цей термін може
бути продовжений наймодавцем, а у разі
суперечки - судом. Відповідач з
проханням про продовження терміну до
суду не звертався. Судом достовірно
встановлено, що особистих речей
відповідача в спірній квартирі немає,
на протязі останніх років він не
намагався туди вселитися.

Будь-які докази, щоб спростовували
вимоги позову, свідчили про поважність
причин відсутності та тимчасовий її
характер, відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу
України, якщо особа відсутня за місцем
проживання понад встановлені ст. 71
Житлового кодексу терміни, вона може
бути визнана судом такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням.

При таких обставинах, суд вважає, що
відповідач втратив право користування
житловим приміщенням у вищезгаданій
квартирі.

Будь-які докази, щоб спростовували
вимоги позову, свідчили про поважність
причин відсутності ОСОБА_2 та
тимчасовий її характер, відповідачем
суду не надано.

Отже, безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно дослідивши обставини
справи, перевіривши їх доказами, які є у
справі, оцінивши належність,
допустимість та достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, виходячи з принципів
розумності, виваженості та
справедливості, суд прийшов до
висновку про обґрунтованість вимог
позивача в заявлених ним межах та
існування правових підстав для
задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати в
сумі 243,60 грн.

На підставі ст. ст. 71, 72 Житлового
кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11,
57 - 61, 88, 209, 212 - 215, 224 - 226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що
втратив право на користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду АР Крим через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
Н.М.
Володарець