АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1471/14
Головуючий 1-ої інстанції -
Доповідач - Борова С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого - Борової С.А.,

суддів - Крилової Т.Г., Маміної О.В.,

при секретарі - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Московського
районного суду міста Харкова від 21
листопада 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру
аліментів,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року, ОСОБА_2 звернувся до
суду з вищевказаним позовом, в якому
просив зменшення розміру аліментів з 1/3
до 1/6 його доходу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що змінилося його
матеріальне становище - він уклав шлюб,
від якого має двох неповнолітніх дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того його дохід за
останні шість місяців становить 18087,42
гривні, а сума аліментів в середньому,
яку він виплачує на ОСОБА_5 щомісяця
становить 1500 гривень, що складає більше
50% від його щомісячного доходу.

Рішенням Московського районного суду
міста Харкова від 21 листопада 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
зменшення розміру аліментів
задоволено.

Зменшено розмір аліментів, які
стягуються за рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 21.08.2012
року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/4
до 1/6 частини заробітку ОСОБА_2
щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму та до досягнення
дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий згідно
рішення Московського районного суду м.
Харкова від

21.08.2012 року, про стягнення
аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у
розмірі 1/3 частки заробітку відкликано.

Ухвалою від 09.01.2014 року Московським
районним судом м. Харкова виправлено
описку та зазначено:

«Другий та п'ятий абзац описової
частини рішення викласти в наступній
редакції:

«В судовому засіданні позивач
підтримав свої позовні вимоги та
пояснив, що рішенням

Московського районного суду м. Харкова
від 21.08.2012 року з нього на користь
ОСОБА_1 були стягнути аліменти на
утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3
народження у розмірі 1/3 частини його
заробітку. 15 вересня 2012 року позивач
уклав шлюб з ОСОБА_7, від якого у них
народилось двоє неповнолітніх дітей -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на його
утриманні». Також у п'ятому абзаці
описової частини рішення суду від
21.11.2013 р.»

«Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 21.08.2012 року з нього на
користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти
на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3
народження у розмірі 1/3 частини його
заробітку».

Не погодившись рішенням Московського
районного суду міста Харкова від 21.11.2013
року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
просить вказане рішення скасувати і у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовити.

Посилається на неповне з'ясування
судом першої інстанції фактичних
обставин справи, порушення норм
матеріального і процесуального права.
Висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, судова колегія
вважає, що вона не підлягає
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
та обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги та
заперечення, якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60
ЦПК України.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
правовідносини які між ними виникли та
закон їх регулюючий.

Висновок суду, з яким погоджується
судова колегія, ґрунтується на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилалися як на
підставу своїх вимог і заперечень,
відповідає положенням ст. ст. 57-60, 64 ЦПК
України, та нормам матеріального права.

До такого висновку судова колегія
прийшла виходячи з наступного:

Матеріалами справи встановлено, що
рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 21.08.2012 року зі ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 були стягнути аліменти
на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3
народження у розмірі 1/3 частини його
заробітку.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Розмір
стягнення аліментів суд визначає
виходячи з вимог ст.ст. 182-184 Сімейного
кодексу України, а також з того, що у
відповідності зі ст.70 Закону України
«Про виконавче провадження»
забороняється утримання з зарплати і
доходів громадян при стягненні
аліментів більш 50%.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує наявність у платника
аліментів інших дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення
розміру аліментів суд першої інстанції
вірно виходив з фактичних обставин, а
саме: після стягнення аліментів з
позивача на користь відповідачки
змінився його сімейний стан - 15 вересня
2012 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_7 (а.с.
4 ), має двох неповнолітніх дітей -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6 ).

Дохід ОСОБА_2 за останні шість місяців
становить 18087,42 гривні

(а.с. 7), тобто у середньому 3014 грн. на
місяць.

Згідно до ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
може бути згодом зменшено за рішенням
суду у разі зміни матеріального або
сімейного становища сторін.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справи щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» розмір аліментів,
визначений судовими рішеннями або за
домовленістю між батьками, суд може
змінити за позовом платника аліментів
у зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України,
розмір аліментів, визначений рішенням
суду, не вважається незмінним. Отже
погіршення матеріального становища
батька може бути підставою для його
вимоги про зменшення розміру
аліментів.

Суд вірно прийшов до висновку, що
матеріальний та сімейний стан
позивача погіршився, що є підставою
для зменшення розміру аліментів.

Посилання відповідачки на те, що
ОСОБА_5 потребує постійних додаткових
витрат на лікування, посилене
харчування та медичної допомоги, не
позбавляє її права на звернення до суду
з відповідними вимогами та не є
підставами для відмови у задоволенні
позову.

Висновок суду є обґрунтованим,
оскільки суд дійшов його на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи та наявних в ній доказів, яким
дана відповідна оцінка.

Правильно встановивши юридичну
природу виниклих правовідносин, суд
застосував закон, який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі
були предметом судової перевірки і не
дістали об'єктивного підтвердження.

Наведені в рішенні мотиви визнання цих
доводів безпідставними, судова колегія
вважає обґрунтованими, такими що
відповідають матеріалам справи.

Суд дав належну оцінку всім наявним у
справі доказам, та навів у рішенні
мотиви спростування кожного з доводів,
які наводилися.

Оскільки судове рішення ухвалене з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права, а наведені в
апеляційній скарзі доводи не
відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення відносно
скасування чи зміни оскаржуємого
судового рішення і висновків суду
першої інстанції не спростовують, в її
задоволенні належить відмовити на
підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду
міста Харкова від 04 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: