Справа №488/4001/13-ц 24.02.2014 24.02.2014 24.02.2014
Провадження № 22ц/784/756/2014
Головуючий у І інстанції Циганок
Доповідач апеляційної інстанції
У Х В А Л А

іменем України

24 лютого 2014 року
м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Серебрякової Т.В. та Самчишиної
Н.В.,

із секретарем судового засідання -
Романенко Ю.О.,

з участю:

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

переглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 рішення Корабельного районного
суду м. Миколаєва від 20 грудня 2013 року,
ухваленого у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментного зобов'язання, -

у с т а н о в и л а :

19 серпня 2013 року ОСОБА_2 пред'явила до
ОСОБА_3 зазначений позов, який
обґрунтувала наступним.

Вона є матір'ю, а відповідач - батьком
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає разом з нею і
знаходяться на її повному утриманні.

Відповідач проживає окремо від них і не
надає доньці будь-якої матеріальної
допомоги.

У зв'язку з цим, заочним рішенням
Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 24 липня 2009 року з
відповідача на її користь стягнуто
аліменти на утримання дитини у розмірі
1/4 частки від усіх видів заробітку,
щомісячно.

Проте, ОСОБА_3 це рішення суду ігнорує,
аліменти не сплачує, заборгувавши на
день пред'явлення позову 29 684 гривень 70
копійок.

Посилаючись на зазначені обставини,
просила стягнути з нього на її користь
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів, визначивши її розмір у 208 423
гривень 50 копійок.

Відповідач не заперечував проти
наявності боргу зі сплати аліментів,
вважав би за справедливе стягнути з
нього пеню у розмірі 20 000 грн., проте
через брак у нього доходів та іншого
майна, яке давало б можливість покрити
заборгованість з аліментних
зобов'язань, просив у позові відмовити.

Рішенням Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 20 грудня 2013 року позов
задоволено частково, з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 стягнуто 25 000 гривень 00
копійок пені, нарахованої за
прострочку виконання аліментного
зобов'язання, а також вирішено питання
щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_2 подала на це рішення апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати, і
ухвалити нове, яким задовольнити її
позов у повному обсязі.

Скаргу обґрунтовувала невідповідністю
висновків суду дійсним обставинам
справи та положенням чинного сімейного
законодавства.

Апеляційну скаргу слід відхилити і
залишити в силі оскаржене рішення суду
І інстанції, оскільки суд ухвалив його
у повній відповідності з положеннями
чинного сімейного та цивільного
законодавств.

Вирішуючи спір таким чином, як
викладено у оскарженого рішенні, суд І
інстанції виходив з того, що у
відповідача є аліментні зобов'язання
перед позивачем, які той належним чином
не виконує, внаслідок чого утворилася
заборгованість у розмірі 29 684 гривень 70
копійок. Відповідно до чинного
цивільного законодавства, це дає
позивачу право на отримання від
відповідача додаткових компенсаційних
виплат у вигляді неустойки, яку той
повинен їй сплатити у розмірі,
визначеному сторонами, а за
відсутності їх згоди - судом.

Належних та допустимих доказів іншому
відповідачем не надано.

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області з встановленими
судом І інстанції обставинами та
правовідносинами погоджується, його
висновки щодо них і результату
вирішення справи, вважає вірними,
обгрунтованими й законними.

За главою 15 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними.

Якщо сторони такої згоди не дійшли,
кошти на утримання дитини
присуджуються рішенням суду у частці
від доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або за домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Частиною 1 ст. 196 СК України передбачена
відповідальність за прострочення
сплати аліментів.

За нею, при виникненні заборгованості з
вини особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення,
без обмеження позовною давністю.

Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального і
сімейного стану платника аліментів.

При цьому, відповідно до ст. 60 ЦПК
України обов'язок доказування того, що
несплата аліментів була наслідком
наявності поважних причин, покладено
на платника аліментів, а суд, за
аналогією з цивільним законодавством,
повинен виходити із презумпції вини
особи, яка прострочила виконання
зобов'язання.

Як вбачається з розрахунку державного
виконавця Корабельного відділу
Державної виконавчої служби України
Миколаївського міського управління
юстиції (а.с.- 9 ) та постанови про
відкриття виконавчого провадження
(а.с.- 7), з 17 травня 2009 року ОСОБА_3
повинен був щомісяця сплачувати
аліменти на користь позивача на
утримання доньки у розмірі 1/4 частки
від усіх видів заробітку, щомісячно.
Про такий обов'язок відповідач
достовірно знав, проте ігнорував його,
у зв'язку з чим заборгував зі сплати
аліментів станом на 01.06.2013 року 29 684
гривні 70 копійок.

Будь-яких доказів тому, що він
намагався не допустити або погасити
борг у справі немає, як немає доказів і
тому, що він здійснював спроби
працевлаштування, проте з незалежних
від цього причин, йому знайти роботу не
вдавалося. Не надав відповідач і
доказів наявності інших поважних
причин, через які він не міг сплачувати
аліменти.

За такого, є підстави вважати, що саме з
вини ОСОБА_3, який ухиляється від
виконання батьківського обов'язку по
утриманню своєї дитини до її
повноліття, виникла заборгованість зі
сплати аліментів, а, відповідно, він
повинен нести цивільно-правову
відповідальність за це, сплативши
ОСОБА_2 пеню.

При визначенні розміру пені за
прострочення аліментів колегія
виходить з того, що аліменти
призначаються та повинні сплачуватися
щомісячно, а тому розмір неустойки теж
необхідно розраховувати не із
загальної суми боргу, а на щомісячну
заборгованість, починаючи з дня її
виникнення по день добровільного
погашення боргу або на день стягнення,
або в межах заявлених позивачем вимог.
При цьому, пеня нараховується з часу
невиконання рішення суду і з умовою, що
сума боргу, за попередній місяць, не
додається до розрахунку неустойки за
наступний місяць.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач вимагає сплати пені за час з 17
червня 2009 року і по 01 серпня 2013 року.

Її розмір, за названий період, який
підлягав би стягнення з ОСОБА_3, складає
218 483 гривень.

Проте, при врегулюванні цивільних
правовідносин, суди, відповідно до ст. 3
ЦК України, повинні виходити з
загальних засад цивільного
законодавства про справедливість,
розумність та добросовісність, і не
допускати таких ситуацій, коли
прогресуючий розмір неустойки
призводитиме до того, що
аліментнозобов'язані особи не здатні
будуть погасити заборгованість
взагалі, оскільки практично усі їх
кошти будуть іти на погашення пені.

За такого і відповідно до ч. 2 ст. 196 СК
України, колегія вважає, що з
урахуванням матеріального положення
боржника, відсутності в нього
постійного заробітку, а також
співрозмірності збитків розміру
нарахованої пені - розмір неустойки
можливо зменшити до 25 000 гривень, які і
слід стягнути на користь позивача.

Оскільки районний суд був такої ж думки
і стягнув пеню в названому розмірі, то в
задоволенні апеляційної скарги слід
відмовити з її недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 20 грудня 2013 року,
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: