У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Маляренка А.В., Макарчука
М.А., Леванчука А.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом прокурора
Гагарінського району м. Севастополя в
інтересах держави в особі
Севастопольської міської ради до
ОСОБА_4, третя особа - обслуговуючий
кооператив «Дачно-будівельний
кооператив «Скіф» про визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельні ділянку та
витребування з незаконного володіння
земельної ділянки, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду м. Севастополя від 31
жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року прокурор
Гагарінського району м. Севастополя в
інтересах держави в особі
Севастопольської міської ради
звернувся до суду з позовом, в якому
просив визнати недійсним виданий
ОСОБА_4 державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,0500 га, розташовану у Севастопольській
зоні Південного берегу Криму №42/100,
серії ЯИ №053369, виданий Головним
управлінням Держкомзему у
м. Севастополі 13 травня 2010 року та
зареєстрований у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за
№ 01; витребувати на користь
держави в особі Севастопольської
міської ради з незаконного володіння
відповідача вказану земельну ділянку,
нормативно-грошовою вартістю 47000 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що
розпорядником земель в межах м.
Севастополя та органом, уповноваженим
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах, є
Севастопольська міська Рада.
Відповідачу на підставі розпорядження
Севастопольської міської державної
адміністрації від 25 листопада 2009 року
за № 913-р, виданий державний акт серії
ЯИ №053369 від 15 травня 2010
року на право власності на земельну
ділянку, площею 0,0500 га, розташовану у
Севастопольській зоні Південного
берегу Криму №42/100, з цільовим
призначенням для індивідуального
дачного будівництва.

Зазначеним розпорядженням передано
обслуговуючому кооперативу
«Дачно-будівельний кооператив «Скіф»
земельну ділянку площею 10,7899га,
розташовану у Севастопольській зоні
Південного берегу Криму 42/1-42/152, для
індивідуального дачного будівництва.

Рішень щодо передачі відповідачу
земельної ділянки, на яку виданий
державний акт, зазначеним
розпорядженням не приймалося та заяв з
цих питань остання до адміністрації не
подавала. Зазначена ділянка та
державний акт на право власності
видані без рішення уповноваженої
установи - Севастопольської міської
Ради, з порушенням вимог земельного
законодавства.

Розпорядження Севастопольської
міської державної адміністрації на
підставі якого було видано оспорюваний
державний акт про право власності на
земельну ділянку, скасовано
розпорядженням Севастопольської
міської державної адміністрації № 1841-р
від 21 вересень 2010 року з підстав
відсутності компетенції.

З викладених підстав позивач звернувся
до суду з позовом за захистом порушених
прав.

Заочним рішенням Балаклавського
районного суду м. Севастополя від 22
листопада 2012 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду м.
Севастополя від 31 жовтня 2013 року заочне
рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог про
витребування з незаконного володіння
земельної ділянки та розподілу судових
витрат скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення.

Відмовлено у задоволенні позовних
вимог про витребування з чужого
незаконного володіння земельної
ділянки.

Здійснено перерозподіл судових витрат.

В решті заочне рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із оскаржуваним
судовим рішенням апеляційного суду
скаржник звернувся із касаційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржуване судове рішення
апеляційного суду в частині залишення
без змін заочного рішення суду першої
інстанції та ухвалити в цій частині
нове рішення про відому у задоволені
позову, посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Із матеріалів справи та змісту
судового рішення не вбачається, що
судом при вирішенні спору допущено
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову в
частині витребування земельної
ділянки на користь держави в особі
Севастопольської міської ради, суд
апеляційної інстанції правильно
виходив із того, що вказана земельна
ділянка відноситься до земель ДП
«Севастопольське досвідне
лісомисливське господарство» як земля
лісового фонду та перебуває у його
постійному користуванні. Прокурором у
свою чергу не заявлялася вимога про
витребування земельної ділянки саме на
користь ДП «Севастопольське досвідне
лісомисливське господарство».

Доводи касаційної скарги висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України
визначено, що суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно та всебічно
з'ясовано дійсні обставини справи,
надано належну оцінку зібраним у ній
доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржуване
судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду м.
Севастополя від 31 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Маляренко А.В. Макарчук М.А.
Леванчук А.О.