Справа № 761/3009/13- ц
Провадження №2/761/170/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Гайдук С.В.

при секретарі Назаренко М.В.,
Білошапка Ю.О., Ляпкало Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра», третя особа
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Інвестиційна перспектива» про
стягнення грошових коштів,

та зустрічний позов Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Інвестиційна перспектива», ОСОБА_1 про
визнання недійсним договору
відступлення права вимоги від 09.12.2010р,

в с т а н о в и в:

В березні 2011 р. позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» (далі ПАТ КБ
«Надра»), третя особа Товариство з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Інвестиційна перспектива» (далі ТОВ
«Компанія «Інвестиційна перспектива»)
про стягнення грошових коштів. Свої
позовні вимоги позивачка обґрунтовує
тим, що 09.12.2010 р між нею та ТОВ «Компанія
«Інвестиційна перспектива» було
укладено договір відступлення права
вимоги. Відповідно до умов даного
договору вона отримала право вимоги
ТОВ «Компанія «Інвестиційна
перспектива» стосовно банківських
рахунків в гривнях та тройських унціях
золота НОМЕР_1 згідно з договором
банківського рахунку № 590 від 07.07.2006 р.
та пов'язаними правовідносинами в
повному обсязі. Право вимоги
повернення коштів (видачі грошової
суми в українських гривнях, в валюті
«Тройські унції золота») з поточного
рахункам НОМЕР_1, НОМЕР_2 та/або іншим в
українських гривнях, відкритого
відповідачем на ім'я Товариства з усіма
відсотками, процентами, індексу
інфляції, штрафами, пенею, збитками з
усіма належними до них компенсаціями
та індексаціями. Вказаний договір
банківського рахунку № 590 був первісно
укладений між банком та ТОВ «Компанія
«Інвестиційна перспектива». Згідно
банківської виписки з розрахункового
рахунку НОМЕР_2 в золоті на підставі
договору банківського рахунку № 590 від
07.07.2006 р. банком 20.03.2008 р. були проведені
операції з продажу банківського
металу, зокрема, за договорами: №
32/2008/133, № 32/2008/130, № 32/2008/138, № 32/2008/140, №
32/2008/148. За даними договорами 20.03.2008 р.
ТОВ «Компанія «Інвестиційна
перспектива»продало банку тройські
унції золота загальною кількістю у 113 320
унцій загальною вартістю - 583 069 758,40 грн.
Відповідні кошти були перераховані
банком на розрахунковий рахунок
Товариства. Частина вказаних грошових
коштів у розмірі 101 867 602,41 грн. була
направлена на погашення позичкової
заборгованості Товариства згідно з
кредитним договором № 26/5/2006/959-К/53 від
28.07.2006 р. Проте 08.04.2008 р. банк в
односторонньому порядку і незаконно
відмінив операції з продажу
банківського металу та провів виправні
проводки на банківських рахунках
Товариства при цьому списавши грошові
кошти у сумі 583 069 758,40 грн. з рахунку та
відновивши при цьому позичкову
заборгованість компанії за кредитним
договором. ТОВ «Компанія «Інвестиційна
перспектива» не вчиняло договорів
зворотного викупу банківського металу,
вказана купівля або передача
банківського металу здійснена
відповідачем в односторонньому
порядку. Тому, оскільки операції були
здійснені не на підставі договорів, для
визначення вартості банківського
металу на дату незаконної операції -
08.04.2008 р. має бути обрано офіційний курс
тройських унцій золота, встановлений
на день відміни (розірвання) договорів
продажу металу. Станом на 08.04.2008 р.
офіційний курс НБУ на золото становив -4
619,235 грн. за 1 тройську унцію, а тому
вартість 113 320 унцій становила -523 451 710,20
грн. Таким чином внаслідок
односторонньої відмови від операцій з
продажу металу 20.03.2008 р., подальшого
незаконного списання грошових коштів у
розмірі 583 069 758,40 грн. на дату 08.04.2008 р.
відповідачем привласнено на курсовій
різниці вартості золота -59 618 048,20 грн. За
таких обставин представник позивача
просить суд стягнути з відповідача
зазначену суму з урахуванням
встановленого індексу інфляції з 09.04.2008
р. по 31.01.2011 р. у розмірі 60 973 365,16 грн., 3%
річних від простроченої суми у розмірі
5 174 519,91 грн., пеню у відповідності до п.
3.1. договору банківського рахунку № 590
від 07.07.2006 р. 35 787 162,62 грн. та неустойку у
сумі 17 492 092,75 грн. а всього -110 232 098,13 грн.

В процесі розгляду справи представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 декілька разів
збільшував позовні вимоги і відповідно
до заяви від 5 вересня 2013 року просив
суд стягнути з ПАТ КБ «Надра» суму
боргу в розмірі 422 947 659,95 грн., з яких
основний борг становить 166 200 895,10 грн,
три проценти річних - 26 992 846,75 грн.,
інфляційні нарахування - 65 378 232,67 грн. 10
процентів пені за неправильне списання
коштів - 16 620 089,51 грн., упущена вигода 147
755 595,92 грн та судові витрати у справі.

Представник відповідача ПАТ КБ
«Надра»пред'явив зустрічний позов про
визнання недійсним договору про
відступлення права вимоги від 09.12.2010 р.
Зазначив, що даний правочин не
відповідає вимогам законодавства,
оскільки спірний договір факторингу
укладений між неналежними суб'єктами, з
порушенням суб'єктного складу сторін, з
перевищенням наданої законом
компетенції та за відсутності
необхідних дозволів, що є підставою для
визнання його недійсним.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги
та заяву про збільшення позовних вимог
підтримав та просив їх задовольнити з
підстав зазначених у них. Проти
зустрічного позову про визнання
недійсним договору уступки вимоги
заперечив та зазначив, що банк не є
стороною оскаржуваного договору про
відступлення права вимоги та належним
чином не обґрунтував у чому полягає
порушення його прав, свобод чи
інтересів, за захистом яких він
звернувся із позовом, не зазначив
підстав визнання договору недійсним.
Просив у зустрічному позові відмовити.

Представники відповідача ПАТ КБ
«Надра» в судовому засіданні позовні
вимоги ОСОБА_1 не визнали та зазначили,
що позивачем не надано доказів того, що
20.03.2008 року між банком та ТОВ «Компанія
«Інвестиційна перспектива» були
укладені будь-які договори. Банк не міг
купити у товариства 113320 тройських
унцій золота, оскільки у товариства їх
не було. Станом на 20.03.2008 року на
відкритому поточному рахунку у
товариства знаходилось 5,83 тройські
унції золота та 1226,38 грн. Зазначили, що
на даний час ТОВ «Компанія
«Інвестиційна перспектива»
ліквідовано як юридичну особу.
Вважають вимоги позивачки
необґрунтованими і недоведеними,
просили у позові відмовити, а
зустрічний позов задовольнити.

Третя особа ТОВ «Компанія Інвестиційна
перспектива» в судове засідання не
з'явилась, про розгляд справи
повідомлялась належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивачки, представників відповідача,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних
сімейних, трудових відносин.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57
ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України
передбачено, що обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Перевіряючи обставини справи судом
встановлено, що 7 липня 2006 р. між ВАТ КБ
«Надра», правонаступником прав та
обов'язків якого є ПАТ КБ «Надра» та ТОВ
«Компанія «Інвестиційна
перспектива»було укладено договір № 590
банківського рахунку за яким банк
відкриває клієнту поточний рахунок
НОМЕР_1 в українських гривнях та золоті
для зберігання коштів та здійснення
розрахунково-касових операцій за
допомогою платіжних інструментів
відповідно до умов договору та
законодавства України. Вказаний
договір був укладений на невизначений
строк та набув чинності з дати його
належного оформлення (т. 1 а.с. 13-16).

Як вбачається з виписки по рахунку
НОМЕР_1 банком 20.03.2008 р. були проведені
операції з продажу банківського металу
в кількості 113 320 тройських унцій золота
за договорами купівлі-продажу
банківських металів: № 32/2008/133, № 32/2008/130,
№ 32/2008/138, № 32/2008/140, № 32/2008/148, всього на
загальну суму 583 069 758,40 грн. (т. 1 а.с. 17-30)

Однак, ні стороною позивача, ні
стороною відповідача під час всього
часу розгляду справи не надано суду
договорів купівлі-продажу банківських
металів: № 32/2008/133, № 32/2008/130, № 32/2008/138, №
32/2008/140, № 32/2008/148 на підставі яких були
проведені операції з продажу
банківського металу у золоті.

Судом встановлено, що грошові кошти у
розмірі 583 069 758,40 грн. Були зараховані
банком на рахунок НОМЕР_1 ТОВ «Компанія
«Інвестиційна перспектива», з яких
кошти в розмірі 101 867 602,41 грн. були
направлена на погашення позичкової
(кредитної) заборгованості ТОВ
«Компанія «Інвестиційна
перспектива»перед ВАТ КБ «Надра»за
кредитним договором № 26/5/2006/959/-К/53 від
28.07.2006 р.

Разом з тим, 08.04.2008 р. ВАТ КБ «Надра»
здійснив виправні проводки на
банківських рахунках ТОВ «Компанія
«Інвестиційна перспектива» та списав з
розрахункового рахунку кошти в розмірі
583 069 758,40 грн. та поновив позичкову
(кредитну) заборгованість.

Також судом встановлено, що 09.12.2010 р. ТОВ
«Компанія «Інвестиційна
перспектива»та позивачка ОСОБА_1
уклали договір № 1 про відступлення
права вимоги банківського вкладу № 590,
за яким товариство відступило право
вимоги до боржника, а ОСОБА_1 прийняла
право вимоги боргу та інших сум і вигод
та всі інші права за договором
банківського вкладу № 590 від 07.07.2006
р.(а.с.44-46 т.1)

За умовами договору № 1 про
відступлення прав вимоги ТОВ «Компанія
«Інвестиційна перспектива» було
передано ОСОБА_1 право за договором
банківського вкладу № 590, включаючи без
обмеження: право вимоги повернення
коштів (видачі грошової суми в
українських гривнях, в валюті тройські
унції золота) з поточного рахунку
НОМЕР_1 та/або іншим чином в українських
гривнях, у валюті «золото»відкритого
банком на ім'я товариства з усіма
відсотками, процентами, індексом
інфляції, штрафами, пенею, збитками та
усіма належними до них компенсаціями
та індексаціями.

Позивачка ОСОБА_1, як новий кредитор за
договором відступлення прав вимоги
звернувшись до суду з позовом про
стягнення коштів обґрунтовуючи свої
вимоги зазначає, що внаслідок
незаконних дій банку було незаконно
відмінено операції з продажу золота
20.03.2008 року та заподіяно їй матеріальну
шкоду в розмірі 422 947 659,95 грн.
Заперечуючи дані вимоги відповідач ПАТ
КБ «Надра» вважає, що договір уступки
вимоги є недійсним, оскільки укладений
в порушенням вимог чинного
законодавства, у зв'язку з чим пред'явив
зустрічний позов про визнання договору
відступлення прав вимоги недійсним
відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК
України

Цивільні права і обов'язки, відповідно
до положень ст. 11 ЦК України, виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до вимог ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок,
зокрема, передання ним своїх прав іншій
особі за правочином (відступлення прав
вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсягах та на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

На думку суду, укладений між ОСОБА_1 та
ТОВ «Компанія «Інвестиційна
перспектива» договір відступлення
права вимоги від 09.12.2010 є договором
факторингу, при цьому ТОВ «Компанія
«Інвестиційна перспектива» є клієнтом
(уступає грошову вимогу) а ОСОБА_1 є
фактором (набуває грошову вимогу).

Відносини, які стосуються укладання,
виконання, змін та припинення
факторингу, регулюються главою 73
Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень ст. 1077 ЦК
України за договором факторингу одна
сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Згідно п.2.1. договору відступлення
права вимоги від 09.10.2010 р. за уступлення
права вимоги до боржника новий
кредитор ОСОБА_1 сплачує первісному
кредитору ТОВ «Компанія «Інвестиційна
перспектива» суму 10 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 1079 ЦК України
фактором може бути банк (фінансова
установа) за наявності права на
здійснення факторингових операцій.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України
одним зі способів захисту прав та
інтересів є визнання правочину
недійсним.

Згідно до приписів ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою,
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Положеннями ч. 1-3,5,6 ст. 203 ЦК України
передбачено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства; особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній
волі;правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним; правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Відповідно до п. 11 ч.1 ст. 4 Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг» факторинг
вважається фінансовою послугою.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України
«Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
фінансові послуги надаються
фінансовими установами, а також, якщо
це прямо передбачено законом,
фізичними особами - підприємцями.

Згідно п.3 ч. 1 ст.9 Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності»
ліцензуванню підлягає діяльність із
надання фінансових послуг.

Як встановлено в судовому засіданні за
даним договором відступлення прав
вимоги фактором виступає позивачка
ОСОБА_1 як фізична особа, яка не може
бути фінансовою установою і мати права
на здійснення факторингових операцій.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності суд приходить
до висновку що спірний договір
факторингу укладений між неналежними
суб'єктами, з порушенням суб'єктного
складу сторін, за відсутності
необхідних дозволів (прав)на
здійснення фінансових послуг, та за
відсутності відповідного обсягу
правосуб'єктності, а тому підлягає
визнанню недійсним.

За таких обставин зустрічний позов ПАТ
КБ «Надра» підлягає до задоволення в
повному обсязі.

З урахуванням того, що суд прийшов до
висновку про недійсність договору
відступлення прав вимоги укладеного
09.12.2010 року між ТОВ «Компанія
інвестиційна перспектива» та ОСОБА_1,
вважає, що вимоги позивачки ОСОБА_1 про
стягнення грошових коштів до
задоволення не підлягають, оскільки
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 17, 57 - 60, 88, 179, 208, 209,
212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 1077.
1079 ЦК України, Законом України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»,
суд,

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра», третя особа Товариство з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Інвестиційна перспектива» про
стягнення грошових коштів - відмовити
повністю.

Зустрічний позов Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Інвестиційна перспектива», ОСОБА_1 про
визнання недійсним договору
відступлення права вимоги
задовольнити.

Визнати недійсним договір
відступлення права вимоги № 1
укладений 09.12.2010 року між ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Компанія
«Інвестиційна перспектива».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» судовий збір
в розмірі 114,70 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: