У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів: Ковальчук Н.М.,
Максимчук З.М.

Секретар судових засідань Пиляй
І.С.

З участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу за
апеляційною скаргою начальника
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Рівненській області на
рішення Рівненського міського суду від
08 лютого 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Територіальної державної
інспекції з питань праці у Рівненській
області про стягнення невиплаченої
частини заробітної плати за фактично
відпрацьований час, неправомірно
зроблених відрахувань єдиного
соціального внеску, середнього
заробітку за час затримки розрахунку,
сум індексації заробітної плати,
компенсації втрати частини заробітної
плати у зв"язку із затримкою термінів
її виплати та стягнення моральної
шкоди,

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вказаними позовними вимогами.

Рішенням Рівненського міського суду
від 08 лютого 2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з Територіальної державної
інспекції з питань праці (далі ТДІП) у
Рівненській області на користь ОСОБА_3
невиплачену йому заробітну плату за
фактично відпрацьований час в розмірі
341гривні 77коп., середній заробіток за
час затримки

Справа №22ц/787/624/2014р.
Головуючий у 1-й інстанції Бердій М.А.

Суддя-доповідач Собіна І.М.

розрахунку при звільненні в розмірі
117758 гривень та моральну шкоду в розмірі
3000гривень.

Рішення в частині стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні за один
місяць допущено до негайного
виконання.

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі
начальник Територіальної державної
інспекції з питань праці у Рівненській
області вказує, що відповідно до
Положення про державний департамент
нагляду за додержанням законодавства
про працю, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 18 січня
2003 року № 50, керівників Територіальних
державних інспекцій праці та їх
заступників призначає на посаду і
звільняє з посади Міністр праці та
соціальної політики України в
установленому порядку (абзац другий
пункту 9 із змінами, внесеними
Постановою Кабінету Міністрів України
№1197 від 15 грудня 2005 року).

Відповідно до вказаного Положення
позивача було призначено на посаду
начальника Територіальної державної
інспекції праці - Головного державного
інспектора праці Рівненської області
наказом № 189к Міністра соціальної
політики України від 10 квітня 2007 року з
16 квітня 2007 року.

Наказом Віце-прем"єр-міністра
України - Міністра соціальної політики
України від 30 березня 2012 року № 152к
позивача звільнено з посади з 30 березня
2012 року у зв"язку з ліквідацією
Держнаглядпраці та його
територіальних органів на підставі п. 1
ст. 40 КЗпП України.

Вказував, що фактичним роботодавцем
для позивача було Міністерство праці
та соціальної політики України, а не
Територіальна державна інспекція
праці у Рівненській області.

Станом на день звільнення 30 березня
2012 року ОСОБА_3 був керівником ТДІП та,
одночасно головою ліквідаційної
комісії.

Вважає, що заборгованість по
виплатах утворилась з вини самого
позивача, як голови ліквідаційної
комісії, до того ж не вважає належним
відповідачем Територіальну державну
інспекцію з питань праці у Рівненській
області.

Просив оскаржуване рішення
скасувати.

Колегія суддів заслухавши доводи та
заперечення сторін у межах апеляційної
скарги, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду дійшла
висновку про її часткове задоволення з
таких підстав.

Згідно зі ст. 8 Закону України „Про
судоустрій і статус суддів", ніхто не
може бути позбавлений права на розгляд
його справи в суді, до підсудності
якого вона віднесена процесуальним
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
наказом Міністра соціальної політики
України від 10 квітня 2007 року № 189к
позивача було призначено з 16 квітня 2007
року на посаду начальника
Територіальної державної інспекції
праці - Головного державного
інспектора праці Рівненської області.

Наказом Віце-прем"єр-міністра
України - Міністра соціальної політики
України від 30 березня 2012 року № 152к
позивача було звільнено з посади
начальника Територіальної державної
інспекції праці - Головного державного
інспектора праці у Рівненській області
у зв"язку з ліквідацією
Держнаглядпраці та його
територіальних органів з підстав
передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Не оспорюючи законності свого
звільнення з державної служби, ОСОБА_3
пред"явив у суді позов до
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Рівненській області про
стягнення заробітної плати та
морального відшкодування.

Відповідачем у даній справі є
суб"єкт владних повноважень, а
правовідносини, що виникли між
сторонами, є відносинами щодо
проходження державним службовцем
публічної служби, які не є трудовими.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори з приводу прийняття
громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної
служби.

Таким чином, проходження публічної
служби регулює і оплату праці
державного службовця, а тому,
самостійним предметом позову може бути
справа про стягнення середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу (грошового утримання),
відшкодування шкоди, тощо.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 КАС
України передбачено, що окружним
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи: однією зі
сторін в яких є орган державної влади,
інший державний орган, орган влади
Автономної Республіки Крим, обласна
рада, Київська, Севастопольська міська
рада, їх посадова чи службова особа,
крім випадків передбачених цим
Кодексом та крім справ щодо їх рішень,
дій чи бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Оскільки, стороною у справі є
державний орган в особі Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Рівненській області, даний спір не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо: справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

На підставі наведеного, керуючись п.
4 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 310, ст. ст. 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Рішення Рівненського міського суду
від 08 лютого 2014 року скасувати, і
провадження у справі закрити.

Роз"яснити ОСОБА_3 право на
звернення з позовом до окружного
адміністративного суду Рівненської
області.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена сторонами в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів починаючи
з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
І.М.Собіна

Судді:
Н.М.Ковальчук

З.М.Максимчук