АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 685/1272/13-ц
Провадження № 22-ц/792/326/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі : головуючого - судді
Фанди В.П.,

суддів : Спірідонової Т.В.,
Купельського А.В.,

при
секретарі : Чебан О.М.

за участі: представника ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги відділу
освіти, молоді та спорту
Теофіпольської районної державної
адміністрації Хмельницької області та
ОСОБА_2 на рішення Теофіпольського
районного суду від 18 грудня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу
освіти, молоді та спорту
Теофіпольської районної державної
адміністрації Хмельницької області
про поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів,

в с т а н о
в и л а

У жовтні 2013 року позивач звертаючись
до суду з позовом, просила поновити її
на посаді директора Строковецької
загальноосвітньої школи, стягнути з
відповідача на її користь заробітну
плату за час вимушеного прогулу та
моральну шкоду. Зазначала, що наказом №
164-К від 18.09.2013 року її було звільнено з
роботи на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України. Дане звільнення вважає
незаконним, оскільки в першій половині
дня вирішувала питання про поновлення
енергопостачання приміщення школи.
Крім того, незаконним звільненням їй
було завдано моральних страждань.

Рішенням Теофіпольського районного
суду від 18 грудня 2013 року позов
задоволений частково. Позивача
поновлено на займаній посаді, стягнуто
з відповідача 2442,22 грн., з них заробітну
платі за час вимушеного прогулу в сумі
1942,22 грн. та 500 грн. моральної шкоди.
Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт з
рішенням суду не погоджується,
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального
законодавства, просить його скасувати
та постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволені позовних вимог.
Зазначає, що позивачем не було надано
доказів на підтвердження відсутності
енергопостачання школи 18.09.2013 року, не
було доведено до відома керівника
відділу освіти про відсутність
електрики. Судом неправильно взято до
уваги покази директора СГВК «Мир»
ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Позивач також подала апеляційну
скаргу вважає рішення суду в частині
відмови у стягненні зарплати за час
вимушеного прогулу незаконним.

________________________________________________________________________
____________

Головуючий у першій інстанції -
Самойлович А.П.

Доповідач - Фанда В.П.

Категорія : 51

На апеляційному перегляді рішення
суду першої інстанції представник
відповідача підтримав вимоги своєї
апеляційної скарги, вважає, що її слід
задовольнити з підстав вказаних у
апеляції. Апеляційну скаргу позивача
не визнав, вважає, що підстав для
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу немає.

Позивач апеляційну скаргу
відповідача не визнала, вважає, що в її
задоволені слід відмовити, оскільки
судом дана правильна оцінка всім
доказам по справі стосовно поважності
причин відсутності її на роботі 18.09.2013
року. Визнала, що їй виплачено всю
необхідну заробітну плату, а у позові і
апеляційній скарзі йдеться про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, тому просить
задовольнити її апеляційну скаргу.
Звертає увагу суду на те, що РЕМ не
проводить ремонтні роботи внутрішніх
будинкових мереж, оскільки це
повноваження суб'єкта господарювання,
тому і не виїжджали до школи.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга відділу освіти,
молоді та спорту та апеляційна скарга
ОСОБА_2 підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу
визначено, що підставами для
скасування, зміни рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення, в тому числі, є:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Дане рішення у повній мірі не
відповідає даним вимогам.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що з 01.09.1981 року позивач
працювала на посаді директора
Строковецької школи відділу освіти,
молоді та спорту Теофіпольської
районної державної адміністрації
Хмельницької області.

18.09.2013 року наказом № 164 - К її було
звільнено з посади за п.4 ч. 1 ст.40 КЗпП
України через відсутність на робочому
місці без поважних причин з 09 до 13
години 18.09.2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги про
поновлення на роботі, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що відсутність позивача на робочому
місці з 09 до 13 години 18.09.2013 року мало
місце із поважних причин, що вказує на
безпідставність звільнення позивача з
роботи.

При цьому місцевий суд обґрунтовано
взяв до уваги покази свідків ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, які підтвердили пояснення
позивача щодо вирішення нею у даний час
питання поновлення електропостачання
школи.

Не спростовує ці обставини надана
представником відповідача довідка
Теофіпольського РЕМ за №865 від 27.12.13
року, оскільки позивач не заперечувала,
що з приводу відсутності
електропостачання вона письмово не
зверталася до енергопостачальної
служби.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги, на які посилається представник
відділу освіти, молоді та спорту
Теофіпольської РДА, не є підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

Разом з цим, вирішуючи спір щодо
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, місцевий суд
залишив поза увагою вимоги ч.2 ст.235 КЗпП
України відповідно до якої при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час
виконання нижче оплачуваної роботи,
але не більш як за один рік.

Позивач звільнена з роботи з 18.09.13
року, тому суд першої інстанції мав
вирішити питання про стягнення з
відповідача середнього заробітку за
час вимушеного прогулу по день
винесення такого рішення, тобто по 18.12.13
року.

Однак суд першої інстанції
неправильно визначив період за який
має стягуватися середній заробіток за
час вимушеного прогулу.

Відповідно до довідки від 09.10.13 року
середньоденна заробітна плата
позивача становить 138,73 грн..

Строк вимушеного прогулу за період з
18.09.13 року по 18.12.13 року складає 80
робочих днів, а сума середнього
заробітку - 11 098,4 грн. (80 х 138,73 грн. = 11 098,4
грн.).

Сторони визнали, і таке доводиться
довідкою від 19.02.14 року, що позивач
отримала заробітну плату у розмірі 1105,14
грн. за період після звільнення її з
роботи, а саме з 19.09.13 року по 30.09.13 року,
тому дану суму слід врахувати при
визначенні розміру середнього
заробітку.

Таким чином, сума середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
складатиме -9993,26 грн. (11098,4грн. - 1105,14 грн.
= 9993,26 грн.), але з урахуванням заявлених
позивачем вимог слід стягнути 8050,11 грн..

За таких обставин колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги слід
частково задовольнити, рішення суду
скасувати у частині вирішення питання
щодо середнього заробітку за час
вимушеного прогулу. У решті рішення
суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 316, 319
ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги відділу освіти,
молоді та спорту Теофіпольської
районної державної адміністрації
Хмельницької області та ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Теофіпольського районного
суду від 18 грудня 2013 року скасувати у
частині вирішення питання щодо
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Ухвалити у цій частині нове рішення.

Стягнути з відділу освіти, молоді та
спорту Теофіпольської районної
державної адміністрації на користь
ОСОБА_2 середній заробіток за час
вимушеного прогулу у розмірі 8079,93 грн.,
без урахування утримання податків,
обов'язкових платежів.

У решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: підпис
Судді : підписи

З оригіналом згідно : суддя
апеляційного суду
В.П. Фанда