Справа № 462/9715/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 березня 2014 року
Залізничний районний суд м. Львова

у складі:

Головуючого-судді
Галайко Н.М.

При секретарі
Колошкін П.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, 3і особи ОСОБА_3, Львівська
міська рада, Управління земельних
ресурсів у місті Львові, Департамент
містобудування Львівської міської
ради, нотаріус Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про поділ
будинковолодіння, визнання недійсним
державного акту на право приватної
власності на землю, встановлення
порядку користування земельною
ділянкою, та зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визнання недійсним
договору про зміну форми власності,
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку,
визнання недійсним договору дарування
земельної ділянки, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, відновлення та
визнання права спільної сумісної
власності на земельну ділянку та поділ
будинковолодіння , -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2,
в якому просила поділити житловий
будинок за адресою АДРЕСА_1 в натурі між
співвласниками та виділити їй у
власність житлові приміщення, а також
нежитлові приміщення, позначені в
технічному паспорті літерами «В» та
«Д», а також поділити земельну ділянку,
що перебуває у спільному користуванні,
таким чином, щоб це забезпечило
ізоляцію співвласників
будинковолодіння.

В позовній заяві зазначала, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5,
після якого вона успадкувала 19/25 частин
цегляного житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель за адресою АДРЕСА_1. Іншим
співвласником будинку являється
відповідач ОСОБА_2, якому належить 6/25
частин будинку з відповідною частиною
господарських будівель.

Між сторонами встановлено певний
порядок користування приміщеннями
будинку та господарськими спорудами,
відповідно до якого позивачка і
просить провести поділ, а також
врахувати, що гараж, позначений літерою
«Б», перебуває у спільному
користуванні сторін.

Також позивачка зазначає, що після
смерті батька до неї з відповідачем в
користування перейшла земельна
ділянка площею 0,0502 га для
обслуговування житлового будинку. 14
січня 2005 року сторони у справі отримали
державний акт на право власності на
земельну ділянку. Договором від 08
квітня 2005 року сторони змінили форму
власності зазначеної земельної
ділянки зі спільної сумісної на
спільну часткову. Частки у власності
земельної ділянки розподілились
наступним чином: ОСОБА_1 отримала у
власність 19/25 частин земельної ділянки
площею 0,0213 га, ОСОБА_2 - 6/25 частин
земельної ділянки площею 0,0071га. 11
травня 2005 року позивачка подарувала
належну їй частину земельної ділянки
площею 0,0213га своєму синові ОСОБА_3
Після чого у спільному користуванні
залишилась земельна ділянка площею 0,0218
га, на якій розташований житловий
будинок, допоміжні приміщення та
подвір'я. Щодо вказаної земельної
ділянки між сторонами виник спір.
Оскільки відповідач відмовився від
поділу земельної ділянки, позивачка
звернулась до суду із даним позовом.
Просила поділити житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1 в натурі між
власниками і виділити позивачці у
власність наступні приміщення: 1-1
коридор 5,6 кв.м.; 1-2 коридор 4,9 кв.м.; 1-8
житлова кімната 14,6 кв.м.; 1-9 житлова
кімната 8,0 кв.м.; 1-10 ванна 4,2 кв.м.; 1-11
коридор 4,0 кв.м.; 1-12 ванна 4,3 кв.м.; 1-13
житлова кімната 13,2 кв.м.; 1-14 житлова
кімната 9,6 кв.м.; 1-15 житлова кімната 11,7
кв.м.; 1-16 житлова кімната 8,1 кв.м.; 1-17
коридор 6,1 кв.м.; 1-18 ванна 4,0 кв.м.; 1-19
коридор 5,0 кв.м.; 1-20 житлова кімната 8,2
кв.м.; 1-21 житлова кімната 9,6 кв.м.; 1-22
кухня 10,5 кв.м.; нежитлові приміщення,
позначені в технічному пспорті
літерами «В» та «Д» та поділити
земельну ділянку, що перебуває у
спільному користуванні, таким чином,
щоб це забезпечило ізоляцію
співвласників будинковолодіння.

В подальшому ОСОБА_1 змінювала позовні
вимоги. Востаннє позивачка просила суд
поділити житловий будинок за адресою
АДРЕСА_1 в натурі між власниками і
виділити позивачці: 1-1 коридор 5,6 кв.м.;
1-2 коридор 4,9 кв.м.; 1-8 житлова кімната 14,6
кв.м.; 1-9 житлова кімната 8,0 кв.м.; 1-10
ванна 4,2 кв.м.; 1-11 коридор 4,0 кв.м.; 1-12
ванна 4,3 кв.м.; 1-13 житлова кімната 13,2
кв.м.; 1-14 житлова кімната 9,6 кв.м.; 1-15
житлова кімната 11,7 кв.м.; 1-16 житлова
кімната 8,1 кв.м.; 1-17 коридор 6,1 кв.м.; 1-18
ванна 4,0 кв.м.; 1-19 коридор 5,0 кв.м.; 1-20
житлова кімната 8,2 кв.м.; 1-21 житлова
кімната 9,6 кв.м.; 1-22 кухня 10,5 кв.м.;
нежитлові приміщення, які позначені в
технічному паспорті наступними
літерами: тамбур під літ. «а-2», балкон
під літ. «б», погріб під літ. «пг» площею
8,3 кв.м. та погріб літ. «пг'» площею 8
кв.м., балкон під літ. «б'», сарай під літ.
«В» площею 12,8 кв.м., сарай під літ. «Д»
площею 5,6 кв.м., сходи металеві «а'»,
сходи бетонні «а''», частину огорожі з
металевої сітки під літ. № 2, частину
асфальтобетонного мощення під літ. І.
Відповідачу ОСОБА_2 виділити наступні
приміщення у житловому будинку
АДРЕСА_1: 1-3 кухня 7,8 кв.м.; 1-4 коридор 3,5
кв.м.; 1-5 ванна 3,5 кв.м.; 1-6 житлова кімната
14,8 кв.м.; 1-7 житлова кімната 14,9 кв.м.;
сходи бетонні під літ. «а», частину
огорожі з металевої сітки під літ. № 2,
частину асфальтобетонного мощення під
літ. І.

В спільному користуванні ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 залишити гараж, позначений в
технічному паспорті літ. «Б» площею 34,7
кв.м., та металеві ворота під літ. № 1.
Визнати недійсним державний акт на
право приватної власності на землю від
27 вересня 2007 року серія ЯД № 430255,
виданий на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Виділити у спільне користування ОСОБА_1
та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 земельну
ділянку входу та земельну ділянку під
забудовою і для обслуговування
спільного гаража площею 58,8 кв.м. з
геометричними розмірами за ходом
годинникової стрілки від т.А в метрах:
4,0; 2.15; 2,0; 8,25; 6,09; 10,29 (коричневий колір
таблиці № 2 додатку до висновку№170
судової будівельно-технічної
експертизи, проведеної 08 лютого 2008 року
ТзОВ «ГАЛ-СВІТ»). Виділити ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1 в користування
земельну ділянку під житловим
будинком, господарськими спорудами з
частиною подвір'я, площа якої становить
107,0 кв.м. з геометричними розмірами за
ходом годинникової стрілки від т.Б в
метрах: 19,25; 5,20; 8,25; 2,0; 2,15; 1,20; 3,50; 1,00; 5,40; 5,10
(синій колір таблиці № 2 додатку до
висновку№170 судової
будівельно-технічної експертизи,
проведеної 08 лютого 2008 року ТзОВ
«ГАЛ-СВІТ»). Іншу частину земельної
ділянки надати у користування ОСОБА_2.

ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 із
зустрічним позовом та в остаточній
редакції просив визнати недійсним
договір про зміну форми власності від
08.04.2005р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстрований в
реєстрі за № 1257; визнати недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,0218га, серія ЯД
№ 430255, виданий Львівським міським
управлінням земельних ресурсів
27.09.2007р.; визнати недійсним договір
дарування від 11.05.2005р., укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за № 1858;
визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,0213га, серія ЯА № 435997, виданий
Львівським міським управлінням
земельних ресурсів 31.05.2005р.; відновити
та визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право
спільної сумісної власності на
земельну ділянку площею 0,0502га за
адресою АДРЕСА_1, згідно ухвали 10-ї
сесії 4-го скликання від 25.03.2004р. № 1159
Львівської міської ради та державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯБ № 128185 від 14.01.2005р.;
виділити в натурі ОСОБА_2 частку в
житловому будинку за адресою АДРЕСА_1,
зокрема: 1-3 кухня 7,8 кв.м.; 1-4 коридор 3,5
кв.м.; 1-5 ванна 3,5 кв.м.; 1-6 житлова кімната
14,8 кв.м.; 1-7 житлова кімната 14,9 кв.м.;
сарай під літ. «Д» площею 5,6 кв.м., гараж
під літ. «Б» площею 34,7 кв.м., погріб «пг'»
площею 8 кв.м.

Рішенням Залізничного районного суду
міста Львова від 19 грудня 2011 року
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
задоволені частково, зустрічний позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено повністю.
Визнано недійсним договір від 08.04.2005
року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу Львівської області ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за № 1257;
визнано недійсним державний акт серії
ЯД № 430255 на право власності на земельну
ділянку площею 0,0218 га, розташовану у
АДРЕСА_1, виданий Управлінням земельних
ресурсів у м. Львові 27.09.2007 р.,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 01:07:438:01958
кн. 01-3; визнано недійсним договір
дарування частини земельної ділянки
від 11.05.2005 року, укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, посвідчений приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу Львівської
області ОСОБА_4, зареєстрований в
реєстрі за № 1858; визнано недійсним
державний акт серії ЯА № 435997 на право
власності на земельну ділянку площею
0,0213 га, розташовану у АДРЕСА_1, виданий
31.05.2005 р., зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 08.05:438:08048
кн. 01-3; відновлено та визнано за ОСОБА_1
та ОСОБА_2 право спільної сумісної
власності на земельну ділянку площею
0,0502 га, за адресою АДРЕСА_1, згідно
ухвали 10-ї сесії 4-го скликання від
25.03.2004 р. № 1159 Львівської міської ради
та державного акта серії ЯБ № 128185 на
право власності на земельну ділянку
площею 0,0502 га, розташовану у АДРЕСА_1,
виданий 14.01.2005 року, зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 01:05:438:00029
кн. 01-3; виділено в натурі у власність
ОСОБА_2 частку в житловому будинку, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
зокрема: кухню 1-3 площею 7,8 кв.м та
житлову кімнату 1-7 площею 14,9 кв.м, що
розміщені на першому поверсі житлового
будинку, який позначений в технічному
паспорті під літ. «А-2»; коридор 1-4
площею 3,5 кв.м, ванну 1-5, площею 3,5 кв.м,
житлову кімнату 1-6 площею 14,8 кв.м, що
розміщені на першому поверсі житлової
прибудови, яка позначена в технічному
паспорті під літ. «А'-2»; сарай під літ.
«Д» площею 5,6 кв.м, гараж під літ. «Б»
площею 34,7 кв.м, погріб «пг'» площею 8
кв.м, сходи бетонні під літ. «а», які
позначені у технічному паспорті на
житловий будинок; виділено в натурі у
власність ОСОБА_1 частку в житловому
будинку, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, зокрема: коридор під літ. 1-1
площею 5,6 кв.м, коридор під літ. 1-2 площею
4,9 кв.м, житлову кімнату під літ. 1-8,
площею 14,6 кв.м., житлову кімнату під літ.
1-9 площею 8,0 кв.м, ванну під літ. 1-10
площею 4,2 кв.м, коридор під літ. 1-11,
площею 4,0 кв.м, ванну під літ. 1-12, площею
4,3 кв.м, житлову кімнату під літ. 1-13
площею 13,2 кв.м, житлову кімнату під літ.
1-14, площею 9,6 кв.м, житлову кімнату під
літ. 1-15 площею 11,7 кв.м, житлову кімнату
під літ. 1-16 площею 8,1 кв.м, коридор під
літ. 1-17 площею 6,1 кв.м, ванну під літ. 1-18
площею 4,0 кв.м, коридор під літ. 1-19,
площею 5,0 кв.м, житлову кімнату під літ.
1-20, площею 8,2 кв.м, житлову кімнату під
літ. 1-21, площею 9,6 кв.м, кухню під літ. 1-22,
площею 10,5 кв.м, тамбур під літ. а-2,
балкон під літ. б, погріб під літ. «пг»,
балкон під літ. «б'», сарай під літ. «В»,
сходи металеві «а», сходи бетонні «а''»;
огорожу з металевої сітки під літ. № 2,
асфальтобетонне замощення під літ. І,
металеві ворота під літ. 1 - залишено в
спільному користуванні сторін;
стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 -
15465,0 грн. компенсації за відхилення від
ідеальних часток власності в
будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1; в
решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської
області від 18 липня 2012 року Рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 19.12.2011 року було скасовано в
частині: абзац 3 резолютивної частини:
«Визнати недійсним договір від 08.04.2005
року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу Львівської області ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за № 1257»;
абзац 4 резолютивної частини: «Визнати
недійсним державний акт серії ЯД № 430255
на право власності на земельну ділянку
площею 0,0218 га, розташовану у АДРЕСА_1,
виданий Управлінням земельних
ресурсів у м. Львові 27.09.2007 р.,
зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 01:07:438:01958
кн. 01-3»; абзац 5 резолютивної частини:
«Визнати недійсним договір дарування
частини земельної ділянки від 11.05.2005
року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
посвідчений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу Львівської області ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за № 1858»;
абзац 6 резолютивної частини: «Визнати
недійсним державний акт серії ЯА № 435997
на право власності на земельну ділянку
площею 0,0213 га, розташовану у АДРЕСА_1,
виданий 31.05.2005 р., зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 08.05:438:08048
кн. 01-3»; абзац 7 резолютивної частини:
«Відновити та визнати за ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 право спільної сумісної
власності на земельну ділянку площею
0,0502 га, за адресою АДРЕСА_1, згідно
ухвали 10-ї сесії 4-го скликання від
25.03.2004 р. № 1159 Львівської міської ради
та державного акта серії ЯБ № 128185 на
право власності на земельну ділянку
площею 0,0502 га, розташовану у АДРЕСА_1,
виданий 14.01.2005 року, зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 01:05:438:00029
кн. 01-3». Рішення Залізничного районного
суду м. Львова від 19.12.2011 року було
змінено в частині: викласти абзац 2
резолютивної частини в такій редакції:
«Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
задоволити частково»; викласти абзац 8
резолютивної частини в такій редакції:
«Виділити в натурі у власність ОСОБА_2
частку в житловому будинку, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
зокрема: кухню 1-3 площею 7,8 кв.м та
житлову кімнату 1-7 площею 14,9 кв.м, що
розміщені на першому поверсі житлового
будинку, який позначений в технічному
паспорті під літ. «А-2»; коридор 1-4
площею 3,5 кв.м, ванну 1-5, площею 3,5 кв.м,
житлову кімнату 1-6 площею 14,8 кв.м, що
розміщені на першому поверсі житлової
прибудови, яка позначена в технічному
паспорті під літ. «А'-2», погріб «пг'»
площею 8 кв.м, сходи бетонні під літ. «а»,
що становить 6/25 частки будинку; сарай
під літ. «Д» площею 5,6 кв.м, гараж під
літ. «Б» площею 34,7 кв.м, які позначені у
технічному паспорті на житловий
будинок»; викласти абзац 9 резолютивної
частини в такій редакції: «Виділити в
натурі у власність ОСОБА_1 частку в
житловому будинку, який розташований
за адресою: АДРЕСА_1, зокрема: коридор
під літ. 1-1 площею 5,6 кв.м, коридор під
літ. 1-2 площею 4,9 кв.м, житлову кімнату
під літ. 1-8, площею 14,6 кв.м., житлову
кімнату під літ. 1-9 площею 8,0 кв.м, ванну
під літ. 1-10 площею 4,2 кв.м, коридор під
літ. 1-11, площею 4,0 кв.м, ванну під літ. 1-12,
площею 4,3 кв.м, житлову кімнату під літ.
1-13 площею 13,2 кв.м, житлову кімнату під
літ. 1-14, площею 9,6 кв.м, житлову кімнату
під літ. 1-15 площею 11,7 кв.м, житлову
кімнату під літ. 1-16 площею 8,1 кв.м,
коридор під літ. 1-17 площею 6,1 кв.м, ванну
під літ. 1-18 площею 4,0 кв.м, коридор під
літ. 1-19, площею 5,0 кв.м, житлову кімнату
під літ. 1-20, площею 8,2 кв.м, житлову
кімнату під літ. 1-21, площею 9,6 кв.м, кухню
під літ. 1-22, площею 10,5 кв.м, тамбур під
літ. а-2, балкон під літ. «б», погріб під
літ. «пг», балкон під літ. «б'», сходи
металеві «а», сходи бетонні «а''», що
становить 19/25 частки будинку; сарай під
літ. В». В решті частин резолютивну
частину рішення Залізничного
районного суду м. Львова від 19.12.2011 року
залишити без змін.

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про
скасування Рішення Залізничного
районного суду міста Львова від 19
грудня 2011 року за нововиявленими
обставинами.

В заяві зазначала, що рішення суду
першої інстанції в тій частині, яка
залишена без змін, винесено на підставі
висновку експертного дослідження від 08
листопада 2011 року, проведеного ОСОБА_6.
Оскільки результати експертного
дослідження мали для позивачки
негативні наслідки, остання звернулась
зі скаргою на дії експерта до
Міністерства юстиції України. На
скаргу в червні 2013 року позивачка
отримала відповідь № Г-8351/15, зі змісту
якої вбачається, що експерт ОСОБА_6 не
вправі була проводити судові
експертизи чи експертні дослідження
самостійно чи в складі іншої юридичної
особи, поза межами Львівського НДІ
судових експертиз, оскільки на той час
являлась фахівцем, що отримав
свідоцтво про присвоєння кваліфікації
в експертно-кваліфікаційній комісії
НДУСЕ, та перебувала в трудових
відносинах з Львівським НДІСЕ.
Зазначені у листах Міністерства
юстиції України та Львівського НДІ
судових експертиз дані є істотними
обставинами, які не були і не могли бути
відомі позивачці на час розгляду
справи Залізничним районним судом
міста Львова при постановленні рішення
в даній цивільній справі. Просила
скасувати Рішення Залізничного
районного суду міста Львова від 19
грудня 2011 року за нововиявленими
обставинами.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник підтримали доводи,
викладені в позовній заяві, змінах та
доповненнях до позовної заяви, а також
в заяві про перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами. Подали до
суду лист Міністерства юстиції України
від 08.02.2014р., з якого вбачається, що
експерт ОСОБА_6 проводила експертне
дослідження без використання
свідоцтва судового експерта. Просили
винести рішення, яким скасувати
Рішення Залізничного районного суду
міста Львова від 19 грудня 2011 року за
нововиявленими обставинами, та
задоволити позовні вимоги ОСОБА_1,
викладені в позовній заяві в редакції
від 30.11.2011р.

Відповідач ОСОБА_7 проти скасування
судового рішення за нововиявленими
обставинами заперечив, про що подав
письмову заяву.

В судове засідання 06.03.2014р. відповідач
ОСОБА_7 повторно не з'явився, причини
неявки суду не повідомив, хоча був
належним чином повідомлений про день
та час розгляду справи в суді.
Представник відповідача ОСОБА_8 подала
до суду клопотання по відкладення
розгляду справи, мотивуючи зайнятістю
в іншій справі. Суд вважає за можливе
проводити розгляд справи у відсутності
відповідача, який не повідомив суду про
причини неявки, клопотання про
відкладення розгляду справи суду не
подав. Представник відповідача не
з'явився до суду без поважних причин та
не надав суду доказів зайнятості в
іншій справі в Апеляційному суду
Львівської області.

Заслухавши пояснення позивача, її
представника, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
заява про скасування Рішення
Залізничного районного суду міста
Львова від 19 грудня 2011 року за
нововиявленими обставинами підлягає
до часткового задоволення, та
підлягають до задоволення позовні
вимоги ОСОБА_1 про поділ
будинковолодіння та встановлення
порядку користування земельною
ділянкою. Зустрічний позов ОСОБА_2 про
поділ будинковолодіння слід
задоволити частково.

Відповідно до частини першої статті 361
ЦПК у зв'язку з нововиявленими
обставинами можуть бути переглянуті
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ.

Якщо в одне провадження було об'єднано
кілька позовних вимог (частина друга
статті 118, стаття 126 ЦПК), рішення може
бути переглянуто тільки в частині тих
вимог, які стосуються нововиявлених
обставин.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року N 4 Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами,
нововиявленими обставинами є юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або
заперечення сторін чи мають інше
істотне значення для правильного
вирішення справи, існували на час
ухвалення судового рішення, але
залишаються невідомими особам, які
беруть участь у справі, та стали
відомими тільки після ухвалення
судового рішення, є нововиявленими
обставинами.

Згідно пункту 8 зазначеної Постанови
Пленуму завідомо неправдиві показання
свідка, завідомо неправильний висновок
експерта, завідомо неправильний
переклад, фальшивість документів або
речових доказів, що потягли за собою
ухвалення незаконного або
необґрунтованого судового рішення, як
підстави для його перегляду у зв'язку з
нововиявленими обставинами (пункт 2
частини другої статті 361 ЦПК) мають
існувати на момент ухвалення судового
рішення, але про їх недостовірність
заявнику не було відомо. Такі
нововиявлені обставини мають бути
підтверджені вироком суду у
кримінальній справі, що набрав
законної сили.

Проте, якщо відносно особи, яка вчинила
суспільно небезпечне діяння,
провадження у кримінальній справі в
силу закону не може бути закінчено
постановленням вироку (у зв'язку із
закінченням строків давності,
внаслідок акта амністії, помилування,
недосягнення віку кримінальної
відповідальності, у зв'язку зі смертю)
на підтвердження наявності вказаних
обставин суд може врахувати постанову
органів дізнання та досудового
слідства, а також постанову суду про
закриття кримінальної справи з
підстав, зазначених у статті 7-1
Кримінально-процесуального кодексу
України, прийнятих за результатами
проведеного в порядку кримінального
судочинства розслідування за умови
визнання їх істотною для справи
обставиною відповідно до пункту 1
частини другої статті 361 ЦПК.

При винесенні Рішення Залізничного
районного суду міста Львова від 19
грудня 2011 року по даній справі суд брав
до уваги експертне дослідження, за
результатами якого складений висновок
від 08 листопада 2011 року (т.1, а.с.258-264).
Експертне дослідження проводилось
ОСОБА_6 згідно договору на проведення
експертного дослідження, укладеного з
ПП «Юридично-експертна компанія
«Юрекс». Завданням експерта було
надати висновок про можливі варіанти
поділу господарських будівель та
споруд, які відносяться до
будинковолодіння АДРЕСА_1, з
врахуванням того, що ОСОБА_1 належить
19/25 господарських будівель та споруд, а
ОСОБА_2 належить 6/25 господарських
будівель та споруд, гараж перебуває у
спільному користуванні обох
співвласників, з тією умовою, що гараж
залишити в користуванні ОСОБА_2 Експерт
вказане завдання прийняла в роботу та
запропонувала чотири варіанти
розподілу господарських будівель та
споруд вказаного будинковолодіння,
внаслідок чого частка у власності
позивача була зменшена з 19/25 до 51/100 по
першому варіанту розподілу; з 19/25 до 45/100
по другому варіанту розподілу; з 19/25 до
38/100 по третьому варіанту розподілу; з
19/25 до 44/100 по четвертому варіанту
розподілу; а частка у власності
відповідача - збільшена з 6/25 до 49/100 по
першому варіанту розподілу; з 6/25 до 55/100
по другому варіанту розподілу; з 6/25 до
62/100 по третьому варіанту розподілу; з
6/25 до 56/100 по четвертому варіанту
розподілу.

За усіма варіантами, запропонованими
ОСОБА_6, позивачка була позбавлена
права власності на гараж, який належав
їй на праві спільної часткової
власності згідно свідоцтва про право
на спадщину за законом.

У відповідності до п.2.3. Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень та
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від 8
жовтня 1998 року N 53/5, експерту
забороняється вирішувати питання, які
виходять за межі спеціальних знань
експерта та з'ясування питань права.
Проте, експерт вирішувала питання, які
не можуть бути предметом дослідження
судової будівельно-технічної
експертизи. Зокрема, перед експертом
було поставлено завдання надати
висновок про можливі варіанти поділу
господарських будівель та споруд, в
тому числі і гаража, який перебував у
спільній частковій власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 На підставі статті 364 Цивільного
кодексу України, якщо виділ в натурі
частки із спільного майна є неможливим
внаслідок того, що річ є неподільною,
експерт повинна була зробити висновок
про те, що не можливо виділити в натурі
частку ОСОБА_2 чи ОСОБА_1 Натомість,
експерт провела розподіл
будинковолодіння в цілому та позбавила
ОСОБА_1 права власності на частку в
гаражі. Відповідаючи на поставлене
питання, експерт не звернула увагу, що
формулювання питання на експертизу не
відповідає вимогам п.п.5.1. та 5.2.
вищевказаної Інструкції. Зокрема,
питання сформульоване не чітко, та з
умовою залишення гаража у власності
ОСОБА_2

Згідно п. 3.1. Інструкції експертиза
проводиться після подання особою, яка
залучила експерта, матеріалів,
оформлених згідно з вимогами
процесуального законодавства та цієї
Інструкції. Зі змісту п.п. 5.3. та 5.7. на
дослідження необхідно було надати
документацію, з якої експерт мав би
змогу отримати вихідні дані для
вирішення поставлених питань. Для
вирішення питань щодо визначення
технічної можливості розподілу
об'єктів нерухомого майна (житлових
будинків, квартир, об'єктів
комерційного та промислового
призначення) та надання варіантів
такого розподілу експерту необхідно
надати, в тому числі,
правовстановлювальні документи на
об'єкт нерухомості та дані щодо часток
співвласників. Натомість, при
проведенні цього дослідження у ОСОБА_6
не було усіх правовстановлюючих
документів на нерухоме майно, яке
підлягало поділу. Зокрема, експерт
використовувала при дослідженні лише
правовстановлюючий документ, на
підставі якого виникло право власності
у ОСОБА_2 Правовстановлюючого
документу про право власності ОСОБА_1 у
будинковолодінні, щодо якого
проводилось дослідження, в експерта не
було в наявності. А технічний паспорт
на будинковолодіння був виготовлений
станом на 21.08.2003р., хоча експертне
дослідження проводилось станом на
08.11.2011р.

Тобто, проведене експертом ОСОБА_6
дослідження не відповідає вимогам
нормативно-правових актів.

З відповіді Міністерства юстиції
України за № Г-8351/15 від 03.06.2013р.
вбачається, що фахівці, які отримали
свідоцтво про присвоєння кваліфікації
в експертно-кваліфікаційній комісії
НДУСЕ, можуть проводити експертизи та
експертні дослідження лише за
дорученням керівника відповідної
установи. Експерту забороняється
проводити експертизи без письмової
вказівки керівника (заступника
керівника) експертної установи,
керівника структурного підрозділу.
Оскільки експерт ОСОБА_6 перебуває у
трудових відносинах з Львівським НДІСЕ
та отримала кваліфікацію судового
експерта за рішенням ЕКК Львівського
інституту, а тому, вправі була
проводити експертне дослідження лише
за наявності письмової вказівки
керівника Львівського НДІСЕ.

З відповіді Міністерства юстиції
України за № 465-0-33-14/15 від 08.02.2014р.
вбачається, що ОСОБА_6 у проведенні
зазначеного дослідження свідоцтво
судового експерта не використовувала,
тобто, діяла не як судовий експерт.

А тому, проведене ОСОБА_6
дослідження слід оцінювати як
письмовий документ, який не являється
ні висновком експертизи, ні експертним
дослідженням.

Згідно статті 143 ЦПК України, для
з'ясування обставин, які мають значення
для справи і потребують спеціальних
знань, проводиться експертиза.

Оскільки з листів Міністерства
юстиції України вбачається, що
проведене ОСОБА_6 дослідження не
являється експертним дослідженням,
оскільки проведене спеціалістом у
галузі юриспруденції та будівництва
без використання свідоцтва судового
експерта, та таке дослідження не
відповідає вимогам
нормативно-правових актів, а тому,
вказаний висновок був завідомо
неправильний.

Виходячи зі змісту п. 8 Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року N 4, у випадках коли відносно особи,
яка вчинила суспільно небезпечне
діяння, провадження у кримінальній
справі в силу закону не може бути
закінчено постановленням вироку, на
підтвердження наявності вказаних
обставин суд може врахувати інші,
замість вироку, документи, зокрема,
постанову органів дізнання та
досудового слідства, постанову суду
про закриття кримінальної справи з
підстав, зазначених у статті 7-1
Кримінально-процесуального кодексу
України, прийнятих за результатами
проведеного в порядку кримінального
судочинства розслідування за умови
визнання їх істотною для справи
обставиною відповідно до пункту 1
частини другої статті 361 ЦПК.

В даному випадку судом брався до уваги
документ, який хоча і був складений під
виглядом експертного дослідження,
проте, таким не являвся, так як
складався без використання свідоцтва
судового експерта. Оскільки такий
документ не є предметом злочину,
передбаченого ст. 384 КК України, а тому,
по даному факту не може бути
постановлений вирок суду. На
підтвердження того, що експертне
дослідження, яке було проведене ОСОБА_6,
є завідомо неправильним, суду надані
листи Міністерства юстиції України,
які надіслані позивачу за результатами
перевірки фактів, які були викладені у
скаргах ОСОБА_1, а сама неправильність
висновку експертного дослідження
полягає у його невідповідності вимогам
нормативно-правових актів.

Оскільки висновок експертного
дослідження, проведений ОСОБА_6,
стосувався поділу спірного
будинковолодіння, а тому, суд вважає, що
рішення Залізничного районного суду
міста Львова від 19 грудня 2011 року слід
скасувати в частині вирішення позовних
вимог щодо поділу будинковолодіння та
поділу земельної ділянки.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 06.06.2002р. (т.1, а.с.14)
ОСОБА_1 набула у власність 19/25 частин
цегляного житлового будинку АДРЕСА_1 з
відповідною частиною господарських
будівель по Першому Скнилівському
провулку в місті Львові. До будинку
відносяться такі господарські будівлі:
цегляна прибудова «А''-2», цегляний
гараж «Б», цегляні сараї «В», «Д»,
цегляна вбиральня - «Г», металеві
ворота, огорожі № 1 та 2, асфальтове
замощення «І».

Згідно Договору дарування від 03.10.1997р.,
посвідченого державним нотаріусом
Другої Львівської державної
нотаріальної контори ОСОБА_9 (т.1,
а.с.335-336), відповідач ОСОБА_2 отримав в
дар 6/25 частин цегляного житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель і споруд, що
знаходяться у АДРЕСА_1. Згідно Договору
в постійне користування ОСОБА_2
переходять такі приміщення: 1-3 кухня 7,8
кв.м.; 1-4 коридор 3,5 кв.м.; 1-5 ванна 3,5 кв.м.;
1-6 житлова кімната 14,8 кв.м.; 1-7 житлова
кімната 14,9 кв.м. В спільному
користуванні сторін залишається гараж
під літ. «Б».

Згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку від 14
січня 2005 року (т.1, а.с.17) ОСОБА_1 та ОСОБА_2
отримали у спільну власність на
підставі ухвали від 25.03.2004р. №1159
Львівської міської ради земельну
ділянку площею 0,0502га за адресою
АДРЕСА_1.

Згідно Договору від 08.04.2005р., укладеного
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідченого
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу Львівської
області ОСОБА_4 (т.1, а.с.7), сторони
договору, будучи власниками земельної
ділянки площею 0,0502га по АДРЕСА_1,
змінили форму власності на земельну
ділянку із спільної сумісної на
спільну часткову, та встановили
порядок користування земельною
ділянкою на основі схеми розподілу
земельної ділянки. На підставі цього
договору ОСОБА_1 стала власником 19/25
частин земельної ділянки, ОСОБА_2 - 6/25
частин земельної ділянки. У
користування ОСОБА_1 перейшла земельна
ділянка площею 0,0213га, у користування
ОСОБА_2 - земельна ділянка площею 0,0071га.
У спільному користуванні залишилась
земельна ділянка площею 0,0218га.

Згідно Договору дарування частини
земельної ділянки від 11.05.2005р.,
посвідченого нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу
Львівської області ОСОБА_4 (т.1, а.с.16),
ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_3 11/25 частин
земельної ділянки площею 0,0213га за
адресою АДРЕСА_1.

Після укладення зазначеного договору
дарування у ОСОБА_1 та ОСОБА_2
залишилась у спільній власності
земельна ділянка площею 0,0218га, що
підтверджується Державним актом на
право власності на земельну ділянку
від 27 вересня 2007 року (т.1, а.с.40), яка і є
предметом спору між сторонами.

У відповідності до ч.4 ст. 120 Земельного
кодексу України у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду кількома особами право на
земельну ділянку визначається
пропорційно до часток осіб у праві
власності жилого будинку, будівлі або
споруди.

Виходячи із змісту вказаної норми
ОСОБА_1 належить на праві власності 19/25
частин земельної ділянки площею 0,0218га
за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2 - 6/25 частин
вказаної земельної ділянки.

Згідно статті 367 Цивільного кодексу
України майно, що є у спільній
частковій власності, може бути
поділене в натурі між співвласниками
за домовленістю між ними.

Предметом поділу в даній справі є
земельна ділянка площею 0,0218га за
адресою: АДРЕСА_1, а також житловий
будинок з господарськими будівлями і
спорудами.

Оскільки між сторонами не досягнуто
згоди щодо поділу спільного майна, а
тому, у відповідності до статей 15, 16
Цивільного кодексу України, право
позивача, як і право відповідача,
передбачене статтею 367 Цивільного
кодексу України, підлягає захисту в
судовому порядку.

У відповідності до Висновку № 170
судової будівельно-технічної
експертизи по цивільній справі № 2-2991/07,
складеного 08 лютого 2008 року експертом
Т.Я.Табунщик (т.1, а.с.45-52), запропоновано
один варіант порядку користування
спірною земельною ділянкою. Відповідно
до цього висновку земельну ділянку
входу і земельну ділянку для
обслуговування спільного гаража
пропонується залишити у спільному
користуванні (коричневий колір таблиці
№ 2 додатку до висновку, а.с.51), ОСОБА_2
пропонується надати в користування
частину земельної ділянки площею 52,2
кв.м. (зелений колір таблиці), ОСОБА_1
пропонується надати в користування
частину земельної ділянки площею 107,0
кв.м. (синій колір таблиці).

Цей варіант порядку користування
спірної земельної ділянки є найбільш
наближеним до ідеальних часток
співвласників. Частини земельної
ділянки, які пропонується сторонам у
користування, є правильної форми. При
розподілі враховано наявність у
спільному користуванні гаражу, який
знаходиться на спірній земельній
ділянці. Також експертом враховано при
визначенні варіанту розподілу
наявність трьох входів у будинок, та
наявність опорних стовпів надбудови
другого поверху, які знаходяться на
земельній ділянці, яка пропонується у
спільне користування співвласників.
Також експертом враховано, якими
будівлями і спорудами сторони
користуються спільно.

Висновок № 3830 судової
будівельно-технічної експертизи,
складений 29 квітня 2010 року експертом
Львівського НДІ судових експертиз
Досяк М.О. (т.1, а.с.77-89), в частині
розподілу земельної ділянки судом до
уваги не береться, оскільки за цим
висновком експертом запропоновано
варіанти розподілу земельної ділянки з
розрахунку, що ОСОБА_2 належить ?
частина земельної ділянки. Однак, за
нормами статті 120 Земельного кодексу
України право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку.

А тому, при визначенні варіантів
розподілу спірної земельної ділянки,
суд приймає до уваги варіант розподілу
земельної ділянки, запропонований
експертом Табунщик Т.Я. (т.1, а.с.45-52).

Згідно Висновку № 3830 судової
будівельно-технічної експертизи від 29
квітня 2010 року (т.1, а.с.77-89) експертом
запропоновано один варіант поділу
будівель та споруд будинковолодіння
АДРЕСА_1. Запропонований експертом
поділ відповідає правовстановлюючим
документам, на підставі яких сторони
набули право власності на нерухоме
майно, а також відповідає фактичному
користуванню сторонами приміщеннями
житлового будинку та господарськими
спорудами.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 214, 215, 361, 362, 363,
365 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення
Залізничного районного суду м. Львова
за нововиявленими обставинами у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, 3і особи ОСОБА_3, Львівська
міська рада, Управління земельних
ресурсів у місті Львові, Департамент
містобудування Львівської міської
ради, нотаріус Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про поділ
будинковолодіння, визнання недійсним
державного акту на право приватної
власності на землю, встановлення
порядку користування земельною
ділянкою, та зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визнання недійсним
договору про зміну форми власності,
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку,
визнання недійсним договору дарування
земельної ділянки, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, відновлення та
визнання права спільної сумісної
власності на земельну ділянку та поділ
будинковолодіння - задоволити
частково.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 19 грудня 2011 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3і
особи ОСОБА_3, Львівська міська рада,
Управління земельних ресурсів у місті
Львові, Департамент містобудування
Львівської міської ради, нотаріус
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про поділ
будинковолодіння, визнання недійсним
державного акту на право приватної
власності на землю, встановлення
порядку користування земельною
ділянкою, та зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визнання недійсним
договору про зміну форми власності,
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку,
визнання недійсним договору дарування
земельної ділянки, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, відновлення та
визнання права спільної сумісної
власності на земельну ділянку та поділ
будинковолодіння - скасувати у зв'язку
із нововиявленими обставинами в
частині часткового задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3і
особи ОСОБА_3, Львівська міська рада,
Управління земельних ресурсів у місті
Львові, Департамент містобудування
Львівської міської ради, нотаріус
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про поділ
будинковолодіння, в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про встановлення порядку
користування земельною ділянкою та в
частині задоволення зустрічних
позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
поділ будинковолодіння.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3і
особи ОСОБА_3, Львівська міська рада,
Управління земельних ресурсів у місті
Львові, Департамент містобудування
Львівської міської ради, нотаріус
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про поділ
будинковолодіння, встановлення
порядку користування земельною
ділянкою задоволити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
поділ будинковолодіння задоволити
частково.

Поділити житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_1 в натурі між власниками.

Виділити ОСОБА_1 приміщення у житловому
будинку АДРЕСА_1, які позначені в
технічному паспорті наступними
літерами: 1-1 коридор площею 5,6 кв.м.; 1-2
коридор площею 4,9 кв.м.; 1-8 житлова
кімната площею 14,6 кв.м.; 1-9 житлова
кімната площею 8,0 кв.м.; 1-10 ванна площею
4,2 кв.м.; 1-11 коридор площею 4,0 кв.м.; 1-12
ванна площею 4,3 кв.м.; 1-13 житлова кімната
площею 13,2 кв.м.; 1-14 житлова кімната
площею 9,6 кв.м.; 1-15 житлова кімната
площею 11,7 кв.м.; 1-16 житлова кімната
площею 8,1 кв.м.; 1-17 коридор площею 6,1
кв.м.; 1-18 ванна площею 4,0 кв.м.; 1-19 коридор
площею 5,0 кв.м.; 1-20 житлова кімната
площею 8,2 кв.м.; 1-21 житлова кімната
площею 9,6 кв.м.; 1-22 кухня площею 10,5 кв.м.

Виділити ОСОБА_1 нежитлові приміщення,
які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1,
які позначені в технічному паспорті
наступними літерами: тамбур під літ.
«а-2», балкон під літ. «б», погріб під
літ. «пг» площею 8,3 кв.м. та погріб літ.
«пг'» площею 8 кв.м., балкон під літ. «б'»,
сарай під літ. «В» площею 12,8 кв.м., сарай
під літ. «Д» площею 5,6 кв.м., сходи
металеві «а'», сходи бетонні «а''»,
частину огорожі з металевої сітки під
літ. №2, частину асфальтобетонного
мощення під літ. І.

Виділити ОСОБА_2 приміщення у житловому
будинку АДРЕСА_1, які позначені в
технічному паспорті наступними
літерами: 1-3 кухня площею 7,8 кв.м.; 1-4
коридор площею 3,5 кв.м.; 1-5 ванна площею
3,5 кв.м.; 1-6 житлова кімната площею 14,8
кв.м.; 1-7 житлова кімната площею 14,9 кв.м.;
сходи бетонні під літ. «а», частину
огорожі з металевої сітки під літ. № 2,
частину асфальтобетонного мощення під
літ. І.

В спільному користуванні ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 залишити гараж, позначений в
технічному паспорті літ. «Б» площею 34,7
кв.м., та металеві ворота під літ. № 1.

Виділити у спільне користування ОСОБА_1
та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 земельну
ділянку входу та земельну ділянку під
забудовою і для обслуговування
спільного гаража площею 58,8 кв.м. з
геометричними розмірами за ходом
годинникової стрілки від т.А в метрах:
4,0; 2.15; 2,0; 8,25; 6,09; 10,29 (коричневий колір
таблиці № 2 додатку до висновку№170
судової будівельно-технічної
експертизи, проведеної 08 лютого 2008 року
ТзОВ «ГАЛ-СВІТ», т.1, а.с.51).

Виділити ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 в
користування земельну ділянку під
житловим будинком, господарськими
спорудами з частиною подвір'я, площа
якої становить 107,0 кв.м. з геометричними
розмірами за ходом годинникової
стрілки від т.Б в метрах: 19,25; 5,20; 8,25; 2,0;
2,15; 1,20; 3,50; 1,00; 5,40; 5,10 (синій колір таблиці
№ 2 додатку до висновку№170 судової
будівельно-технічної експертизи,
проведеної 08 лютого 2008 року ТзОВ
«ГАЛ-СВІТ», т.1, а.с.51).

Виділити ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, в
користування земельну ділянку під
подарованими приміщеннями в житловому
будинку і ділянку для обслуговування
його частини бокового фасаду, площа
якої становить 52,2 кв.м., з геометричними
розмірами за ходом годинникової
стрілки від т.А в метрах: 8,90; 6,30; 5,40; 1,20;
3,50; 5,20 (зелений колір таблиці № 2
додатку до висновку№170 судової
будівельно-технічної експертизи,
проведеної 08 лютого 2008 року ТзОВ
«ГАЛ-СВІТ», т.1, а.с.51).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні в судовому засіданні - в
10-денний строк з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Галайко Н.М.