АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 22-ц/774/1895/14
Головуючий у 1-ій інстанції
категорія №27
суддя Перекопський М.М.
Доповідач суддя Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко
І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агентство по збору
боргів» на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 02 грудня 2013 року за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агентство по збору
боргів» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ТОВ «Агентство по
збору боргів» звернулось з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором(а.с.2-3).

Позивач зазначав, що за заявою ОСОБА_1
від 02.12.2010 року №86496132 між ОСОБА_1 та TOB
«Банк Русский Стандарт» укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого банк зарахував на рахунок ОСОБА_1,
відкритий згідно з умовами договору в
установі банку, суму кредиту, яку того ж
дня, як оплату за придбаний останньою
товар, перерахував на рахунок
торгівельної організації.

За умовами договору ОСОБА_1
зобов'язана повернути наданий кредит
шляхом здійснення щомісячних
періодичних платежів у передбачені
графіком строки.

Згідно з розрахунком заборгованості
за кредитним договором №86496132 та
випискою по особовому рахунку
відповідач порушила графік погашення
платежів, не здійснила повернення
наданого кредиту.

07.04.2011 року банк направив відповідачу
заключну вимогу, якою сповістив про
необхідність достроково повернути
суму кредиту та сплатити інші платежі
за договором, всього у сумі 4701,62 грн.,
однак вимогу банку ОСОБА_1 не виконала.

30 травня 2012 року TOB «Банк Русский
Стандарт» уклав договір відступлення
права вимоги №54 із TOB «Агентство по
збору боргів», згідно якого до позивача
перейшли усі права за укладеним між
Банком та відповідачем договором.

Станом на 28.08.2013 року загальний розмір
заборгованості становить 12593,92 грн., з
яких заборгованість за договором 4751,62
грн.: кредит - 3628,00 грн.; відсотки - 0,12
грн.; комісія з РО - 453,50 грн.; плата за
пропуск платежів - 620,00 грн.; комісія за
закриття рахунку(згідно п.3.13 Умов) - 50,00
грн.; та пеня у розмірі 7842,30 грн.

Посилаючись на викладені обставини,
позивач просив стягнути з ОСОБА_1
загальну суму за кредитним договором у
розмірі 12593,92 грн., суму судового збору у
розмірі 229,40 грн.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 02 грудня 2013 року позов
задоволено частково(а.с.53-55).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агентство по збору
боргів» заборгованість за кредитним
договором(заявою) №86496132 від 02 грудня 2010
року укладеного між ПАТ «Банк Руский
Стандарт» та ОСОБА_1 у розмірі 4701,62 грн.,
яка складається з: 3628,00 грн. - тіло
кредиту; 0,12 грн. - відсотки; 453,50 грн. -
комісія за розрахункове
обслуговування; 620 грн. - плата за
пропуск платежів; судові витрати у
розмірі 229,40 грн. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Агентство
по збору боргів» просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
стягнути з ОСОБА_1 загальну суму
заборгованості у розмірі 12593,92 грн.,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин щодо прав ТОВ «Агентство по
збору боргів» за договором
відступлення права вимоги
нараховувати та вимагати оплату
неустойки, та на порушення судом норм
матеріального і процесуального
права(а.с.59-61).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, а саме в частині щодо
часткового стягнення пені, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За положеннями ст.ст.525, 526, 530 ЦК
України, зобов'язання мають
виконуватися належним чином та у
встановлений законом строк.

По справі встановлено, що за заявою
ОСОБА_1 від 02.12.2010 року №86496132 між ОСОБА_1
та TOB «Банк Русский Стандарт» укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого банк зарахував на рахунок ОСОБА_1,
відкритий згідно з умовами договору в
установі банку, кредит у сумі 3628,00 грн.,
яку того ж дня, як оплату за придбаний
останньою товар, перерахував на
рахунок торгівельної
організації(а.с.4-6, 18, 19).

Згідно даних реєстру позичальників
від 30 травня 2012 року станом на 30 травня
2012 року у позичальника ОСОБА_1 перед TOB
«Банк Русский Стандарт» склалась
заборгованість за кредитом у сумі 4701,62
грн., яка складається із наступного:
3628,00 грн. - тіло кредиту; 0,12 грн. -
відсотки; 453,50 грн. - комісія за
розрахункове обслуговування; 620 грн. -
плата за пропуск платежів(а.с.24-26).

30 травня 2012 року TOB «Банк Русский
Стандарт» уклав договір відступлення
права вимоги №54 із TOB «Агентство по
збору боргів», згідно якого до позивача
перейшли усі права за укладеним між
Банком та відповідачем
договором(а.с.21-23).

Пунктом 1 договору відступлення права
вимоги передбачено, що цедентом
передані цесіонарію права вимоги до
фізичних осіб, вказаних в реєстрі
позичальників, а також права, що
забезпечують виконання зобов'язань та
інші права, пов'язані з правами вимоги
по вказаних договорах, у тому числі
право на невиплачені проценти та
неустойку (при наявності
останньої)(а.с.21-23).

У відповідності до ст.512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).
Кредитор у зобов'язанні може бути
замінений також в інших випадках,
встановлених законом. Кредитор у
зобов'язанні не може бути замінений,
якщо це встановлено договором або
законом.

Отже, відступлення права вимоги є
договірною передачею зобов'язальних
вимог первісного кредитора новому
кредиторові у випадках, встановлених
законом.

Згідно ст.514 ЦК України, до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Заміна осіб у зобов'язанні пов'язана з
тим, що попередні учасники зобов'язань
вибувають з цих відносин, а їх права та
обов'язки переходять до суб'єктів, які
їх замінюють.

Вимога, що передається іншій особі в
порядку цесії, переходить до неї в тому
обсязі, в якому вона раніше належала
цедентові.

За правилами ч.2 ст.516 ЦК України про
заміну кредитора в зобов'язанні
боржник має бути повідомлений
письмово.

В силу ч.2 ст.517 ЦК України, боржник має
право не виконувати свого обов'язку
новому кредиторові до надання
боржникові доказів переходу до нового
кредитора прав у зобов'язанні.

Задовольняючи позов TOB «Агентство по
збору боргів» частково, суд виходив з
того, що банк відступив право вимоги
позивачу лише щодо суми 4701,62 грн. Пеня у
сумі 7842,30 грн. не може бути стягнута з
відповідача у зв'язку з тим, що позивач
не надав доказів того, що заключна
вимога була надіслана позивачу поштою,
а тому банк не мав права нараховувати
пеню відповідно до п.4.5.1, п.5.9 Умов.
Лист-відповідь банку позивачу, без
надання поштових документів, не може
підтверджувати факт того, що заключна
вимога відповідачці направлена поштою.

Разом з тим, суд не взяв до уваги, що
матеріали справи не містять доказів
стосовно письмового повідомлення
відповідача про заміну кредитора у
зобов'язанні, що в силу ст.517 ЦК України
дає право боржнику не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові.

Як встановлено судом, про заміну
кредитора у зобов'язанні ОСОБА_1 стало
відомо при розгляді справи в суді
першої інстанції, такий факт позивачем
не спростовано. У зв'язку з чим, колегія
суддів вважає необхідним змінити
обгрунтування відмови в задоволенні
позову на підставі п.4 ст.309 ЦПК України
та зазначити, що підставою для відмови
в задоволенні позову в зазначеній у
судовому рішення частині є саме
неповідомлення відповідача про заміну
кредитора у зобов'язанні у порядку,
передбаченому ч.2 ст.516 ЦК України.

Факт направлення ОСОБА_1 заключної
вимоги про наявність заборгованості за
кредитним договором від 02.12.2010 року
№86496132, про що зазначено у повідомленні
банку від 12.08.2013 року, адресованого TOB
«Агентство по збору боргів»(а.с.20), на що
останнє посилається в апеляційній
скарзі, не свідчить про повідомлення
боржника про заміну кредитора у
зобов'язанні з дотриманням вимог ч.2
ст.516 ЦК України, оскільки вказане
повідомлення таких доказів не містить.

Посилання TOB «Агентство по збору
боргів» в апеляційній скарзі на п.7.1.
Умов надання та обслуговування
кредитів ПАТ «Банк Русский Стандарт»,
яким передбачено право банку
відступити право вимоги третій особі,
що на думку позивача свідчить про
обізнаність та згоду відповідачки про
заміну кредитора у зобов'язанні, не
може бути взято до уваги, оскільки
вказаний п.7.1. носить загальний
характер такого права, в той час як
відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України
повинно бути письмове повідомлення про
заміну кредитора у зобов'язанні з
зазначенням конкретної особи, а таких
доказів матеріали справи не містять.

Доводи скарги про те, що 15 серпня 2013
року TOB «Агентство по збору боргів»
направило ОСОБА_1 досудову вимогу про
погашення суми заборгованості за
кредитним договором від 02.12.2010 року
№86496132, з посиланням на договір №54 від 30
травня 2012 року про відступлення права
вимоги, не можуть бути взяті до уваги,
оскільки станом на час пред'явлення TOB
«Агентство по збору боргів» позову до
ОСОБА_1 у вересні 2013 року, остання не
була повідомлена про заміну кредитора
у зобов'язанні у порядку, передбаченому
ч.2 ст.516 ЦК України.

Таким чином, підстав для скасування
судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,309,316 ЦПК
України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 02 грудня 2013 року в частині
обгрунтування відмови в задоволенні
позову змінити, в іншій частині
рішення суду залишити без змін,
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агентство
по збору боргів» відхилити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-