Провадження №2/761/600/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарях Назаренко М.В., Губишу
Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк "Надра" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "Надра", треті особи:
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору
поруки недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство
Комерційний банк "Надра" звернулось до
суду з позовними вимогами в яких
просить стягнути з відповідачів -
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному
порядку борг за кредитним договором №
870119/ФЛ від 31.07.2008 року в розмірі 216 564
доларів США 98 центів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
відповідачі не виконали прийняті на
себе зобов'язання по кредитному
договору та договорам поруки,
внаслідок чого у відповідачів
виникла перед Відкритим акціонерним
товариством Комерційний банк "Надра"
заборгованість у розмірі зазначеному
вище. Наведені обставини стали
підставою для звернення до суду.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 подала
зустрічний позов до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Надра" в якому просить визнати
договір поруки № 870119/ФЛ-П2 - недійсним з
тих підстав, що вона його не
підписувала, а отже він суперечить
вимогам ст. 203 ЦК України.

У судовому засіданні представник
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "Надра" Якимець Л.Р.
заявлені позовні вимоги підтримала,
просила позов задовольнити, проти
зустрічного позову заперечувала.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 у судовому
засіданні, яке відбулося 29.11.2013 року,
проти первісного позову заперечував,
зазначав, що ОСОБА_1 підписував лише
кредитний договір, проте, заяву на
видачу готівки № 745 від 31.07.2008 року
ОСОБА_1 не підписував та грошей не
отримував.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився,
повідомлений належним чином про дату
час і місце розгляду справи.

ОСОБА_3 у судовому засіданні проти
первісного позову заперечувала, а
зустрічний позов просила задовольнити
з тих підстав, що договір поруки вона не
підписувала, а з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
взагалі не знайома.

Суд, заслухавши представників сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
встановивши факти та відповідні до них
правовідносини, прийшов до наступного
висновку.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідно до п.1.1, 1.3, 1.4 кредитного
договору № 870119/ФЛ від 31.07.2008 року(далі -
Кредитний договір) відкрите акціонерне
товариство Комерційний банк "Надра",
яке в наступному змінило назву на
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк "Надра"(далі - Банк, ПАТ
КБ "Надра"), зобов'язалось надати
ОСОБА_1 кредит в розмірі 180 264,00 дол. США
00 центів, строком користування до 12.07.2028
року, зі сплатою останньою 14,49%
річних(а.с. 7-10).

Згідно заявки на видачу готівки № 745
від 31.07.2008 року ОСОБА_1 отримав кредитні
грошові кошти в розмірі 174 000 дол. США 00
центів(а.с. 105).

Відповідно до меморіальних ордерів №
751, 747 від 31.07.2008 року, Банком було
нараховано комісію за розрахунки по
Кредитному договору, де платником
виступив ОСОБА_1, на суму 6 264,00 дол. США 00
центів(30349,71 грн.)(а.с. 106-107).

В зв'язку з невиконанням прийнятих на
себе зобов'язань у ОСОБА_1 станом на
08.02.2010р. за розрахунком наданим Банком
виникла заборгованість в розмірі 216 564
дол. США 98 центів, що в еквіваленті по
курсу НБУ становить 1 732 606,47 гривень(а.с.
16).

Як встановлено судом на даний час у
провадженні відділу розлідування ЗУОГ
і ЗО СУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області знаходиться
кримінальне провадження № 0000116
за фактом незаконного привласнення
посадовими особами ПАТ КБ "Надра",
шляхом зловживання своїм службовим
становищем, грошових коштів вказаної
банківської установи за ознаками
злочину, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК
України, що підтверджується листом від
10.05.2013 року(а.с. 56).

Згідно висновку почеркознавчої
експертизи № 44/04-18 від 04.04.2012р.,
проведеного під час розслідування,
підпис від імені ОСОБА_1 по кредитній
справі № 870119/ФЛ, в заяві на видачу
готівки № 745 від 31.07.2008р. в графі
«Зазначену суму одержав», в анкеті
клієнта ОСОБА_1 на оформлення
кредитного пакету від 05.05.2008 року в
графі "Позичальник", виконаний не
ОСОБА_1(а.с. 123).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Доведеність факту не отримання ОСОБА_1
грошових коштів, вказує на те, що по
Кредитному договору Банком фактично не
було виконано умови договору, а саме не
було надано ОСОБА_1 кредит у сумі 180 264,00
дол. США 00 центів, а відтак у ОСОБА_1 не
виникло ні яких прав та обов'язків за
цим договором.

Договором поруки № 870119/ФЛ-П1 від 31.07.2008
року до Кредитного договору ОСОБА_2
поручитель, прийняла на себе
зобов'язання відповідати в повному
обсязі перед позивачем по справі за
виконання кредитних зобов'язань
прийнятих ОСОБА_1.(а.с. 11-12).

Договором поруки № 870119/ФЛ-П2 від 31.07.2008
року до Кредитного договору ОСОБА_3
поручитель, прийняла на себе
зобов'язання відповідати в повному
обсязі перед позивачем по справі за
виконання кредитних зобов'язань
прийнятих ОСОБА_1.(а.с. 13-14).

За своєю правовою природою договір
поруки є договором який забезпечує
виконання основного зобов'язання. За
змістом ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку, якщо
цей обов'язок доведений.

Отже, встановлені в судовому засіданні
фактичні обставини та їх належна
оцінка, вказує на те, що пред'явлені
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідачів заборгованості за
кредитним договором та договором
поруки є безпідставні та задоволенню
не підлягають в повному обсязі.

Крім того слід зазначити те, що згідно
висновку почеркознавчої експертизи №
44/04-18 від 04.04.2012р. підписи від імені
ОСОБА_2 у договорі № 870119/ФЛ-П1 від 31.07.2008
року виконані не ОСОБА_2 та підписи від
імені ОСОБА_3 у договорі № 870119/ФЛ-П2 від
31.07.2008 року виконані не ОСОБА_3(а.с. 123).

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
підписували вказані договори поруки.

Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Згідно ч 2 ст. 207 ЦК України, правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі , якщо він підписаний
його стороною ( сторонами).

Частиною 1 ст. 215 ЦК України
передбачено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1 ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд приходить до висновку про
неможливість зобов'язання
відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3 виконати
умови договорів поруки від 31.07.2008 року
щодо здійснення стягнення з них в
солідарному заборгованості по
Кредитному договору, який був
укладений між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_1,
оскільки дані договори між позивачем
та ОСОБА_2, ОСОБА_3, не були укладені, а
тому не породжує для них зобов'язання
щодо його виконання.

Суд вважає за необхідне зазначити те,
що під час розгляду справи судом було
оглянуто у судовому засіданні належним
чином завірену копію витягу висновку
почеркознавчої експертизи № 44/04-18 від
04.04.2012р., та копію даного витягу
долучено до матеріалів справи, в якості
письмового доказу, на що не заперечував
представник позивача. Під час розгляду
справи, судом було роз'яснено
представнику позивача право клопотати
про призначення почеркознавчої
експертизи, проте представник позивача
не заявив клопотання про призначення
експертизи.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
дійшов до переконання, що первісний
позов не підлягає до задоволення

Щодо зустрічного позову суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Договором поруки № 870119/ФЛ-П2 від 31.07.2008
року до Кредитного договору ОСОБА_3
поручитель, прийняла на себе
зобов'язання відповідати в повному
обсязі перед позивачем по справі за
виконання кредитних зобов'язань
прийнятих ОСОБА_1.(а.с. 13-14).

Згідно з ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України
правочин може вчинятися усно або в
письмовій формі. Сторони мають право
обирати форму правочину, якщо інше
не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ст. 547 ЦК України правочин щодо
забезпечення виконання зобов'язання
вчиняється у письмовій формі. Правочин
щодо забезпечення виконання
зобов'язання, вчинений із
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

Як передбачено ч. 2 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами). Правочин,
який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими
актами цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно висновку почеркознавчої
експертизи № 44/04-18 від 04.04.2012р. підписи
від імені ОСОБА_3 у договорі № 870119/ФЛ-П2
від 31.07.2008 року виконані не ОСОБА_3(а.с.
123).

Як передбачено ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Отже, судом встановлено, що підпис від
імені ОСОБА_3 на договорі поруки №
870119/ФЛ-П2 від 31.07.2008 року не ОСОБА_3

Враховуючи норми статтей 207, 547 ЦК
України, договір поруки № 870119/ФЛ-П2 від
31.07.2008 року є нікчемним.

Отже, позовна вимога про визнання
недійсним договору поруки № 870119/ФЛ-П2
від 31.07.2008 року підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218,
223 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні первісного позову
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати недійсним договір поруки №
870119/ФЛ-П2 від 31 липня 2008 року.

Стягнути із Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк "Надра" на
користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі
229 грн. 40 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: