Справа № 495/846/14-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
26 березня 2014 року
Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області
у складі: головуючого - судді Заверюха
при секретарі - Червинській І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Білгород-Дністровському
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС
України в Одеській області про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням, -
06 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулася
звернувся до Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому
просить визнати відповідачів такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням, а саме будинком
АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що на підставі
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 04.11.2013 року вона є власником
житлового будинку АДРЕСА_1. У вказаному
будинку зареєстровані відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, які фактично не
проживають у ньому з 2008 року. На
підставі наведеного ОСОБА_1 просить
В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася,
однак до суду надійшла її заява, у якій
вона просить справу розглядати за її
відсутністю, вказує, що позов
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду справи, про що в матеріалах
справи свідчить розписки про отримання
ними судових повісток на 07.02.2014 року,
06.03.2014 року, 26.03.2014 року, не з'явилися в
судове засідання, про причини неявки
суд не повідомили, заперечень не
надали, заяв про відкладення розгляду
справи від них не надходило.
Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України
якщо суд не має відомостей при причину
неявки відповідача, повідомленого
належним чином, або причину неявки буде
визнано неповажною, суд вирішує справу
на підставі наявних у ній даних чи
доказів (постановляє заочне рішення).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Враховуючи зазначене, а також те, що
позивач не заперечує проти ухвалення
заочного рішення, суд вважає можливим у
даній цивільній справі ухвалити заочне
рішення.

В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_1 на підставі заочного рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 04.11.2013 року є власником житлового
будинку АДРЕСА_1, що також
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно (а.с. 10).

Як вбачається з копії домової книги, в
зазначеному будинку зареєстровані
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак за вказаною адресою
відповідачі не проживають, що
підтверджується довідкою, виданою
секретарем Семенівської сільської
ради від 05.03.2014 року №80.

Згідно ст. 71 ЖК України - при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК України - визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Згідно п. 11 Пленуму Верховного Суду
України № 2 «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України»від 12 квітня
1985 року вказано, що суд може визнати
особу такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, лише з
однієї зазначеної позивачем підстави,
передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК України.

Згідно ст. 150 ЖК України - громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України,
власникові належить права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Враховуючи вищевикладене, та те, що
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 фактично не
мешкають в будинку АДРЕСА_1, власником
якого є позивач, яка заперечує про
реєстрацію позивачів в своєму
нерухомому майні, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, ст. 169, ст. 209, 212, 218, 224-226 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС
України в Одеській області про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право
на користування житловим приміщенням,
а саме: житловим будинком АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем до апеляційного суду
Одеської області протягом десяти днів
з дня його проголошення та переглянуто
судом за заявою відповідача в порядку
передбаченому ст. 228 ЦПК України.

Суддя