АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1079/2014
Головуючий 1 інст. -
Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: встановлення факту, що має
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: -
Кружиліної О.А.,

- Макарова
Г.О.,

при секретарі - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на
рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 29 листопада 2013 року
по справі за заявою ОСОБА_5,
заінтересована особа: перша державна
нотаріальна контора Харківського
району Харківської області про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, -

ВСТАНОВИВ:

24.08.2013 року ОСОБА_5, звернулась до суду з
заявою, в якій просила встановити факт
її проживання разом зі спадкодавцем -
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, однією
сім'єю не менше як п'ять років до часу
відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 вказувала, що прожила 12 років зі
ОСОБА_6 однією сім'єю, хоча офіційно
шлюб не укладали. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6
помер і вона не може в нотаріальному
порядку оформити свої права на
спадкове майно після його смерті,
оскільки не може надати нотаріусу
документи на підтвердження того, що
вона є спадкоємицею.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 29.11.2013 року заяву
ОСОБА_5 задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
просять скасувати вказане рішення і
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні заяви ОСОБА_5, вважаючи
рішення суду необґрунтованим та такою,
що постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянти зазначають, що ОСОБА_5 ввела
суд в оману, оскільки вказала, що ОСОБА_6
перебував у шлюбі зі ОСОБА_4 з 18.07.1996
року по 17.01.2007 року, а потім шлюб було
розірвано.

В дійсності на підставі заочного
рішення Харківського районного суду
Харківської області від 21.12.2006 року про
розірвання шлюбу і видано свідоцтво
про розірвання шлюбу. Однак ОСОБА_4
цього на знала і їй стало відомо про це
рішення тільки в серпні 2013 року.
Вказане заочне рішення було скасовано
ухвалою Харківського районного суду
Харківської області від 21.08.2013 року і
провадження по справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу
закрито. Таким чином ОСОБА_4 була
законною дружиною ОСОБА_6 до дня його
смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що скарга
підлягає задоволенню частково за таких
підстав.

Згідно частини 1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду з
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів, але здійснювати це право
повинна в порядку, який встановлений
цим Кодексом.

Пунктом 5 частини 1 ст.256 ЦПК України
передбачено розгляд справи про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, а
частиною 2 ст.256 ЦПК України, на яку
посилалась заявник і суд в своєму
рішенні, допускають можливість
встановлення у судовому порядку і
інших фактів, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб.

Однак в цій же нормі міститься
застереження про те, що у такий спосіб
особи можуть встановлювати певні факти
у тому випадку, коли законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Частиною 4 ст.256 ЦПК України прямо
зазначено, що суддя відмовляє у
відкритті провадження у справі, якщо з
заяви про встановлення факту, що має
юридичне значення, вбачається спір про
право, а якщо спір про право було
встановлено під час розгляду справи, -
залишає заяву без розгляду.

Згідно роз'яснень, викладених в п.п.1,5
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995р. №5 «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення»,
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, якщо встановлення факту не
пов'язується з наступним вирішенням
спору про право.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на зазначені особливості вирішення
справ за заявами про встановлення
факту, що мають юридичне значення, і,
вирішуючи справу за заявою ОСОБА_5,
зосередився на перевірці доказами
обставин проживання заявника ОСОБА_5 зі
спадкодавцем ОСОБА_6 на протязі
вказаного заявником періоду, не
з'ясувавши, які особи входять до кола
дійсно заінтересованих при вирішенні
справи, та які мають право приймати
участь у справі, подавати докази на
підтвердження заявлених вимог чи
заперечень.

У будь-якому випадку у вирішенні справи
заінтересовані не нотаріальна контора,
яку у якості заінтересованої особи у
цій справі призначила заявник ОСОБА_5, а
особи, зазначені в ст.ст.1122, 1261-1265, 1277 ЦК
України.

Такими особами в даному випадку є
апелянти - дружина померлого ОСОБА_4 і
їх дочка ОСОБА_3, які в судовому порядку
у іншій справі доводять свої права на
спадщину.

Зі змісту заяви ОСОБА_5 «Про
встановлення факту проживання однією
сім'єю разом зі спадкоємцем не менше
п'яти років» і викладених в ній доводів
заявника вбачається, що до суду з
вказаною заявою вона звернулася з
метою оформлення в подальшому права на
спадкування за законом у четверту
чергу житлового будинку АДРЕСА_1 та
іншого майна після смерті ОСОБА_6,
згідно ст.1264 ЦК України.

Допущені судом першої інстанції
неповнота з'ясування обставин, що мають
значення для справи і неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права призвели до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин рішення
Комінтернівського районного суду
м.Харкова від 29.11.2013р. про задоволення
заяви ОСОБА_5 про встановлення факту її
проживання з ОСОБА_6 з 18.01.2007р. по день
його смерті однією сім'єю підлягає
скасуванню та залишенню вказаної заяви
без розгляду, відповідно до вимог ч.6
ст.235, ч.4 ст.256 ЦПК України, оскільки в
ній вбачається спір про право.

Зазначене судове рішення апеляційної
інстанції не позбавляє ОСОБА_5 права,
передбаченого ст.3 ЦПК України,
звертатися до суду за захистом своїх
невизнаних чи оспорюваних прав на
спадщину в позовному провадженні.

Керуючись ч.4 ст.256, ст.ст.303, 304, п.4 ч.1
ст.307, ст.ст.310, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 29 листопада 2013 року
скасувати.

Заяву ОСОБА_5, заінтересована особа:
перша державна нотаріальна контора
Харківського району Харківської
області про встановлення факту
проживання однією сім'єю залишити без
розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, в касаційному порядку
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: