Справа
№531/2305/13-ц р.
Провадження №2/531/79/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 березня 2014 року
м.
Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого - судді
Попова М.С.,

за участю секретаря -
Шаршонь Т.М.,

позивачки-відповідачки -
ОСОБА_1,

представника позивачки відповідачки -
ОСОБА_2,

відповідачки-позивачки -
ОСОБА_3,

представника відповідачки-позивачки -
ОСОБА_4,

відповідачки по первісному позову -
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Карлівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, за участю
третьої особи - Карлівського РС УДМС в
Полтавській області, про усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням, визнання осіб такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням, зняття з реєстраційного
обліку, виселення та встановлення
порядку користування жилим
приміщенням та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права
власності на частку у спільному майні
та визнання права власності на майно, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, за
участю третьої особи - Карлівського РС
УДМС в Полтавській області, про
усунення перешкод в користуванні
житловим приміщенням, визнання осіб
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням, зняття з
реєстраційного обліку, виселення та
встановлення порядку користування
жилим приміщенням з тих підстав, що
вона та ОСОБА_3 є співвласниками по 1/2
частині квартири АДРЕСА_1, яка має
загальну площу 43,9 кв. м., житлову - 25,7 кв.
м., та складається з: коридору літ. 1
площею 9,0 кв. м., вбиральні поєднаної
літ. 2 площею 2,6 кв. м., кухні літ. 3 площею
6,6 кв. м., жилої кімнати літ. 4 площею 9,8
кв. м., жилої кімнати літ. 5 площею 15,9 кв.
м., сараю площею 5,0 кв. м. Квартира в
натурі не розділена. В даній квартирі
зареєстровані та проживають ОСОБА_5,
яка є рідною дочкою ОСОБА_3 та
племінницею ОСОБА_1, а також ОСОБА_6,
ОСОБА_7, які є рідними онуками ОСОБА_3, та
які, на думку ОСОБА_1, чинять їй
перешкоди у вільному користуванні
всіма приміщеннями квартири, а саме:
зміна замку на вхідних дверях, не
надання ключів від вхідних дверей. Крім
того, ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 мають бути виселені з вказаної
квартири та зняті з реєстрації за цією
адресою, оскільки вона не надавала
своєї згоди на їх вселення після
набуття права власності на 1/2 частини
квартири. Також ОСОБА_1 просить
встановити порядок користування
співвласниками приміщеннями вказаної
квартири, а саме: виділити їй житлову
кімнату літ. 4 площею 9,8 кв. м., а ОСОБА_3
житлову кімнату літ. 5 площею 15,9 кв. м.,
всі інші приміщення залишити в
загальному користуванні.

ОСОБА_3 подала зустрічний позов до
ОСОБА_1 про припинення права власності
на частку у спільному майні та визнання
права власності на майно з тих підстав,
що вона та ОСОБА_1 є співвласниками по 1/2
частині вище вказаної квартири. На
даний час в квартирі проживають ОСОБА_5,
яка є рідною дочкою ОСОБА_3 та
племінницею ОСОБА_1, а також ОСОБА_6,
ОСОБА_7, які є рідними онуками ОСОБА_3,
які несуть всі витрати по утриманню
квартири та сплаті комунальних послуг.
ОСОБА_1 в квартирі не проживає та не
приймає участі у витратах по її
утриманню. ОСОБА_3 вважає, що, оскільки
квартира є неподільною та між нею та
ОСОБА_1 немає згоди щодо порядку
користування нею, то можливо припинити
право власності останньої на її частку
квартири, виплативши вартість цієї
частки, та визнати за ОСОБА_3 право
власності на частину квартири, що
належить ОСОБА_8

В судовому засіданні ОСОБА_8 та її
представник повністю підтримали свої
позовні вимоги та заперечили проти
задоволення зустрічного позову.

ОСОБА_3 та її представник в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення первісного позову та
просили задовольнити зустрічний позов.

ОСОБА_5 в судовому засіданні первісний
позов не визнала та просила відмовити в
його задоволенні.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не
з'явились, причини неявки суду
невідомі.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явилась. Від неї
надійшла заява про розгляд справи за її
відсутністю з заперечення на позов в
частині зобов'язання Карлівського
районного сектору УДМС України в
Полтавській області зняти
відповідачів з реєстрації.

Вислухавши сторони по первісному та
зустрічному позовах та їх
представників, дослідивши матеріали
справи в їх сукупності, суд приходить
до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Щодо первісних позовних вимог.

Сторонами не заперечується, що ОСОБА_1
та ОСОБА_3 є співвласниками квартири
АДРЕСА_1, яка має загальну площу 43,9 кв.
м., житлову - 25,7 кв. м., та складається з:
коридору літ. 1 площею 9,0 кв. м.,
вбиральні поєднаної літ. 2 площею 2,6 кв.
м., кухні літ. 3 площею 6,6 кв. м., жилої
кімнати літ. 4 площею 9,8 кв. м., жилої
кімнати літ. 5 площею 15,9 кв. м., сараю
площею 5,0 кв. м. Їм належить по 1/2 частині
вказаної квартири, що підтверджується
копіями свідоцтв про право на спадщину
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 їх матері
ОСОБА_9 (а.с. 5-6).

ОСОБА_1 просила зобов'язати
відповідачів не чинити перешкод у
користуванні своєю часткою квартири,
посилаючись на те, що було замінено
замок на вхідних дверях, їй не було
надано ключів від вхідних дверей, що
позбавляє її можливості вільно
користуватись всіма приміщеннями
квартири. В той же час в судовому
засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 пояснили, що
вхідні двері були замінені повністю
лише з метою поліпшення житлових умов і
ключі були надані ОСОБА_1, що остання
підтвердила в судовому засіданні.
Жодних доказів того, що відповідачі
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 чинять
ОСОБА_1 перешкоди в користуванні
належній їй частині квартири суду не
надано, в зв'язку з чим суд вважає, що в
цій частині в задоволенні позовних
вимог необхідно відмовити.

Щодо позовних вимог про визнання
відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням, зняття з
реєстраційного обліку та виселення,
встановлено наступне.

Згідно копії домової книги на квартиру
АДРЕСА_1 та адресних довідок, ОСОБА_5
була зареєстрована за вказаною адресою
з 08.09.2004 року, ОСОБА_6 - з 17.09.2008 року, а
ОСОБА_7 - з 16.01.2010 року (а.с. 10-12, 15, 17, 18),
тобто ще за життя попереднього
одноособового власника ОСОБА_9, як
члени її сім'ї на постійній основі.

Після смерті ОСОБА_9, при оформленні
спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_3, питання про
зняття з реєстрації ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 не піднімалось, що не
заперечувалось сторонами в судовому
засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з
урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням в
обсязі, визначеному відповідно до
угоди з власником.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику в справах
про захист права власності та інших
речових прав» №5 від 07.02.2014 року, для
визначення члена сім'ї можуть
використовуватись їх ознаки, наведені
у ст. 3 СК України та ст. 1 ЗУ «Про засади
запобігання та протидії корупції».

Згідно ст. 1 ЗУ «Про засади запобігання
та протидії корупції», членами сім'ї є
особи, які перебувають у шлюбі, а також
їхні діти, в тому числі повнолітні,
батьки, особи, які перебувають під
опікою і піклуванням, інші особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки, у тому числі особи, які
спільно проживають, але не перебувають
у шлюбі.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, після зміни
власника, залишились зареєстрованими у
спірній квартирі і є членами сім'ї
ОСОБА_3, оскільки є рідними дочкою та
онуками, а отже мають право в ній
проживати, в зв'язку з чим в задоволенні
позовних вимог в частині визнання
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 втратившими
право користування жилим приміщенням
та їх виселення також необхідно
відмовити.

Щодо зобов'язання Карлівського РС УДМС
України в Полтавській області зняти
відповідачів з реєстрації, в цій
частині позову також необхідно
відмовити з наступних підстав.

Карлівський районний сектор УДМС
України в Полтавській області бере
участь у справі як третя особа, що не
заявляє самостійних вимог, однак ЦПК
України не передбачає можливості
покладення на третю особу рішенням
суду будь-яких зобов'язань, оскільки
вона не є стороною у справі.

Позовні вимоги позивача є спором про
припинення права користуванням
житловим приміщенням відповідачки та
зняття з реєстраційного обліку з
домоволодіння позивача.

Суд вважає, що покладення на третю
особу обов'язку знаття відповідача з
реєстраційного обліку є передчасними,
оскільки відповідно до вимог ст. 7 ЗУ
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду.

Між тим, реєстрація є адміністративним
актом, що фіксує наявність в особи
законного права користування житловим
приміщенням. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»,
реєстрація визначається як внесення
відомостей до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування із зазначенням адреси
житла особи та внесення цих даних до
реєстраційного обліку відповідного
органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань реєстрації. Як зазначено у ст.
ст. 6, 7 ЗУ «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», реєстрація пов'язана саме з
місцем проживання, і зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Враховуючи те, що ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
регулює правовідносини, пов'язані зі
зняттям з реєстрації місця проживання,
положення ст. 7 цього Закону підлягають
застосуванню до всіх правовідносин,
виникнення, зміна чи припинення яких
пов'язані з юридичним фактом зняття з
реєстрації місця проживання.

Щодо позовних вимог в частині
встановлення порядку користування
приміщеннями квартири співвласниками
квартири, то, суд вважає, що в цій
частині позовні вимоги підлягають
задоволенню, оскільки відповідно до ч. 3
ст. 358 ЦК України кожен із співвласників
має право на надання йому у володіння
та користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. Самостійно ОСОБА_1 та ОСОБА_3
не можуть дійти згоди щодо порядку
користування приміщеннями квартири, а
запропонований ОСОБА_1 порядок не
порушує інтересів іншого співвласника,
оскільки вона просить виділити

їй у користування жилу кімнату меншою
площею ніж ОСОБА_3

Щодо зустрічних позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи
на частку у спільному майні може бути
припинене за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників, якщо: 1)
частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; 2) річ є неподільною;
3) спільне володіння і користування
майном є неможливим; 4) таке припинення
не завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.
Вказані підстави мають бути лише в
сукупності і не можуть бути
застосовані як окремі самостійні
підстави для припинення права особи на
частку в спільному майні.

Частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в спільному
майні, згідно копії свідоцтв про
спадщину, є рівними - по 1/2 частині,
тобто, суд вважає, що в даному випадку
відсутні підстави, передбачені п. п. 1 та
4 ч. 1 ст. 365 ЦК України, в зв'язку з чим в
задоволенні зустрічного позову
необхідно відмовити, а внесені ОСОБА_3
на депозитний рахунок кошти необхідно
повернути останній.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
неї і документально підтверджені
судові витрати, зокрема і витрати на
правову допомогу пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 2 ст. 84 ЦПК України, граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу встановлюються законом.
Граничні розміри компенсації витрат на
правову допомогу встановлені ЗУ «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20.12.2011
року №4191-VI. Відповідно до вказаного
Закону граничний розмір витрат,
пов'язаних з правовою допомогою в
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленого законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

З наданого представником ОСОБА_1
розрахунку випливає, що ним надано
послуги на суму 3050 грн., тоді як
квитанціями підтверджуються лише 3000
грн. (а.с. 13, 57). Крім того, не підлягають
відшкодуванню витрати за такі послуги
представника як: надання консультації -
50 грн.; підготовка матеріалів позовної
заяви - 100 грн.; складання позовної заяви
- 600 грн.; ознайомлення клієнта з
матеріалами заперечень - 100 грн.;
складання заперечення на зустрічний
позов - 600 грн.; надання консультації - 100
грн.; обговорення з клієнтом питання
подальшої правової позиції - 100 грн.;
складання розрахунку вартості робіт по
наданню правової допомоги - 100 грн.,
оскільки такі витрати суперечать ЗУ
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах».

Оскільки, з заявлених позовних вимог
задоволено лише п'яту частину, то
понесені і підтверджені ОСОБА_1 судові
витрати підлягають відшкодуванню
пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись
постановою Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику в справах
про захист права власності та інших
речових прав» №5 від 07.02.2014 року, ст. ст.
1, 6, 7 ЗУ «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах», ст. 156 ЖК України, ст. ст. 358, 365,
405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Встановити наступний порядок
користування співвласниками квартири
АДРЕСА_1:

- Виділити ОСОБА_1 житлову кімнату
літ. 4 площею 9,8 кв. м.;

- Виділити ОСОБА_3 житлову кімнату
літ. 5 площею 15,9 кв. м.;

- Залишити в загальному
користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 кухню
літ. 3 площею 6,6 кв. м., вбиральню
(поєднану) літ. 2 площею 2,6 кв. м., коридор
літ. 1 площею 9,0 кв. м. та господарський
сарай площею 5.0 кв. м.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
зареєстрованої та проживаючої за
адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_2, зареєстрованої та проживаючої
за адресою: АДРЕСА_3, понесені судові
витрати в розмірі 305 (триста п'ять)
гривень 88 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 - відмовити в повному обсязі.

Повернути ОСОБА_3, внесені на
депозитний рахунок суду №0622, МФО -
831019, одержувач - ТУ ДСА України в
Полтавській області, банк одержувача -
Полтавське ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк»,
згідно квитанції №4666.1332.1 від 26.12.2013
року, 18050 (вісімнадцять тисяч п'ятдесят)
гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Карлівський районний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії повного тексту рішення.

Суддя