Справа № 307/4004/13-ц
Провадження № 2/307/175/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2014 року
м.
Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого судді Розман М.М.

при секретарі Цех Г.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Тячів
цивільну справу за позовом Тячівського
лісового агропромислового
господарства ДП « Закарпатського
обласного управління
лісогосподарських агропромислових
господарств» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
лісопорушення ,

В с т а н о в и в:

Тячівське лісове агропромислове
господарство ДП « Закарпатського
обласного управління
лісогосподарських агропромислових
господарств» звернулось в суд з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
лісопорушення. Позовні вимоги мотивує
тим, що відповідачі самовільно зрубали
на території Тарасівського лісництва ,
в кв.34 обходу № 1, другої групи лісів,
урочище Тесниковатий, 6 сироростучих
дерев, загальною масою 8.00 м.куб.,
таксовою вартістю 642 гривень , чим
заподіяв держлісфонду шкоду на суму
22135.51 гривень, які в добровільному
порядку відшкодувати відмовляються.
Просить стягнути з відповідачів на
користь держави суму 22135.51 гривень
заподіяної шкоди.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала повністю
посилаючись на викладені в позовній
заяві обставини і додатково пояснила,
що ніяких дозволів на вирубку
відповідачам на той момент не
надавався. Вони тільки в подальшому,
щоб скрити лісопорушення, організували
письмовий запит виконкому. Надані ними
документи також не стосуються події
даного лісопорушення , так як вони
видані пізніше. Просить позов
задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов не визнав і пояснив, що
ніяке лісопорушення він не вчиняв, а
тільки на прохання депутата сільської
ради ОСОБА_3 відтрелював два хлисти
бука для мешканців села на
кладку(місток) через річку. По дорозі
його зупинила лісник ОСОБА_4, яка стала
вимагати оплату за зрубану деревину,
але він пояснив, що деревина для містка
через річку і на цьому вони розійшлися.
Брат ОСОБА_1 йому не допомагав і там
опинився взагалі випадково.

На продовження розгляду справи
відповідач ОСОБА_2 не з'явився, хоч про
час та місце розгляду справи був
належним чином повідомлений , а тому
суд в порядку ст. 169 ЦПК України
розглянув справу у його відсутності на
підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов не визнав і пояснив, що
того дня він повертався з сінокосу, а
брат трактором трелював хлисти. Тоді
лісник ОСОБА_4, яка була в нетверезому
стані зупинила їх і стала просити
оплату за деревину. Він пояснив, що то
на кладку і пішов по своїх справах.

На продовження розгляду справи
відповідач ОСОБА_1 не з'явився, хоч про
час та місце розгляду справи був
належним чином повідомлений , а тому
суд в порядку ст. 169 ЦПК України
розглянув справу у його відсутності на
підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи ,
суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено
, що 10 серпня 2013 року відповідачі ОСОБА_1
і ОСОБА_2 самовільно зрубали на
території Тарасівського лісництва , в
кв.34 обходу № 1, другої групи лісів,
урочище Тесниковатий, 2 сироростучі
дерева породи бука, загальною масою 3.44
м.куб., чим заподіяв держлісфонду шкоду
на суму 9746.01 гривень(6218 гривень суми
збитків * коефіцієнт 1.567388), які в
добровільному порядку відшкодувати
відмовляються.

Свідок ОСОБА_4 в судовому
засіданні пояснила, що вона при обході
ввіреного їй обходу виявила самовільну
рубку дерев , яку вчинили відповідачі
ОСОБА_1 і ОСОБА_2. Лісопорушення вона
виявила коли ОСОБА_2 трелював дві
деревини трактором. Попереду з сокирою
йшов його брат відповідач ОСОБА_1 і на
її запитання відповів, що таке вчиняти
змушує їх життя. Тоді з трактору вийшов
його брат ОСОБА_2 і також став з нею
зневажливо розмовляти. Цю деревину
вони залишили на дорозі біля свого
будинку і тільки десь через тиждень
відтрелювали до річки. Наступного дня
вона також виявила, що на тому місці ще
самовільно зрубано три дерева. Думає,
що це також зробили брати ОСОБА_2, але
особисто не бачила. Про виявлене
лісопорушення вона доповіла лісничому
ОСОБА_5, деревина була секвестрована,
однак лісопорушники її самовільно
забрали. Ніяких грошей від
відповідачів для себе не просила, а
тільки говорила їм, що деревину
необхідно було попередньо в
установленому порядку виписати і
оплатити.

Свідок ОСОБА_5 в судовому
засіданні ствердив, що на підставі
доповідної майстра лісу ОСОБА_4 про
виявлене лісопорушення він як лісничий
склав акт про лісопорушення. Два хлисти
вже знаходилися на дорозі біля
дворогосподарства відповідачів, а
решта були на місці вчинення
лісопорушення. Він особисто був на
місце, провів обміри і деревина була
секвестрована. Де на даний час
знаходиться ця деревина пояснити не
може. Вважає, що оскільки відповідачами
відтрельовано до свого
дворогосподарства дві дерева, що було
встановлено по слідах волочіння, то і
решту 4 дерева зрубали саме вони. При
цьому в акті про лісопорушення
допущено описку і помилково зазначено
по-батькові відповідачів як ОСОБА_2
замість ОСОБА_2. Однак даний акт та
складені до нього письмові розрахунки,
акти секвестру стосуються саме
відповідачів. Надані відповідачами
запит виконкому сільської ради про
виділення деревини для становлення
кладки по вулиці Пригірській села
Ш.Луг, лісорубний квиток,
товаро-транспортні накладні,
прибутковий касовий ордер не
стосуються лісопорушення, по факту
якого складено вказаний акт про
лісопорушення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому
засіданні пояснив, що він являється
депутатом Широколузької сільської
ради і минулого року до нього
зверталися мешканці села з приводу
того, що поломаний місток(бирь). Він
порадив звернутися в лісництво для
надання дозволу на заготівлю
будматеріалів. Хто саме в подальшому
заготовляв деревину він не знає, так як
особисто в лісі не був. Конкретно
братів ОСОБА_2 він ні про що не просив.
На даний час місток полагоджений.

Факт вчинення лісопорушення
відповідачами також стверджується
актом про лісопорушення №12 від 19.08.2013
року, в якому наведено відповідно до
постанови КМ України №665 від 23.07.2008 року
розрахунок розміру лісопорушення і
розміру заподіяної шкоди,
переліко-цінувальними відомостями(
а.с. 5, 6, 54,55), які стосуються
відповідачів, що підтвердив в судовому
засіданні свідок ОСОБА_5 і які суд бере
до уваги в частині, що стосуються
самовільної рубки двох сироростучих
дерев породи бука загальною масою 3.44
м.куб. на суму шкоди 9746.01 гривень.

Решту позовних вимог суд вважає
такими, що належними і допустимими
доказами не стверджені і ґрунтуються
тільки на припущенні, а тому до
задоволення не підлягають.

Заперечення проти позову
відповідачів з посиланням на те, що
ОСОБА_2 тільки відтрелював деревину на
прохання депутата сільської ради
ОСОБА_3 для будівництва містка, а ОСОБА_1
там опинився взагалі випадково суд
вважає безпідставними, оскільки це
спростовується даними в суді
показаннями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, а
також свідка ОСОБА_3, який підтвердив,
що конкретно братів ОСОБА_1 ні про що не
просив.

Не є обґрунтованими і заперечення
проти позову відповідачів з посиланням
на письмовий запит виконкому сільської
ради про виділення деревини для
становлення кладки по вулиці
Пригірській села Ш.Луг, лісорубний
квиток, товаро-транспортні накладні,
прибутковий касовий ордер, оскільки
вказані документи датовані вже після
події лісо порушення( а.с. 28, 50-53) і не
стосується даної події.

Враховуючи наведене, суд вважає,
що до правовідносин сторін слід
застосувати правила ст.ст. 105 , 107 ЛК
України, ст. 1166 ЦК України і позов
задовольнити частково та оскільки
шкода заподіяна спільно відповідачами,
то з них слід стягнути солідарно
доведену суму шкоди в розмірі 9746.01
гривень.

Судові витрати в частині сплати
судового збору покласти на
відповідачів.

Керуючись ст.ст. 4 , 10 , 60 , 169 , 209 ,
213-215 ЦПК України , на підставі ст.1166 ЦК
України , ст.ст.105 , 107 ЛК України , суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 на користь держави 9746 (дев'ять
тисяч сімсот сорок шість) гривень 01
копійок за лісопорушення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на
користь Тячівського лісового
агропромислового господарства ДП «
Закарпатського обласного управління
лісогосподарських агропромислових
господарств» 229 гривень 40 копійок
сплаченого судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення , а особами , які брали
участь у справі , але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення ,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Г о л о в у ю ч и й:
М.М.Розман