Головуючий І інстанції - Погасій О.Ф.
Провадження: 22-ц/790/1692/14
Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Овсяннікової А.І.,
Сащенка І.С.,

при секретарі - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Актив-банк» на
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 31 липня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Актив-банк» про розірвання
договору про іпотечний кредит та
припинення іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2012 року позивачка звернулася до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що 10 березня 2008 року
між ТОВ «КБ «Актив-банк» та ОСОБА_4
укладено іпотечний (Кредитний) договір
№904.1.08/Д(С) на суму 372000 грн.

11 березня 2008 року між нею та ТОВ «КБ
«Актив-банк» в забезпечення виконання
зобов'язань за іпотечним (Кредитним)
договором укладено іпотечний договір,
передано в іпотеку - квартиру АДРЕСА_1.

В п. 1.2 іпотечного (Кредитного) договору
зазначено «Позичальник зобов'язується
погасити заборгованість за кредитом,
шляхом внесення щомісячно коштів.
Зазначала, що на дату позовної заяви
істотно змінились обставини виконання
зобов'язань за Кредитним договором з
боку ОСОБА_4, які він не може усунути
після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від
нього вимагаються умовами Кредитного
договору.

Просила розірвати іпотечний
(кредитний) договір від 10.03.2008 року,
укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «КБ
«Актив-банк»; припинити дію договору
іпотеки від 10.03.2008 року, укладений між
нею та ТОВ «КБ «Актив-банк»; зняти
заборону на відчуження квартири
АДРЕСА_1; виключити з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна обтяження, що зареєстровані
10.03.2008 року, на квартиру АДРЕСА_1;
виключити з Державного реєстру іпотек
запис про державну реєстрацію іпотеки
№904.1.08/Д(С)-12.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 31 липня 2012 року позов
ОСОБА_3 задоволено. Розірвано договір
про іпотечний кредит №904.1.08/Д(С)-12 від 11
березня 2008 року укладений між ВАТ «КБ
«Актив-Банк» та ОСОБА_3 Припинено дію
іпотечного договору, укладеного між
ВАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_3 11
березня 2012року, зареєстрованого за №
399. Знято заборону на відчуження
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_3 Виключено з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна обтяження, що
зареєстровані 11 березня 2008 року
реєстратором - приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу Харківської області ОСОБА_6
Виключено з Державного реєстру іпотек
запис про державну реєстрацію договору
іпотеки №№904.1.08/Д(С)-12, зареєстрованого
11.03.2008 року, реєстратором - приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_6

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ
«КБ «Актив-банк» подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення та ухвали нове, яким відмовити
в задоволенні позову в повному обсязі,
посилаючись на незаконність і
необгрунтованність прийнятого
рішення, на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи. В
обґрунтування скарги зазначено, що суд
першої інстанції всупереч положень
ст.ст. 31, 75, 76, 222 ЦПК України не
повідомляв ПАТ «КБ «Актив-банк» про
розгляд даної справи, не направляв на
юридичну адресу (м. Київ, вул.
Борисоглібська, 3) ні копії позовної
заяви з додатками, ні повісток, ні копії
рішення суду. Судом першої інстанції не
взято до уваги, що відсутні умови для
розірвання або зміни договору, також
відсутні правові підстави для
припинення дії договору іпотеки.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами , які були
досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що 10 березня 2008
року між ТОВ «КБ «Актив-банк» та ОСОБА_4
укладено іпотечний (Кредитний) договір
№904.1.08/Д(С) на суму 372000 грн.

11 березня 2008 року між ОСОБА_3 та ТОВ «КБ
«Актив-банк» в забезпечення виконання
зобов'язань за іпотечним (Кредитним)
договором укладено іпотечний договір,
передано в іпотеку - квартиру АДРЕСА_1
/а.с. 5-7/.

В п. 1.2 іпотечного (Кредитного) договору
зазначено «Позичальник зобов'язується
погасити заборгованість за кредитом,
шляхом внесення щомісячно коштів. На
дату позовної заяви істотно змінились
обставини виконання зобов'язань за
Кредитним договором з боку ОСОБА_4, які
він не може усунути після їх виникнення
при всій турботливості та обачності,
які від нього вимагаються умовами
Кредитного договору.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що кредитний
договір №904.1.08/Д(С) є договором
приєднання і виходячи зі своїх
інтересів, ОСОБА_3 не прийняла б цих
умов за наявності у неї неможливості
брати участь у визначенні умов
договору.

Колегія суддів з такими висновками
рішення суду не погоджується, оскільки
вони не відповідають обставинам справи
та вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, а також розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглядав
справу.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції не повідомляв ПАТ «КБ
«Актив-банк» про розгляд даної справи,
не направляв на юридичну адресу (м.
Київ, вул. Борисоглібська, 3) ні копії
позовної заяви з додатками, ні
повісток, ні копії рішення суду.

Однак, в рішенні суду вказано про те, що
представник відповідача в судове
засідання не з'явилась, подала до суду
заяву, в якій не заперечує проти
задоволення позову,просить розглядати
заяву без її участі.

Це не відповідає дійсності. ПАТ «КБ
«Актив-банк» жодних повідомлень чи
повісток не отримувало, представників
до суду не направляло.

01 листопада 2012 року банку стало відомо
про наявність оскаржуємого судового
рішення. Відповідно до документів, що
знаходяться в матеріалах цивільної
справи, заява від імені банку була
підписана ОСОБА_7, яка діяла на підставі
довіреності № 215 від 05.09.2011 року.

Проте, такій особі ПАТ «КБ «Актив-банк»
жодної довіреності не видавало, така
особа банку невідома, в трудових чи
договірних відносинах з банком не
перебуває і напевно, що даний документ
був сфальсифікований. 05.09.2011 року
банком була видана лише одна
довіреність за № 209 на ім'я керуючого
відділенням № 12 в м. Харкові - ОСОБА_8 з
повноваженнями на укладання
правочинів щодо здійснення
банківських операцій. Довіреність за №
215 була видана 29.09.2011 року на ім'я ОСОБА_9
також з повноваженням на укладання
правочинів з банківської діяльності.

Задовольняючи вимоги щодо розірвання
кредитного договору, судом першої
інстанції було порушено вимоги ст. 15 ЦК
України, відповідно до якої кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання та вимоги ст. 16 ЦК
України, відповідно до якої кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Договір про іпотечний кредит №
904.1.08/Д(С)-12 від 11 березня 2008 року був
укладений між ПАТ «КБ «Актив-банк» та
ОСОБА_4 Позивач не є стороною цього
договору і цей кредитний договір
жодним чином не впливає на її права.
Тому рішення суду в цій частині є
безпідставним.

Крім того, судом першої інстанції було
порушено вимоги ст. 622 ЦК України. Пункт
15 роз'яснень Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України № 5 від
30.03.2012 року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» визначає, що при
вирішенні спорів щодо розірвання
кредитного договору з посиланням,
зокрема, на світову фінансову кризу чи
інші суттєві обставини суд має
враховувати положення частини другої
статті 652 ЦК і виходити з того, що закон
пов'язує можливість розірвання
договору безпосередньо не з наявністю
істотної зміни обставин, а з наявністю
одночасно чотирьох умов, визначених
частиною другою цієї статті, при
істотній зміні обставин.

Відповідно до ст. 652 ЦК України, якщо
сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний, а з підстав, встановлених
частиною четвертою цієї статті, -
змінений за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов: в момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна обставин не настане;
зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

З матеріалів справи вбачається, що
вищевказані умови для розірвання або
зміни договору відсутні.

В описовій та мотивувальній частині
рішення суд не обґрунтовує в чому
проявились вказані в Законі умови до
правовідносин за кредитним договором
між відповідачем та третьою особою.
Вочевидь, що такі умови відсутні.

Крім того, суд не звернув увагу, що
кредит виданий в національній валюті,
розмір процентної ставки не
змінювався.

Відповідно до ст.593 ЦК України, право
застави припиняється у разі:
припинення зобов'язання, забезпеченого
заставою; втрати предмета застави, якщо
заставодавець не замінив предмет
застави; реалізації предмета застави;
набуття заставодержателем права
власності на предмет застави.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про
іпотеку», іпотека припиняється у разі:
припинення основного зобов'язання або
закінчення строку дії іпотечного
договору; реалізації предмета іпотеки
відповідно до цього Закону; набуття
іпотекодержателем права власності на
предмет іпотеки; визнання іпотечного
договору недійсним; знищення (втрати)
переданої в іпотеку будівлі (споруди),
якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо
предметом іпотечного договору є
земельна ділянка і розташована на ній
будівля (споруда), в разі знищення
(втрати) будівлі (споруди) іпотека
земельної ділянки не припиняється.

Оскільки кредит банку не повернутий,
іпотечний договір є дійсним, предмет
іпотеки не втрачений, предмет іпотеки
поки не реалізований і право власності
на нього відповідач не набував, то
відсутні правові підстави для
припинення дії договору іпотеки.

Відповідно до ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно п. 17 вищезазначеного Пленуму
ВССУ, наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, рішення суду ухвалено з
порушенням норм матеріального права і
підлягає скасуванню з ухваленням по
справі нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Актив-банк» задовольнити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 31 липня 2012 року скасувати
та ухвалити нове рішення. У позові
ОСОБА_3 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення. Рішення
може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -