Єдиний унікальний номер (Справа
№) 216/991/14-ц
Номер провадження у суді 4-с/216/5/14
УХВАЛА

.

14 березня 2014 року
місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області у складі: головуючого - судді
Мазурчака В.М., при секретарі судового
засіданні Марущак І.А.,

за участю:

представника скаржника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника органу виконавчої служби
- державного виконавця Руссу А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кривому
Розі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність
державного виконавця
Центрально-Міського відділу ДВС
Криворізького міського управління
юстиції та зобов'язання вчинити певні
дії,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_3 просить суд
зобов'язати Центрально-Міський відділ
ДВС Криворізького МУ зняти арешт,
накладений відповідно до постанови від
16 лютого 2010 року на належне йому майно.

В судовому засіданні його представник
ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив
задовольнити. Пояснив, що на час
розгляду скарги заборгованість за
виконавчим провадженням погашена
повністю, що підтверджується довідкою
№178.

В судовому засіданні державний
виконавець Руссу А.В. проти скарги
заперечила, пояснила, що арешт на майно
боржника накладено відповідно до п.5 ч.3
ст.11, ст.57 Закону України "Про виконавче
провадження"; виконавче провадження за
виконавчим листом №2-1724 від 09.07.2004 року
не завершено, оскільки ОСОБА_6 не
досягла повноліття. Не дивлячись на
повне погашення поточної
заборгованості у виконавчому
провадженні державний виконавець не
зніме арешт, оскільки це потрібно для
забезпечення ефективного погашеня
майбутніх щомісячних платежів
боржника.

Заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи,
вважаю, що скаргу слід задовольнити з
підстав.

На виконанні у Центрально-Міському
відділі державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції перебуває виконавче
провадження за виконавчим листом №2-1724
від 09 липня 2004 року, виданим
Довгинцівським районним судом міста
Кривого Рогу про збільшення розміру
аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на
утримання доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі одна четверта всіх видів його
доходів щомісячно до повноліття
доньки, починаючи з 08 червня 2004 року на
користь ОСОБА_7.

В межах даного провадження відповідно
до постанови від 16 лютого 2010 року про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження накладено
арешт на все майно, що належить ОСОБА_3
та заборонено здійснювати відчуження
будь-якого майна, яке належиьь ОСОБА_3

Відповідно до довідки №178 13 березня 2014
року до відділу ДВС надійшла заява про
долучення до матеріалів справи
квитанції про сплату заборгованості по
аліментам ОСОБА_3 Згідно доданої до
заяви квитанції було сплачено аліменти
на суму 15116,34 гривень, що відповідає
сумі нарахованої державним виконавцем
заборгованості по аліментам, яка
станом на 28 лютого 2014 року складала
14167,44 гривень, а також розміру поточних
аліментів за березень 2014 року у сумі 948,9
гривень.

Отже, станом на час розгляду справи
заборгованість боржника у виконавчому
провадженні погашена повністю.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до п.5) ч.3 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України
"Про виконавче провадження" звернення
стягнення на майно боржника полягає
в його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.57 Закону України
"Про виконавче провадження" арешт
майна боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника
може накладатися державним
виконавцем шляхом: ... винесення
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження. Постановами,
передбаченими частиною другою цієї
статті, може бути накладений арешт у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій та
застосованих державним виконавцем
штрафів, на все майно боржника або на
окремі предмети.

Відповідно до ч.2 ст. 74 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі
наявності заборгованості із сплати
аліментів понад три місяці стягнення
може бути звернено на майно
боржника.

Отже, з урахування ч.1 ст.52 арешт поряд
із вилученням та реалізацією, є
складовим елементом процедури
звернення стягнення на майно. Згідно ч.1
ст.57 арешт застосовується для
забезпечення реального виконання.
Арешт з врахуванням розміру суми
стягнення на все майно або окремі
предмети.

Арешт та заборона відчуження
будь-якого майна боржника очевидно не
відповідає сумі стягнення, яка на даний
час погашена повністю, та порушує
майнові права боржника. Фактично
боржник позбавлений можливості
розпоряджатись будь-яким рухомим
майном (одяг, їжа, заробітна плата тощо)
та нерухомим майном.

Враховуючи, що станом на дату розгляду
справи відсутні підстави для звернення
стягнення на майно, оскільки відсутня
заборгованість із сплати аліментів
понад три місяці (ч.2 ст.74), то і відсутні
підстави для накладення арешту на це
майно як елементу звернення стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

На основі викладеного та керуючись ч.2
ст.387 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Визнати бездіяльність державного
виконавця Центрально-Міського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Руссу А.В. щодо незняття арешту,
накладеного відповідно до постанови
від 16 лютого 2010 року про арешт майна та
оголошення заборони на його
відчуження, неправомірною та
зобов'язати державного виконавця
Центрально-Міського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції Руссу А.В.
задовольнити вимогу ОСОБА_3 - усунути
порушення шляхом зняття арешту,
накладеного відповідно до постанови
від 16 лютого 2010 року про арешт майна, в
тому числі шляхом вчинення дій щодо
виключення з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
записів про обтяження нерухомого майна
ОСОБА_3.

Відповідно до ст.389 ЦПК України про
виконання ухвали відповідний орган
державної виконавчої служби
повідомляє суд і заявника не пізніше
ніж у місячний строк з дня одержання
ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Центрально-Міський
районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області. Апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 17 березня
2014 року.

Суддя
В.М. Мазурчак