Справа № 2/258/464/2014
Кіровський районний суд м.
у складі: головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення
аліментів на утримання
неповнолітньої дитини,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовною заявою про стягнення
аліментів з ОСОБА_2 на утримання
неповнолітньої дитини, де вказує, що з 24
жовтня 2009р. вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
Від спільного життя вони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3
Рішенням Кіровського районного
суду м.Донецька від 23 травня 2013р. шлюб
між ними було розірвано, хоча фактично
разом вони з відповідачем не проживали
і спільне господарство не вели з січня
2010р.

Син ОСОБА_3 постійно проживає з
позивачкою і фактично знаходиться на
її утриманні. У добровільному порядку
відповідач матеріальної допомоги на
утримання сина не надавав, в зв'язку з
чим вона зверталася до суду з позовом
про стягнення аліментів з відповідача
на утримання сина ОСОБА_3. Рішенням
Кіровського районного суду м.Донецька
від 08 квітня 2013р. з відповідача ОСОБА_2
були стягнені аліменти на її користь
на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини усіх видів доходу відповідача,
щомісячно, починаючи з 29 травня 2012р. до
повноліття дитини.

Разом з цим, позивачка вказує, що
відповідач не надавав їй будь-якої
матеріальної допомоги на утримання
сину з самого моменту його народження,
тому в теперішній час вона просить суд
стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її
користь, аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх
видів доходу відповідача, але не менш 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за період з
ІНФОРМАЦІЯ_1 по 28 травня 2012р.

В судове засідання позивачка
ОСОБА_1 не з'явилася, надала суду заяву в
якій підтримала свої позовні вимоги
та просила суд розглядати справу в її
відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнав. Суду пояснив, що не згоден
сплачувати аліменти на утримання сина
ОСОБА_3 за минулий час, оскільки
позивачка у даній позовній заяві
вказала неправдиві відомості і
фактично він надавав матеріальну
допомогу дитині. Квитанції про
перерахунок коштів на утримання сина
ОСОБА_3, були ним представлені до
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська та зберігаються у
матеріалах цивільної справи за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав. Крім
того, просив суд звернути увагу на ті
обставини, що під час розгляду
цивільної справи про позбавлення його
батьківських прав, не були
підтверджені доводи позивачки
стосовно того, що він не надає
матеріальної допомоги на утримання
сина ОСОБА_3, в зв'язку з чим у
задоволенні її позовних вимог було
відмовлено. Просив суд у задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення відповідача, суд
вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню виходячи з наступних
підстав.

Так, в судовому за сіданні було
встановлено, що з 24 жовтня 2009р.
позивачка ОСОБА_1 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2.

Від спільного життя сторони
мають неповнолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.11).

Рішенням Кіровського районного
суду м.Донецька від 23 травня 2013р. шлюб
між позивачкою та відповідачем було
розірвано.(а.с.5-6).

Рішенням Кіровського районного
суду м.Донецька від 08 квітня 2013р. з
ОСОБА_2 були стягнені аліменти на
користь ОСОБА_1 на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх
видів доходу відповідача, але не менш 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 29
травня 2012р., тобто з моменту
пред'явлення позову, та до повноліття
дитини. (а.с.7-8).

В теперішній час, позивачка
ОСОБА_1 просить суд стягнути з
відповідача аліменти на утримання сина
ОСОБА_3 за період з ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто з
дня народження дитини, до 28 травня 2012р.,
посилаючись на ті обставини, що
фактично разом з відповідачем вони не
проживали і спільне господарство не
вели з січня 2010р. і за вказаний час,
відповідач не надавав їй будь-якої
допомоги на утримання сина.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 191 СК
України, аліменти за минулий час
можуть бути присуджені, як що позивач
подасть суду докази того, що він вживав
заходів щодо одержання аліментів з
відповідача, але не зміг їх одержати у
зв'язку з ухиленням останнього від їх
сплати.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Разом з цим, позивачкою ОСОБА_1 не
було представлено суду об'єктивних та
допустимих доказів того, що вона
вживала будь-які заходи щодо одержання
аліментів з відповідача ОСОБА_2 у
період з моменту народження сина
ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_1) та по момент
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів(29 травня 2012р.), але
не змогла їх одержати у зв'язку з
ухиленням відповідача від їх сплати.

Навпаки, звертаючись до суду з
позовом про стягнення аліментів у
травні 2012р., позивачка ОСОБА_1 не
ставила перед судом питання про
стягнення аліментів за минулий час.

Таким чином, оцінюючи зібрані по
справі докази у їх сукупності, суд
вважає, що вимоги заявниці ОСОБА_1 не
ґрунтуються на законі, а тому суд
вважає за необхідне відмовити у їх
задоволенні.

На підставі викладеного та
керуючись ст.180-183,191 СК України, ст. 10,60,61
209,212-215, ЦПК України суд,-

В И Р І
Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення
аліментів на утримання
неповнолітньої дитини за період з
ІНФОРМАЦІЯ_1 по 28 травня 2012р. -
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: