І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2014 року
Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:
головуючого судді:
суддів:
Демянчук С.В., Хилевича С.В.
секретар судового засідання:
з участю: представника позивача
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" на
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 4 лютого 2014
року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 та ОСОБА_4
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ПАТ Комерційний банк
"ПриватБанк" звернувся в суд із позовом
в якому просив стягнути із ОСОБА_4 39151
грн. 98 коп. заборгованості за кредитним
договором та просив стягнути солідарно
із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 10000 грн.

Вимоги обгрунтовував тим , що ОСОБА_4 не
виконав умови кредитного договору ,
тому особисто повинен сплатити банку
частину кредиту , та солідарно із
ОСОБА_3 , як поручителем, повинен
сплатити іншу частину кредиту.

Рішенням Рівненського міського суду
від 4 лютого 2014 року у задоволенні
позову було відмовлено за пропуском
позовної давності .

Не погодившись з рішенням суду , ПАТ КБ
"ПриватБанк" в апеляційній скарзі
вказувало на його незаконність.

Зазначало , що суд при ухваленні
рішення прийшов до помилкового
висновку , що ОСОБА_4 не підписував
Умови надання споживчого кредиту
фізичним особам а тому визначена цими
Умовами 5-річна позовна давність на
кредитний договір не поширюється.

Зазначене порушення призвело до того ,
що суд застосував до спірних
правовідносин позовну давність у 3 роки
, тоді , як договором було передбачено
позовну давність у 5 років.

Із урахуванням зазначеного просив
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача, давши пояснення
в межах доводів апеляційної скарги,
просив скаргу задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача просив скаргу
відхилити, а рішення суду першої
інстанції -

провадження № 22-ц/787/621/2014
Головуючий в суді 1 інст. Наумов С.В.

Доповідач в апел. інст. Мельник Ю.М.

залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається , що 26
квітня 2007 року ОСОБА_4 уклав із ЗАТ
Комерційний банк "ПриватБанк"
кредитний договір № RXRRC21000023 за умовами
якого отримав у банку кредит в сумі 8800
грн. За умовами договору ОСОБА_4
зобов"язувався з 26 квітня 2007 року по 26
квітня 2010 рок усплачувати за
користування кредитом 1 % на місяць
від суми залишку заборгованості за
кредитом. Він також зобов"язувався
щомісяця сплачувати 158 грн. 40 коп.
щомісячно та 800 грн. одноразово
винагороди за надання фінансового
інструменту. Для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, винагороди , комісії а
також інших витрат, передбачених
Умовами ОСОБА_4 зобов"язувався щомісяця
сплачувати банкові 451 грн. 39 коп.

Взяті на себе зобов"язання ОСОБА_4 не
виконав , внаслідок чого у нього
утворилась перед банком
заборгованість на суму 49151 грн. 98 коп.(
7651 грн. 05 коп. - по тілу кредиту , 15501 грн.
53 коп. - -по процентах за користування
кредитом, 3960 грн. - по комісії, 19222 грн. 64
коп. - пені, 500 грн. штраф ( фіксована
частина ) , 2316 грн. 76 коп. - штраф (
процентна складова).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов"язуються надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах , встановлених договором , а
позичальник зобов"язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Із зазначеного вбачається , що ОСОБА_4
на виконання взятих на себе зобов"зань
повинен був сплатити позивачеві 49151
грн. 98 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову до
ОСОБА_4 , суд першої інстанції виходив
із того , що позивач пропустив
визначену законодавством 3-х річну
позовну давність і прийшов до висновку
, що порушене право банку захисту не
підлягає.

Колегія суддів в повному обсязі
погодитися з таким висновком місцевого
суду не може.

Матеріали справи вказують , що
підписуючи заяву позичальника ( а.с. 50) ,
ОСОБА_4 своїм підписом засвідчив , що
він погоджується із тим , що заява
позичальника разом із запропонованими
ПриватБанком Умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам
("Розстрочка")(Стандарт) , Тарифами
складають кредитно-заставний договір.
Він також засвідчив своїм підписом те,
що ознайомився та згідний з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам ("Розстрочка")(Стандарт).

Нормами ч.1 ст.634 ЦК України
передбачено укладення договору
приєднання, тобто договір, умови якого
встановлені однією із сторін у
формулярах або стандартних формах,
який може бути укладений лише шляхом
приєднання другої сторони до
запронованого договору в цілому. Друга
сторона не може запропонувати свої
умови договору.

Зазначене свідчить , що ОСОБА_4
приєднався до кредитного договору.

Нормами ст. 259 ЦК України
передбачено, що позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.

Пунком 5.5 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам
("Розстрочка")(Стандарт) визначено, що
позовна давність по вимогах про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.( а.с. 40-43).

Згідно до вимог ст.204 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнанний судом
недійсним.

Так як вказаний кредитний
договір приєднання як і його положення
щодо договірної позовної давності у 5
років не були визнані недійсними, то з
висновком місцевого суду про сплив
позовної давності при зверненні
позивача до суду , погодиться неможна .

Суд першої інстанції вказаного не
врахував і прийшов до помилкового
висновку про пропуск позивачем
позовної давності.

У той же час , аналізуючи норми ст. ст.
261, 530, 631 ЦК України слід дійти висновку,
що у разі порушення боржником строків
сплати чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом всього часу -
до закінчення строку виконання
останнього зобов'язання вправі
заявити вимоги про дострокове
повернення тієї частини позики, що
підлягає сплаті разом з нарахованими
процентами, а також стягнути
несплачені до моменту звернення
кредитора до суду з позовом, щомісячні
платежі (з процентами) в межах позовної
давності щодо кожного із цих платежів.
В останньому випадку, перебіг позовної
давності буде починатись в залежності
від закінчення строку сплати кожного
із щомісячних платежів.

Відповідно до умов кредитного договору
ОСОБА_4 зобов'яувався щомісяця в період
із 10 по 15 число місяця сплачувати
черговий платіж в сумі 451 грн. 39 коп.

Оскільки з позовом про стягнення
заборгованості банк звернувся 2
вересня 2013 року , то відповідно
стягненню підлягає заборгованість в
межах 5-річної позовної давності - з
серпня 2008 року.

При обрахуванні суми заборгованості
суд апеляційної інстанції виходить із
того , що від остаточної суми
заборгованості , визначеної позивачем
станом на 11 липня 2013 року ( а.с. 3) слід
відняти суму заборгованості , яка
виходить за межі 5-річної позовної
давності (станом на серпень 2008 року).

У зв"язку із цим загальна сума
заборгованості становить 42926 грн. 57
коп. (7561 грн.05 коп. - 2082 грн. 96 коп. = 5478
грн. 09 коп. - тіло кредиту; 15501 грн. 53 коп.
-1370 грн. 48 коп. = 14131 грн. 05 коп. -
заборгованість за процентами; 19386 грн. 32
коп. - 647 грн. 41 коп. = 18738 грн. 91 коп.
-заборгованість по пені; 3960 грн. - 1425
грн. 60 коп. = 2534 грн. 40 коп. -
заборгованість по комісії ; 500 грн. -
штраф ( фіксована частина) ; 2044 грн. 12
коп. -штраф (процентна складова).

Оскільки розмір неустойки ( пеня та
штраф) значно перевищує розмір збитків
(заборгованості по тілу кредиту) , то
колегія суддів вважає за необхідне в
порядку ч.3 ст. 551 ЦК України
задовольнити клопотання представника
відповідача та зменшити розмір
неустойки до 6000 грн.

Із урахуванням зазначеного із ОСОБА_4
на користь позивача підлягає
стягненню 5478 грн. 09 коп. заборгованості
по тілу кредиту , 14131 грн. 05 коп.
заборгованість по процентах , 2534 грн. 40
коп. -заборгованості по комісії та 6000
грн. - пені., а всього 28143 грн. 54 коп.

Із матеріалів справи також вбачається ,
що 1 червня 2013 року ОСОБА_3 уклав із ПАТ
КБ "ПриватБанк" договір поруки № 01/RO та
додаток № 1 до цього договору за
умовами яких ОСОБА_3 поручився за
виконання ОСОБА_4 умов кредитного
договору № RXRRC21000023 від 26 квітня 2007 року.
Відповідальність поручителя була
обмежена розміром 10 000 грн.

Відповідно до п. 6 договору поруки
поручитель зобов'язаний виконати
обов'язок , зазначений в письмовій
вимозі кредитора, впродовж п'яти
календарних днів з моменту отримання
письмової вимоги, зазначеної в п. 5
цього договору.

Відмовляючи у задоволенні позову щодо
солідарного стягнення із відповідачів
заборгованості по кредитному договору,
суд першої інстанції виходив із того ,
що банк не повідомляв поручителя про
необхідність сплати коштів , а тому
ОСОБА_3 не зобов"язаний їх сплачувати
без такої вимоги.

Колегія суддів вважає такий висновок
суду першої інстанції помилковим.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконаня ним свого обов"язку.

Згідно роз"яснень , які містяться в п. 24
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів , що
виникають із кредитних правовідносин"
слідує, що пред'явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу (
залежно від умов договору) , так і
пред'явлення до нього позову.

Колегія суддів вважає, що пред"явивши в
суд позов до ОСОБА_3, позивач цим самим
пред'явив до нього вимогу про виконання
зобов'язання за договором поруки, а
тому відмова місцевого суду в
задоволенні позову з таких підстав є
незаконною.

Разом із тим , колегія суддів вважає, що
у задоволенні позову в цій частині слід
відмовити з інших підстав.

Із змісту договору поруки вбачається ,
що в ньому не міститься застережень
щодо строку дії договору поруки чи
строку дії поруки. В п. 8 цього
договору вказано , що він діє до повного
виконання зобов"язань за кредитним
договором.

Із тексту кредитного договору
вбачається , що він діє із 26 квітня 2007
року по 26 квітня 2010 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку , встановленого в договорі
поруки. У разі , якщо такий строк не
встановлено , порука припиняється ,
якщо кредитор протягом шести місяців
від дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимогу до поручителя.

Оскільки договір поруки ОСОБА_3 та
банком був укладений по минуванню 6
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов"язання за
кредитним договором, то відповідно до
ч. 4 ст. 559 ЦК України порука є
припиненою.

Із урахуванням зазначеного підстав для
стягнення коштів із поручителя колегія
суддів не вбачає.

Оскільки рішення суду було ухвалене з
порушенням норм матеріального права ,
то таке рішення підлягає скасуванню із
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307 , п. 4 ч. 1 ст. 309 ,
ст. 316-317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" задовольнити
частково.

Рішення Рівненського міського суду від
4 лютого 2014 року скасувати і ухвалити
нове рішення.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "Приватбанк" 28143 грн. 54
коп. заборгованості за кредитним
договором та 687 грн. 28 коп. судового
збору.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів із дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :
Мельник Ю.М.

Судді :
Демянчук С.В.

Хилевич С.В.