Справа № 750/660/14
Провадження № 2/750/725/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року
м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі:

головуючого судді Рахманкулової
І.П.

при секретарі Разумейко К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням, припинення
реєстрації в квартирі та за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про вселення, визнання
права на проживання в квартирі,
зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

позивач 30.01.2014 року звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, в якому
просила суд визнати відповідача таким,
що втратив право на користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1 з підстав, передбачених ч.2 ст.
405 ЦК України, так як відповідач
зареєстрований у вказаному житловому
приміщенні з 23.07.2013 року, але жодного
дня не проживав за даною адресою та не
сплачував комунальні платежі.

Згідно заяви від 06.03.2014 року
(а.с.75-77) ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги,
просила припинити реєстрацію місця
проживання ОСОБА_3 АДРЕСА_1 з тих
підстав, що відповідач не набув права
на проживання в належній позивачу на
праві власності квартирі і його
реєстрація повинна бути припинена.

Ухвалою Деснянського районного
суду м. Чернігова від 19.02.2014 року
об'єднано в одне провадження з даною
справою позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про вселення та визнання права на
проживання в квартирі, яку він подав до
суду 21.01.2014 року та по якій відкрито
провадження згідно ухвали судді від
10.02.2014 року (а.с.30, 53)

Свою позовну заяву ОСОБА_3
мотивував тим, що ОСОБА_1 вчинила
перешкоди у користуванні квартирою
АДРЕСА_1, в якій він зареєстрований з
23.07.2013 року як член сім'ї власника,
постійно в ній проживав, але ОСОБА_1
зібрала його речі, вигнала з квартири
та поміняла замки. Іншого житла для
проживання він не має. З позивачем
перебував у зареєстрованому шлюбі з
07.07.1995 року, який згідно рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 10.01.2014 року розірвано.
Позивач зазначає, що як колишній член
сім'ї власника житла має право на
проживання в спірній квартирі, котра
має три ізольовані кімнати жилою
площею 55,1 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 та її представник
в судовому засіданні позов підтримали,
проти задоволення позову ОСОБА_3
заперечували, посилаючись на
безпідставність його вимог.

ОСОБА_3 та його представник проти
позовних вимог ОСОБА_1 заперечували,
просили задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_3

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши письмові
докази у справі, допитавши свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, суд не знаходить підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та
вважає необхідним частково
задовольнити вимоги ОСОБА_3, виходячи з
наступного.

Встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
07.07.1995 року, який розірваний згідно
рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 10.01.2014 року (а.с.39,40)

Від шлюбу сторони мають сина -
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до довідки КП
«Деснянське» від 27.01.2014 року у квартирі
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_1, зареєстровані крім
власника її мати - ОСОБА_12, син сторін
ОСОБА_11 та з 23.07.2013 року зареєстрований
чоловік власника - ОСОБА_3

На підтвердження факту не
проживання ОСОБА_3 за місцем реєстрації
позивач надала копію акту від 29.01.2014
року, затвердженого начальником ЖРЕД
№2 КП «Деснянське», який підписаний
ОСОБА_1, сусідами ОСОБА_8 та ОСОБА_13 та в
якому зазначено, що ОСОБА_3
зареєстрований з 23.07.2013 року за адресою
АДРЕСА_1, але жодного дня не проживав.
(а.с.5)

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_8 показав, що
приблизно місяця три не зустрічав
ОСОБА_3, але раніше кожного ранку та
ввечері, а іноді і в обід бачив його у
дворі. Його машина часто ночувала під
вікнами. ОСОБА_3 два роки назад возив
свого сина та онуків свідка до школи, бо
всі вони вчилися в одній школі №15.
Свідок завжди сприймав позивача і
відповідача як сім'ю, зразкове
подружжя, на його очах зростав син
сторін, про якого батько дуже добре
піклувався.

Інший свідок позивача ОСОБА_5 в
судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1,
коли приходила до неї на процедури, то
скаржилася, що не живе з чоловіком
подружнім життям, що її чоловік
приїздить і їде, тобто постійно з нею не
живе.

Натомість допитані в судовому
засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 підтвердили, що
ОСОБА_3 постійно проживав із своєю
сім'єю за адресою АДРЕСА_1, зробив
ремонт у вказаній квартирі, з цієї
квартири їздив на роботу, а з роботи
повертався додому, приїздив за
вказаною адресою на обід, виносив
сміття, відвозив дружину та сина на
роботу та школу і забирав їх назад.

Зокрема, допитаний в судовому
засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що з
1999 року знайомий із сім'єю ОСОБА_3, бо
разом працював з ОСОБА_3 Так як ОСОБА_3
багато приділяв уваги сім'ї, адже йому
зранку необхідно було відвезти дружину
на роботу, сина - в школу, а тещу - на
дачу, а ввечері привезти всіх додому, а
тому ОСОБА_3 недостатньо приділяв уваги
роботі, з приводу чого виникали між ним
та свідком суперечки, бо ОСОБА_3 не міг
навіть поїхати у відрядження. Також
свідок пояснив, що ОСОБА_3 постійно
доглядав за хворим батьком, який
проживав у АДРЕСА_6, дружина йому
взагалі не допомагала. Після смерті
батька ОСОБА_3 продав квартиру, в якій
жив батько, а всі гроші віддав дружині.
Наприкінці серпня 2013 року свідок був у
квартирі АДРЕСА_1, бо приїздив забирати
ОСОБА_3 на роботу, так як у останнього
була несправна машина. Свідок бачив, як
ОСОБА_3 доглядав за матір'ю позивача в
той час, як вона з сином були на
відпочинку. Упродовж серпня та на
початку вересня свідок щодня забирав
ОСОБА_3 на роботу саме з цієї квартири,
в якій постійно багато років жив ОСОБА_3
Свідку відомо, що ОСОБА_3 був змушений
переїхати жити на АДРЕСА_12, де він
працює, так як позивач викинула його
речі, вигнала з квартири та поміняла
замки від дверей. Ці факти йому відомі
від ОСОБА_3

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_7 показав, що з середини
грудня 2013 року він постійно бачить
ОСОБА_3 на АДРЕСА_12, там він ночує після
того, як його вигнала дружина з
квартири та поміняла замки від дверей.
Це йому повідомив ОСОБА_3 Свідок влітку
2013 року підвозив ОСОБА_1 з бази по
АДРЕСА_12 додому, так як вона разом з
чоловіком смажили там шашлики, тобто
між ними були добрі відносини.

Свідок ОСОБА_10, який проживає в
АДРЕСА_13, тобто є сусідом, суду показав,
що ще влітку 2013 року ОСОБА_3 жив по
сусідству з дружиною та сином. Його
машина ночувала у дворі. Приїздив на
обід додому. У кінці серпня 2013 року
свідок приходив до ОСОБА_3 в квартиру
АДРЕСА_1 з приводу працевлаштування.
Двері йому відчиняв відповідач. Свідок
перестав бачити ОСОБА_3 у грудні 2013
року.

Свідок ОСОБА_9, який проживає в
АДРЕСА_14 суду показав, що ОСОБА_3
постійно проживав в дружиною, сином та
тещею в квартирі АДРЕСА_1 за вказаною
адресою. Влітку свідок систематично
бачив відповідача, коли відпочивав на
лавочці у дворі. Він постійно приїздив,
привозив продукти, його машина
ночувала у дворі. Влітку 2013 року ОСОБА_1
та ОСОБА_3 несли велику сумку яблук
додому і пригощали яблуками свідка.
Сім'я ОСОБА_3 живе разом близько 15 років,
цю сім'ю свідок вважав зразковою.
Свідку відомо, що у відповідача жив
батько в тому ж районі, який помер, про
що він знає зі слів ОСОБА_3 Свідку також
відомо, що років сім тому ОСОБА_3 зробив
капітальний ремонт у квартирі АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 суду повідомила, що образилася
на чоловіка, бо дізналася, що він живе з
іншою жінкою, а тому вирішила розійтися
з ним. Також ОСОБА_1 суду повідомила, що
дійсно змінила замок у вхідних дверях
квартири, так як загубила ключі.

У своїй позовній заяві ОСОБА_3
зазначив, що 26.05.2003 року за гроші від
продажу його квартири (придбаної до
шлюбу) та батьківської квартири він
придбав трикімнатну квартиру за
адресою: АДРЕСА_6, яка знаходиться поруч
з квартирою АДРЕСА_1, де епізодично
ночував, доглядаючи за тяжко хворим
старим батьком ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року. Весь цей
час позивач вказує, що проживав за
адресою: АДРЕСА_1, крім сім'ї, близьких
родичів не мав.

Також ОСОБА_3 зазначив, що 23.05.2013
року за спільною згодою подружжя він
продав квартиру АДРЕСА_6. Гроші від
продажу квартири в сумі 47,4 тисячі
доларів США віддав дружині ОСОБА_1, з
яких 20 тисяч доларів США було віддано
доньці відповідача від першого шлюбу
ОСОБА_17 на придбання житла в м. Харкові.
Гроші віддані за умови, що донька
подарує свою частку в квартирі АДРЕСА_1
матері - ОСОБА_1, що і було виконано. Інші
гроші в сумі 27,4 тисячі доларів США
залишилися у відповідача ОСОБА_1 З
23.07.2013 року ОСОБА_3 був зареєстрований і
продовжував проживати в АДРЕСА_1.

З договору дарування частини
квартири від 27.09.2013 року, укладеного між
ОСОБА_17, від імені якої на підставі
довіреності діяв ОСОБА_3 та ОСОБА_1,
вбачається, що ОСОБА_17 дійсно
подарувала ОСОБА_1 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

Доводи позивача, викладені в його
позовній заяві, підтверджуються
матеріалами справи та показами
допитаних в судовому засіданні
свідків, а також визнанням ОСОБА_1 факту
того, що вона змінила замок у вхідних
дверях квартири.

Відповідно до ст. 156 ЖК України
члени сім'ї власника житлового будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Частиною 4 цієї ж статті
передбачено, що до членів сім'ї
власника будинку (квартири) належать
особи, зазначені в частині другій ст. 64
цього Кодексу. Припинення сімейних
відносин з власником будинку (квартири)
не позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

ОСОБА_3 31.01.2014 року звертався до
ЧМВ УМВС України в Чернігівській
області із заявою про вжиття заходів
реагування до бувшої дружини ОСОБА_1,
яка вигнала його з квартири та поміняла
замки.

Проте, з матеріалів перевірки
вбачається, що ОСОБА_1 двері квартири
дільничному інспектору не відчинила та
через двері повідомила, що
спілкуватися з працівниками міліції не
буде і відмовляється від надання будь -
яких пояснень згідно ст. 63 Конституції
України.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_1 перешкоджає
колишньому чоловіку ОСОБА_3 у
користуванні житлом, що
підтверджується матеріалами справи, а
тому вимоги ОСОБА_3 щодо вселення у
спірну квартиру, зобов'язання надати
ключі від квартири та не чинити
перешкод у користуванні нею підлягають
задоволенню.

Проте, суд не вбачає підстав для
задоволення вимоги ОСОБА_3 про визнання
права на проживання в спірній квартири,
оскільки він зареєстрований в АДРЕСА_1
як чоловік власника, тобто набув право
на користування житлом, і у зв'язку з
припиненням сімейних відносин не
втратив право на користування цим
жилим приміщенням.

Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що в судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_3
проживав у спірній квартирі, а тому
підстав для визнання його таким, що
втратив право на користування житлом
та припинення його реєстрації немає, а
тому у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 слід відмовити.

У зв'язку із задоволенням
позовних вимог ОСОБА_3, з ОСОБА_1 на його
користь підлягають стягненню
понесенні судові витрати по сплаті
судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням,
припинення реєстрації в квартирі,
відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
вселення, визнання права на проживання
в квартирі, зобов'язання вчинити певні
дії, задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_1

Зобов'язати ОСОБА_1 надати ОСОБА_3
дублікат ключів від квартири АДРЕСА_1
та не чинити перешкод у користуванні
даною квартирою.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. на відшкодування
понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Суддя

І.П.Рахманкулова