Справа №635/4062/13-ц
Провадження № 2/635/257/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року Харківський
районний суд Харківської області в
складі:

головуючого - судді
Сітбаталової Н.І.

за участі секретаря -
Руденко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду с. Покотилівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Покотилівської
селищної ради Харківського району
Харківської області, Управління
Держземагенства у Харківському
районі Харківської області, ОСОБА_4,
третя особа ОСОБА_5 про визнання
недійсним свідоцтва про право на
садовий будинок, державного акту на
земельну ділянку та визнання права
власності на садовий будинок,

встановив:

Позивач просить суд увалити рішення
згідно якого визнати недійсним
свідоцтво про право власності на
садовий будинок НОМЕР_1 в садовому
товаристві "Садівник" Покотилівської
селищної ради, виданого виконкомом
Покотилівської селищної ради 28.12.2010
року по своєму рішенню від 14.12.2010
року за № 482 на ім'я ОСОБА_4; Визнати
недійсним державний акт на ім'я
ОСОБА_4, виданий згідно розпорядження
Харківської районної державної
адміністрації від 05.11.2008 року за № 3376;
визнати за нею в порядку спадкування
за законом право власності на
садовий будинок НОМЕР_1 в садовому
товаристві "Садівник" Покотилівської
селищної ради Харківського району
Харківської області після смерті
батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
та зняти арешт з вказаного вище
садового будинку НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
батько позивача ОСОБА_6 Після його
смерті відкрилася спадщина у вигляді
садового будинку за НОМЕР_1 в садовому
товаристві "Садівник". У визначений
строк ОСОБА_1 звернулася до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини але свідоцтво про
право на спадщину не отримувала. В
березні 2013 року їй стало відомо, що
вказаний житловий будинок
зареєстрований в цілому за ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, виданого
виконкомом Покотилівської селищної
ради 28.12.2010 року на підставі рішення
від 14.12.2010 року за № 482. Цей будинок
належав ОСОБА_6 та його дружині ОСОБА_7
Останній було надана земельна ділянка
НОМЕР_1 площею 0,06га. в садовому
товаристві Облагопромснабу "Садівник".
Землі під садові ділянки відведені
рішенням Харківського РВК 09.07.1988 року
за № 536. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на власні
кошти будували будинок, висадили
дерева. Мати ОСОБА_7., яка проживала в
АДРЕСА_1 допомагала придбати
будівельні матеріали, ліс. ОСОБА_8 була
членом садового товариства,
сплачувала внески. За спільною згодою
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили
переоформити садову ділянку, про що
остання 10.05.1998 року надала заяву Голові
садового товариства "Садівник"..
Рішенням Покотилівської селищної
ради від 14.07.1998 року за № 432 ОСОБА_6
було надано в приватну власність
земельну ділянку НОМЕР_1 площею 600кв.м.
та виданий державний акт на право
приватної власності на землю. Через
деякий час відносини між ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 погіршилися, вони розірвали
шлюб але продовжували проживати разом
в цьому будинку. В 2002 році ОСОБА_7
звернулася до Харківського районного
суду Харківської області з позовом до
ОСОБА_6 про визнання права власності
на спільне сумісне майно подружжя.
Ухвалою суду від 27.08.2008 року накладено
арешт на вказаний вище садовий
будинок. На теперішній час арешт не
знятий. 15.07.2012 року ОСОБА_7 звернулася
до Голови садового товариства
"Садівник" з запитом яким чином її та
ОСОБА_6 земельна ділянка перейшла у
власність дружини колишнього голови
товариства "Садівник". Листом від 16.07.2012
року їй повідомлено, що членам
товариства лише на при кінці 2011 року
стало відомо, що ОСОБА_4 є членом
товариства "Садівник" та власником
ділянки НОМЕР_1. Також ОСОБА_7 дізналася,
що ОСОБА_4 отримала державний акт на
земельну ділянку НОМЕР_1, який виданий
згідно розпорядження Харківської
районної державної адміністрації від
05.11.2008 року за № 3376.

В судовому засіданні позивач та
її представник позов підтримали в
повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_7
позов підтримала в повному обсязі та
зазначила, що вона була дружиною
ОСОБА_6 В садовому товариств
Облагронромснабу "Садівник" їй була
надана земельна ділянка НОМЕР_1 площею
0,06га. Землі під садові ділянки
відведенні рішенням Харківського РВК
від 09.07.1988 року за № 536. На цій
земельній ділянці вона разом з
чоловіком побудували будинок та
висадили дерева. Її мати мешкала
АДРЕСА_1 і допомагала придбати
будівельні матеріали. Вона була
членом садового товариства та
регулярно сплачувала внески. Коли
померла її мати, вона перевезла
речі останньої в садовий будинок. За
згодою ОСОБА_6 вона переоформила
садову ділянку на остатнього. Згідно
її заяви рішенням Покотилівської
селищної ради від 14.07.1998 року за № 432
ОСОБА_9 було надано у приватну
власність земельну ділянку НОМЕР_1
площею 600кв..м. для садівництва та
був виданий державний акт на право
приватної власності на землю.
Оскільки відносини між ними
погіршилися, шлюб було розірвано,
однак вони продовжували проживати
разом у вказаному будинку. У 2002 році
вона звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_6 про визнання права власності
на спільне сумісне майно подружжя, а
саме на садовий будинок. 27.08.2002 року на
спірний садовий будинок ухвалою
Харківського районного суду було
накладено арешт, який не знятий на
даний час. У травні 2000 року написала
заяву голові садового товариства
ОСОБА_5, в якій просила не проводити
будь-яких дій щодо ділянки НОМЕР_1. На
той час загальні збори не
проводилися і вона була впевнена в
тому, що ділянку не переоформлять. У 2012
році їй стало відомо, що садовий
будинок НОМЕР_1 зареєстрований в
цілому за ОСОБА_4 , дружиною колишнього
голови садового товариства "Садівник".
У будинку залишилося майно її та
ОСОБА_6, а також речі її матері, що
підтверджується митною декларацією.
Вважає, що подружжя ОСОБА_4
безпідставно та незаконно заволоділи
садовим будинком. Останні знали, що у
ОСОБА_6 є діти, де вони мешкають, а
також знали їх адресу, але нікого не
сповістили та протиправно позбавили
позивача спадщини.

Представник відповідача ОСОБА_4,
ОСОБА_5 позов не визнав та вказав, що
з ОСОБА_6 у них були добрі стосунки.
Після розірвання шлюбу з ОСОБА_7
останній залишився проживати в
садовому будинку. ОСОБА_4 допомогла
ОСОБА_6 готувати їжу, прала. Він
віддавав їй свою пенсію, а вона
купувала йому продукти харчування.

При житті ОСОБА_6 заповідав ОСОБА_4
своє майно. Коли ОСОБА_6 помер, вони
на свої кошти поховали його. На
засіданні правління товариства
«Садівник» від 12.01.2002 року (протокол
№ 1) вирішили переоформити ділянку
НОМЕР_1 на ОСОБА_4 та прийняти її у
члени товариства. На зборах
уповноважених членів товариства
«Садівник» від 28.07.2002 року (протокол
№ 2) було затверджено переоформлення
земельної ділянки НОМЕР_1 з ОСОБА_6
на ОСОБА_4 та прийняття її до членів
товариства. Дітей ОСОБА_6 за весь час
на земельній ділянці не було, за
батьком вони не підкувалися, про
садовий будинок не турбувалися.

Представник відповідача
Покотилівської селищної ради
Харківського району Харківської
області у судове засідання не
з'явився, хоча про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. З заяви вбачається, що
виконавчий комітет селищної ради
просить справу розглянути за
відсутності свого представника.

( том 1, а.с. 127)

Представник відповідача
Управління Держземагенства у
Харківському районі Харківської
області позов визнала та вказала, що
дійсно ОСОБА_6 отримав державний акт
на право приватної власності на землю
на підставі рішення виконкому
Покотилівської селищної ради
народних депутатів від 14.07.1998 року за №
432. У приватну власність ОСОБА_6 була
передана земельна ділянка НОМЕР_1,
розташована на території
Покотиліської селищної ради садове
товариство "Садівник" для ведення
садівництва. Акт зареєстровано в
Книзі записів державних актів на
право приватної власності на землю за
№ 1390. Пояснити яким чином ОСОБА_4
отримала державний акт на спірну
земельну ділянку не може. Припускає,
що ОСОБА_6 отримав державний акт на
землю без кадастрового номеру, тому
спірна земельна ділянка в подальшому
не обліковувалася в базі даних.

Третя особа ОСОБА_5 позов не
визнав , дав аналогічні покази
представника ОСОБА_4 та зазначив, що
переоформлення земельної ділянки на
його дружину відбулося на законних
підставах.

Вислухавши позивача
представників позивача, представника
відповідача ОСОБА_4., представника
Управління Держземагенства у
Харківському районі Харківської
області, третю особу, свідків,
дослідивши надані докази, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Судом встановлено. що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про
смерть.

(том 1, а.с. 68)

Після його смерті відкрилася
спадщина у вигляді садового будинку
НОМЕР_1 в садовому товаристві
"Садівник" Покотилівської селищної
ради Харківського району Харківської
області.

На протязі шестимісячного
строку з дня смерті спадкодавця з
заявою про прийняття спадщини
звернулася донька, позивач по справі,
але свідоцтво про спадщину не
отримала.

(том 1, а.с. 181)

На даний час позивач вирішила
отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом, але їй стало
відомо, що вказаний вище садовий
будинок зареєстрований в цілому за
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
виданого виконкомом Покотилівської
селищної ради 28.12.2010 року на підставі
рішення виконавчого комітету
Покотилівської селищної ради
Харківського району Харківської
області від 14.12.2010 року за № 482.

(том 1, а.с. 188)

ОСОБА_6 18.12.1987 року зареєстрував шлюб з
ОСОБА_7

В 1988 році ОСОБА_7 була надана
земельна ділянка НОМЕР_1 площею 0,06га в
садовому товаристві Облагропромснабу
"Садівник". Відповідно до статуту
товариства затвердженого загальними
зборами членів товариства від 02.10.1988
року садове товариство «Садівник» є
громадською організацією добровільно
з'єднуючою робочих, службовців
Харківського Облагропромснабу та
інших громадян для організації
колективного саду на земельній
ділянці. Землі під садові ділянки
відведені рішенням Харківського РВК
від 09.07.1988 року за № 536.

(том 1, а.с. 15, 32-40)

На вказаній земельній ділянці
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на власні кошти
побудували будинок, висадили дерева.
Будівельні матеріали допомогла
придбати мати ОСОБА_7, яка мешкала в
АДРЕСА_1, що підтверджується
квитанціями, накладними,
наряд-фактурою, які виписані на ім'я
ОСОБА_7 та її матері ОСОБА_10

(том 1, а.с. 16-22)

Згідно митної декларації, після
смерті матері, ОСОБА_7 перевезла її
речі з АДРЕСА_1 в садовий будинок
НОМЕР_1.

(том 1, а.с. 24-26, 26 об)

ОСОБА_7 була членом садового
товариства, регулярно сплачувала
внески.

(том 1, а.с. 11, 11 об)

10.02.1998 року шлюб між ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 було розірвано. що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу.

( том 1, а.с. 67)

10.05.1998 року ОСОБА_7 з письмовою
заявою звернулася до голови садового
товариства, в якій просила садову
ділянку НОМЕР_1 оформити на ОСОБА_6

(том 1, а.с. 25)

Рішенням Покотилівської
селищної ради Харківського району
Харківської області від 14.07.1998 року за
№ 432 ОСОБА_6 надано у приватну
власність земельну ділянку НОМЕР_1
площею 600кв.м. для садівництва з
видачею державного акту, на право
приватної власності на землю.

(том 1, а.с. 27)

29.088.2001 року ОСОБА_6 виданий
державний акт на право приватної
власності на землю на підставі
рішення виконкому Покотилівської
селищної ради народних депутатів від
14.07.1998 року за № 432 та передано в
приватну власність земельну ділянку
площею 0,0732га, розташовану на
території Покотилівської селищної
ради, садове товариство "Садівник",
земельна ділянка НОМЕР_1 для ведення
садівництва. Акт зареєстровано в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 1390,
серія РІ № 715802.

( том. 2, а.с. 1)

Примірник вказаного державного
акту зберігається в архіві Управління
Дерземагенства у Харківському районі
Харківської області, копія якого
надана суду представником Управління.

Дорученням від 18.07.1992 року ОСОБА_1
уповноважила ОСОБА_11 оформити
спадкову справу після батька ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Доручення
посвідчено приватним нотаріусом
Харківського нотаріального округу
ОСОБА_12 . реєстр № КДП - 1196

(том 2, а.с. 11)

На підставі рішення ІV сесії XXIV
скликання Покотилівської селищної
ради народних депутатів від 07.02.2003
року взамін загубленого акту серія
РІ№715802 виготовлено дублікат
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку площею
0,0732га, розташовану на території
Покотилівської селищної ради
садового товариства "Садівник" ділянка
НОМЕР_1 на ОСОБА_6. серія РІ № 719046.

(а.с. 122-123)

Після отримання дублікату
державного акту на право приватної
власності на землю серія РІ № 719046,
ОСОБА_1 було зроблено технічну
документацію на спірну земельну
ділянку.

( том 2, а.с. 2-10)

На час смерті ОСОБА_6 діяв
Цивільний Кодекс УРСР в редакції 1963
року.

Згідно ст. 529 ЦК УРСР (в ред. 1963
року) ОСОБА_1 належить до першої черги
спадкоємців за законом.

Відповідно до п. 2 ст. 549 ЦК УРСР (в
ред. 1963 року) визначається що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо
він подав в державну нотаріальну
контору за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цієї статті дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

Суд, вважає, що ОСОБА_6 на момент
його смерті належала спірна, земельна
ділянка НОМЕР_1 та садовий будинок на
цій ділянці.

Відповідно до ст.. 1218 ЦК України
до складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належні
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися в наслідок
його смерті.

Згідно ст.. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджатися
своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК
України право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням
її цільового призначення.

Права спадкодавця
підтверджуються державним актом на
право власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Реєстрація спадкування
земельних ділянок без кадастрового
номера та відомості про яких не
внесені до Державного реєстру
земель, передбачено Постановою
Пленуму Верховного суду України від
30.05.2008 року за № 7 «Про судову
практику про спадкування», в якій
визначено, що земельні ділянки, право
власності (користування) на які
виникло до 2004 року, вважаються
сформованими незалежно від
присвоєння їм кадастрового номера.

Твердження представника ОСОБА_4
про те, що вона законно переоформила
на своє ім'я спірну земельну
ділянку, судом до уваги не
приймається.

З листа голови правління
садового товариства «Садівник» від
16.07.2012 року вбачається, що загальних
зборів, на яких розглядалось питання
про прийняття ОСОБА_4 до товариства
не проводилося. Членом товариства
лише на прикінці 2011 року стало
відомо, що остання є членом
товариства.

(а.с. 42)

Надані третьою особою протоколи
від 31.05.1998 року та від 12.01.2002 року є
незаконними, так як голова товариства
не має права бути головою зборів. В
цих протоколах ОСОБА_5 виступав
головою зборів в той час, коли був
головою товариства.

(а.с. 74-76, 83)

Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16 показали що земельна
ділянка НОМЕР_1 надавалася ОСОБА_7 ,
яка зі своїм чоловіком ОСОБА_6
будували будинок. Загальних зборів
по питанню вступу ОСОБА_4 до
товариства та переоформлення на її
ім'я земельної ділянки НОМЕР_1 не
проводилось.

Свідок ОСОБА_17 показав, що зі слів
своїх батьків знає про те, що
ОСОБА_4 допомагала ОСОБА_6 по
господарству.

Свідок ОСОБА_18 повідомив, що
ОСОБА_4 не є членом садового
товариства «Садівник» та не пам'ятає
чи проводилися загальні збори, по
яких переоформляли земельну ділянку
НОМЕР_1 на ОСОБА_4

На час , коли виникли спірні
правовідносини, діяльність
товариства регулювалося Статутом
товариства та законом «Про
кооперацію в СРСР» від 26.05.1988 року за №
8998.

Згідно п. 3 ст. 14 вказаного
закону, питання про прийняття у
члени кооперативу вирішувалося
загальними зборами.

При житті ОСОБА_6 заповіту
відносно будь-кого не складав та не
укладав договору по життєвого
утримання.

Передача земельної ділянки можлива
тільки при відсутності спадкоємців.
Подружжя ОСОБА_4 знали, що у ОСОБА_6 є
спадкоємці та незважаючи на це
незаконно переоформили земельну
ділянку. Також ОСОБА_5 знав, що ОСОБА_6
отримав Державний акт на землю і
підтвердив це у судовому засіданні.

Суд вважає, що ОСОБА_4 незаконно,
без правової підстави заволоділа
спадковим майном.

Таким чином, суд вважає необхідним
визнати недійсним свідоцтво про право
власності на садовий будинок НОМЕР_1 в
садовому товаристві «Садівник»
Покотилівської селищної ради,
виданого виконкомом Покотилівської
селищної ради 28 грудня 2010 року за
рішенням від 14 грудня 2010 року за № 482
на ім'я ОСОБА_4.

Визнати недійсним державний акт на
ім'я ОСОБА_4, виданий згідно
розпорядження Харківської районної
державної адміністрації від 05
листопада 2008 року за № 3376.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом право
власності на садовий будинок НОМЕР_1
в садовому товаристві «Садівник»
Покотилівської селищної ради
Харківського району Харківської
області після смерті батька ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги у частині зняття
арешту з садового будинку НОМЕР_1 в
садовому товаристві «Садівник»
Покотилівської селищної ради
Харківського району Харківської
області не може бути розглянуто в
даній справі, тому суд в цій частині
відмовляє позивачу.

Керуючись ст..ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209,215-218
ЦПК України; ст.. ст.. 529, 549 ЦК УРСР (в
ред.. 1963 року); ст..ст. 16, 391, 1218, 1225 ЦК
України; Постановою Пленуму
Верховного суду України від 30.05.2008
року за № 7 «Про судову практику про
спадкування»,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право
власності на садовий будинок НОМЕР_1 в
садовому товаристві «Садівник»
Покотилівської селищної ради,
виданого виконкомом Покотилівської
селищної ради 28 грудня 2010 року за
рішенням від 14 грудня 2010 року за № 482
на ім'я ОСОБА_4.

Визнати недійсним державний акт на
ім'я ОСОБА_4, виданий згідно
розпорядження Харківської районної
державної адміністрації від 05
листопада 2008 року за № 3376.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом право
власності на садовий будинок НОМЕР_1
в садовому товаристві «Садівник»
Покотилівської селищної ради
Харківського району Харківської
області після смерті батька ОСОБА_6,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня проголошення рішення суду, а
особам, без участі яких постановлено
рішення протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляцію не
буде подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Н.І. Сітбаталова