У х в а л а

іменем україни

12 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Парінової
І.К., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним, переведення прав покупця та
визнання права власності, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 12 вересня 2013 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 05 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
посилаючись на те, що після смерті його
дружини (27 березня 2011 року), з
повідомлення приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 від 03 серпня 2011 року йому
стало відомо про продаж відповідачу
від його імені та від імені його
дружини ОСОБА_8 належної їм на праві
спільної часткової власності квартири
АДРЕСА_1.

Договір купівлі-продажу, належної йому
1/3 частини та належної ОСОБА_8 2/3 частини
вказаної квартири було підписано від
його імені та від імені ОСОБА_8, ОСОБА_6
на підставі довіреностей, які були
видані ним та його дружиною.

ОСОБА_4, посилаючись на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 04 липня 2012 року,
яким довіреність видана ним ОСОБА_6
визнана недійсною, а також на те, що про
відчуження дружиною своєї частки
квартири йому не було відомо і йому як
власнику іншої частини квартири в силу
переважного права на купівлю її частки
квартири не було запропоновано купити
її, позивач просив визнати вказаний
договір купівлі-продажу недійсним в
частині 1/3 частини квартири та
перевести на нього права та обов'язки
покупця 2/3 частини квартири та визнати
за ним право власності на квартиру.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 12 вересня 2013 року позов
ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано
частково недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 27 грудня 2010 року за
реєстровим номером №4557, в частині
продажу ОСОБА_6, який діяв від імені
позивача на підставі довіреності, 1/3
частини вказаної квартири. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
05 грудня 2013 року рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 12 вересня 2013
року скасовано в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_4
Переведено на ОСОБА_4 права та обов'язки
покупця за договором купівлі-продажу 2/3
частин квартири АДРЕСА_1, укладеного 27
грудня 2010 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_5,
який посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 за реєстраційним номером
№ 4557. Визнано за ОСОБА_4 право власності
на квартиру АДРЕСА_1. В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати рішення суду першої
та апеляційної інстанцій, а справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційних скарг правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з
їх доведеності та обґрунтованості.

Суд апеляційної інстанції
переглядаючи справу, дійшов вірного
висновку щодо наявності правових
підстав для задоволення вимог про
переведення на ОСОБА_4 прав та
обов'язків покупця і визнання за ним
права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Судами першої та апеляційної
інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно і всебічно досліджено та
оцінено обставини у справі, а матеріали
справи та доводи касаційної скарги не
свідчать про порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
тому колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 12 вересня 2013 року та
рішення апеляційного суду м. Києва від
05 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді:
Савченко В.О.

Парінова І.К.

Фаловська І.М.