Провадження № 2/641/123/2014
Справа № 641/7798/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м.Харків

Комінтернівський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого судді - Онупко
М.Ю.,

за участю секретаря - Вовк
К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра", третя особа
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра", третя особа
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
про захист прав споживачів, в якому
просить визнати недійсним кредитний
договір та договір застави рухомого
майна та визнати таким, що не
підлягає виконанню виконавчий напис
нотаріуса та про визнання недійсним
кредитного договору № 6/4/2006/840-К/1608 від
12.12.2006 року та договору застави
автомобіля Skoda Oktavia від 12.12.2006 року.

Ухвалою суду від 22.01.2014 року позовні
вимоги позивача про визнання
недійсним кредитного договору №
6/4/2006/840-К/1608 від 12.12.2006 року та договору
застави автомобіля Skoda Oktavia від 12.12.2006
року, за заявою представника позивача
було залишено без розгляду.

В обґрунтування своїх позовних вимог
щодо визнання таким, що не підлягає
виконання виконавчого напису
нотаріуса, ОСОБА_1 посилався на те, що в
серпні 2012 року відповідач ПАТ «КБ
«Надра» (далі «Банк») звернувся до
нього з позовом про стягнення
заборгованості по кредитному договору
№6/4/2006/840-К/1608 від 12.12.2006 року в сумі 187 770
грн. 68 коп., судом від банку були
витребувані документи на
підтвердження висунутих вимог. Банк
документи не надав, в судові засідання
представник Банку перестав з'являтися.
Ухвалою суду від 25.12.2012 року зазначений
позов Банку був залишений без розгляду.

В липні поточного року від органів
виконавчої служби позивачу стало
відомо про існування вчиненого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального органу ОСОБА_2
виконавчого напису №2369 від 23 квітня 2013
року щодо задоволення вимог Банку на
суму 63 163 грн. 36 коп. за рахунок коштів,
отриманих від реалізації рухомого
майна - автомобіля марки Skoda Octavia, 2006
року випуску, чорного кольору, кузов
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1. Як
вбачається із тексту виконавчого
напису він вчинений на підставі
договору застави рухомого майна -
автомобіля марки Skoda Octavia, 2006 року
випуску, чорного кольору, кузов НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 12.12.2006 року за реєстровим
№4303. Цей договір був укладений на
забезпечення зобов'язань позивача на
підставі кредитного договору
№6/4/2006/840-К/1608 від 12.12.2006 року, а також
зазначено, що строком за який
провадиться стягнення з 12.12.2006 року по
24.10.2012 року.

Позивач вважає, що звертаючись із
заявою про вчинення виконавчого напису
банк свідомо діяв з метою порушення
прав позивача, скриваючи той факт, що
заборгованість не є безспірною. Про це
свідчить як відсутність направлених
позивачу вимог після судового процесу,
так і звернення із заявою про вчинення
виконавчого напису не до того
нотаріусу, який посвідчував договір
застави, а до іншого, який здійснює
діяльність в іншому нотаріальному
окрузі, значно віддаленому як від місця
знаходження сторін, виконання
зобов'язання, так і знаходження майна.
Нотаріус ОСОБА_2 належним чином не
пересвідчилась у наявності достатніх
доказів про направлення позивачу
відповідної вимоги та про безспірність
заборгованості, тобто з порушенням
вимог ст. 88 Закону України «Про
нотаріат». Окрім того, позивач не
визнає грошових вимог Банку на
підставі кредитного договору, оскільки
вважає його недійсним.

Також позивач зазначав, що стягнення
на предмет забезпечувального
обтяження у вигляді рухомого майна на
підставі виконавчого напису
нотаріуса Законом України «Про
забезпечення вимог кредиторів а
реєстрацію обтяжень» у редакції, яка
діяла на час виникнення спірних
правовідносин не передбачалась.

Посилаючись на вказані обставини
позивач просив задовольнити позов та
визнати таким, що не підлягає
виконанню виконавчий напис нотаріуса.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі посилаючись
на обставини викладені в позовній
заяві та на те, що між позивачем і
відповідачем існував судовий спір щодо
обґрунтованості вимог банка, позивач
оскаржував дійсність кредитного
договору і суми заборгованості, отже не
можна вважати вимоги Банка
безспірними. В матеріалах нотаріальної
справи відсутні докази отримання
боржником конкретної вимоги Банка.
Опис вкладення є лише підтвердженням
відправлення листа, одночасно в описі
не зазначено конкретну вимогу. До того
ж вимога датована 24.11.2012 року, а штамп на
поштовому відправленні датований
26.10.2012, тобто вимога складена пізніше
дати поштового відправлення. Крім того,
надана нотаріусу вимога складена на
суму 148 706 грн., а виконавчий напис
вчинено на суму 63 136 грн. 36 коп. А також
вважав, що стягнення на предмет
забезпечувального обтяження у
вигляді рухомого майна на підставі
виконавчого напису нотаріуса Законом
України «Про забезпечення вимог
кредиторів а реєстрацію обтяжень» у
редакції, яка діяла на час укладення
кредитного договору не передбачалась.
Просив задовольнити позовні вимоги
позивача та визнати таким, що не
підлягає виконанню виконавчий напис
нотаріуса від 23.04.2013 року.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Третя особа приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилася, надала заяву
про розгляд справи за її відсутності.

В письмових поясненнях від 11 вересня 2013
року наданих до суду приватний
нотаріус ОСОБА_2 зазначила про те, що
позовні вимога ОСОБА_1 задоволенню не
підлягають, оскільки виконавчий напис
був вчинений з суворим дотриманням
Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України 22
лютого 2012 року за № 296/5 на підставі
документів, що підтверджують таку
безспірність: договору застави,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 12 грудня
2006 року за реєстраційним № 4303,
розрахунком заборгованості за
кредитним договором. Також ОСОБА_2
посилалась на те, що ОСОБА_1 отримав
досудову вимогу, що підтверджується
поштовим описом вкладення в цінний
лист від 25 жовтня 2012 року, а виконавчий
напис був вчинений 23 квітня 2013 року.

Твердження позивача стосовно вчинення
нотаріусом виконавчого напису поза
межами нотаріального округу
спростовується тим, що всі нотаріальні
дії вчиняються приватним нотаріусом
ОСОБА_2 у приміщенні нотаріальної
контори або на виїзді, але в будь-якому
випадку виключно в межах
Дніпропетровського міського
нотаріального округу. Просила
відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази в їх сукупності,
приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 12 грудня 2006 року
між Відкритим акціонерним товариством
комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір №
6/4/2006/840-К/1608 від 12 грудня 2006 року (а.с.9-11).

З метою забезпечення виконання
зобов'язання між Відкритим акціонерним
товариством комерційний банк «Надра»
та ОСОБА_1 12 грудня 2006 року було
укладено договір застави, згідно до
якого позивач передав банку автомобіль
марки Skoda Octavia, 2006 року випуску, чорного
кольору, кузов НОМЕР_2, реєстраційний
номер НОМЕР_1 (а.с. 50).

Відповідно до п. 4.4 вказаного договору
звернення стягнення на предмет
застави здійснюється згідно з чинним
законодавством.

Згідно до наданих до суду матеріалів
виконавчого напису нотаріуса № 2369 від
23 квітня 2013 року, у зв'язку із
невиконанням ОСОБА_1 зобов'язань щодо
своєчасного повернення кредиту та
сплати процентів за користування ним,
банком 25 жовтня 2012 року було надіслано
позивачу досудову вимогу про погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 6/4/2006/840-К/1608 від 12 грудня 2006 року, а
саме: основного боргу у розмірі 6037
доларів США 80 центів, відсотків у
розмірі 1133 доларів США 64 центів,
комісії у розмірі 518 доларів США 21
центи, пені у розмірі 17007 доларів США 55
центів, штраф у розмірі 1597 доларів США
(а.с.56).

Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу
України нотаріус здійснює захист
цивільних прав шляхом вчинення
виконавчого напису на борговому
документі у випадках і порядку
встановлених законом.

Згідно до ст. 87 Закону України «Про
нотаріат» для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ч. 2 п. 283 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 03.03.2004р. №20/5 вчинення виконавчого
напису в разі порушення основного
зобов'язання здійснюється нотаріусами
після спливу тридцяти днів з моменту
одержання боржником письмової вимоги
про усунення порушень.

Частиною 1 п. 284 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України встановлено, що нотаріус
вчиняє виконавчий напис, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем.

Пункт 284 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України визначає, що заборгованість
або інша відповідальність боржника
визнається безспірною і не потребує
додаткового доказування у випадках,
якщо подані для вчинення виконавчого
напису документи передбачені
Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.06.1999р. №1172.

Згідно з п.1 Переліку документів,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172
«Про затвердження переліку документів,
за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів» до таких документів
відносяться нотаріально посвідчені
угоди, що передбачають сплату грошових
сум, передачу або повернення майна, а
також право звернення стягнення на
заставлене майно, документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

Безспірними визнаються вимоги, які не
викликають у їх отримувача будь-яких
заперечень, будь-яких не погоджень із
заявленими вимогами, будь-яких
зустрічних заяв з відповідним
обґрунтуванням та своїми
запереченнями, вимоги за наслідками
яких не виник спір між сторонами,
вимоги під сумнів їх змісту яких не
ставить отримувач даних вимог.

Таким чином, закон не покладає на
нотаріуса обов'язок по перевірці
наявності безспірної заборгованості
боржника перед стягувачем.

Окрім того посилання позивача на
існування, на час винесення
виконавчого напису нотаріуса №2369 від
23 квітня 2013 року, спору між сторонами
щодо розміру заборгованості ОСОБА_1
за кредитним договором, не
відповідають дійсності у зв'язку з тим,
що станом на 23.04.2013 року, ухвалою
Комінтернівського районного суду
м.Харкова від 25.12.2012 року провадження у
цивільній справі за позовом ПАТ «КБ
«Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за
кредитним договором та зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Надра» про
захист прав споживачів було залишено
без розгляду (а.с. 13).

Будь-яких інших даних щодо існуючих
спорів щодо розміру заборгованості
ОСОБА_1 за кредитним договором чи
рішень судів, на час винесення
виконавчого напису нотаріуса 23 квітня
2013 року позивачем надано не було.

Згідно до наданих суду матеріалів
виконавчого напису №2369 від 23 квітня 2013
року, наданих третьою особою, при
вчиненні виконавчого напису нотаріусу
ОСОБА_2 було надано копію договору
застави, розрахунок заборгованості
ОСОБА_1 станом на 24.10.2012 року, копію
досудової вимоги від 24.10.2012 року та опис
поштового відправлення від 25.10.2012 року
(а.с. 50-57).

Необхідно зазначити, що вказані у
виконавчому написі нотаріуса від 23.04.2013
року розмір основного боргу,
відсотків та комісії ОСОБА_1
відповідають розмірам, які було
вказано у направленій на адресу
позивача досудовій вимозі від 24.10.2012
року (а.с. 12,56).

Окрім того, посилання представника
позивача на невідповідність в датах
складення досудової вимоги позивачу
та дати її направлення, копії яких
були надані нотаріусу при вчиненні
виконавчого напису, не відповідають
дійсності та протирічать матеріалам
справи.

Так, відповідно до наданих приватним
нотаріусом ОСОБА_2 копії матеріалів
виконавчого напису, досудова вимога
на ім'я позивача ОСОБА_1 датована
24.10.2012 року, та, згідно до опису
вкладення цінного відправлення, була
направлена позивачу наступного дня,
тобто 25.10.2012 року (а.с. 56-57).

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
здійснюється на підставі рішення суду
у порядку, встановленому законом, або у
позасудовому порядку згідно із цим
Законом.

Частиною першою статті 26 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень» з
урахуванням змін, внесених Законом
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг» від
22 вересня 2011 року № 3795-IV, який набрав
чинності з 16 жовтня 2011 року, визначено
позасудові способи звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження, зокрема,
доповнено таким способом як реалізація
заставленого майна на підставі
виконавчого напису нотаріуса.

Виконавчий напис вчинено після
набрання чинності Законом України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо врегулювання
відносин між кредиторами та
споживачами фінансових послуг», який
передбачав такий спосіб звернення
стягнення, як реалізація заставленого
майна на підставі виконавчого напису
нотаріуса та поширювався на порядок
звернення стягнення на заставлене
майно.

Враховуючи положення ст. 26 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень» (у
редакції чинній на час вчинення
виконавчого напису) та умови договору
застави, приватний нотаріус ОСОБА_2 при
вчиненні виконавчого напису діяла у
відповідності до вимог Закону, тобто
мала право вчинити виконавчий напис
шляхом звернення стягнення на заставне
майно. Така правова позиція викладена у
ухвалі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23.10.2013 року.

Також необхідно зазначити, що Закон
України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень" є
спеціальним законом з питань правового
режиму регулювання обтяжень рухомого
майна.

Згідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
по зверненню фізичної чи юридичної
особи, в межах заявлених ними вимог на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у розгляді справи.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до
висновку, що при вчиненні приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
оспорюваного виконавчого напису,
порушень законних прав та інтересів
позивача ОСОБА_1 не встановлено, а тому
відсутні підстави для задоволення його
позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 79, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра", третя особа приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про захист
прав споживачів - залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Комінтернівський районний суд м.
Харкова протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М. Ю. Онупко