Справа № 368/2377/13-ц Головуючий у І
інстанції Шевченко І.І.Провадження №
22-ц/780/1770/14 Доповідач у 2
інстанції БілоконьКатегорія 29
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - судді Білоконь О.В.,

суддів: Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Кагарлицького районного
суду Київської області від 25 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
завданої злочином ,-

встановила:

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 19 листопада 2013 року вирок
Кагарлицького районного суду
Київської області 14 серпня 2013 року по
обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні
злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК
України в частині стягнення витрат на
правову допомогу потерпілому в розмірі
3000 грн. скасовано, а справу в цій
частині направлено на новий судовий
розгляд в порядку цивільного
судочинства.

Оскільки при розгляді кримінальної
справи, позивачу, яка визнана
потерпілій у кримінальній справі,
надавалися правові послуги адвокатом
позивач просив суд стягнути з
відповідача на його користь витрати на
правову допомогу в сумі 3000 грн.

Рішенням Кагарлицького районного суду
Київської області від 25
грудня 2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 298
грн. 66 коп. витрат пов'язаних із
наданням правової допомоги.

В решті вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
суд скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове про
задоволення її позову в повному обсязі,
посилаючись на порушенням судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Встановлено, що на підставі договору
про надання адвокатом правової
допомоги від 06 червня 2012 року, адвокат
ОСОБА_3 надавав правову допомогу
позивачу ОСОБА_1, яка визнана
потерпілою та цивільним позивачем у
кримінальній справі за обвинуваченням
ОСОБА_2 у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Факт надання такої допомоги
стверджуються квитанцією на суму 3000
грн. від 13.08.2013 року та розрахунком, що
складається з правового аналізу
документів та підготовки позовної
заяви про відшкодування шкоди завданої
злочином в сумі 688,20 грн. і за
представництво інтересів ОСОБА_1 у суді
в сумі 2523 грн. 40 коп.

З матеріалів справи вбачається, що
вироком Кагарлицького районного суду
від 14.08.2013 р. ОСОБА_2 визнано винним у
заподіянні ОСОБА_1 середньої тяжкості
тілесних ушкоджень та стягнуто з
відповідача користь позивача 2000
гривень в рахунок відшкодування
моральної шкоди, 183 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та
3000 гривень у відшкодування судових
витрат на послуги адвоката.

Ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 19.11.2013 року вказаний
вирок скасовано в частині стягнення
витрат на правову допомогу в розмірі
гривень, а справу в цій частині
направлено на новий розгляд у порядку
цивільного судочинства у зв»язку з
неможливістю розгляду у порядку
кримінального судочинства питання
оплати витрат, понесених потерпілим на
юридичні послуги.

Відповідно до ч.1 ст. 8 ЦК України якщо
цивільні відносини не врегульовані цим
Кодексом, іншими актами цивільного
законодавства або договором, вони
регулюються тими правовими нормами
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, що регулюють подібні за
змістом відносини (аналогія закону).

Оскільки питання оплати витрат,
понесених потерпілим та цивільним
позивачем у кримінальній справі на
юридичні послуги, не врегульовані
нормами цивільного законодавства,
колегія суддів вважає вірним за
принципом аналогії права застосування
судом першої інстанції до даних
правовідносин вимог Закону України
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах», яким
передбачено, що граничний розміри
компенсації витрат на правову допомогу
- якщо компенсації сплачуються іншою
стороною - не перевищує суму, що
обчислюється виходячи з того, що
зазначеній особі, виплачується 40
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати за годину її роботи.

За таких обставин, суд першої
інстанції, навівши у судовому рішенні
відповідний розрахунок, дійшов
обґрунтованого висновку щодо
пропорційного до задоволених позовних
вимог стягнення з відповідача на
користь позивача 298 грн. 66 коп. витрат,
пов»язаних із наданням правової
допомоги.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дав належну оцінку
зібраним доказам, вірно послався на
закон, що регулює спірні
правовідносини, дійшов правильного
висновку про часткове задоволення
позову, тому, відповідно до ст.303 ЦПК
України, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 316,
319 ЦПК України, колегія суддів , -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кагарлицького районного суду
Київської області від 25 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді