Справа № 200/8521/13-ц
Провадження № 2/200/265/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року
Бабушкінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді - Циганкова
В.О.

при секретарі - Сабій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення стягнення заборгованості за
кредитним договором та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Кредитної
спілки «Добробут», третя особа ОСОБА_4
про визнання недійсним договора
відступлення права вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, мотивуючи тим, що
ОСОБА_2, в кредитній спілці «Добробуд»,
відповідно договору № КСД-01577 від 14.02.2007
р. отримав кредит в розмірі 15000 грн.
строком на 60 місяці, тобто по 14.02.2012р. У
якості забезпечення зобовязання за
кредитним договором 14.02.2007 року було
укладено договір поруки №14 з ОСОБА_3,
згідно якого ОСОБА_3 прийняв на себе
зобов'язання відповідати по
зобов'язаннях позичальника ОСОБА_2.
ОСОБА_2 порушив умови здійснення
платежів та повернення кредитних
коштів, в результаті чого у останнього
виникла заборгованість відповідно до
наданого розрахунку в розмірі 69 196,07грн.

У відповідності п.6.2.6 кредитного
договору № КСД01577 кредитор може
поступатися право вимоги повернення
кредиту третій стороні без згоди на це
позичальника. 15.03.2013 р. між КС
«Добробуд» і ОСОБА_1 було укладено
договір про відступлення право вимоги
до боржників ОСОБА_2, ОСОБА_3 в сумі 63 357
грн. 16.03.2013 року ОСОБА_2 отримав
повідомлення про укладення Договору
відступлення права вимоги. ОСОБА_2
відмовляється від добровільного
повернення грошей ОСОБА_1, тому він
звернувся до суду та просив стягнути з
відповідачів солідарно заборгованість
за кредитним договором в розмірі 69 196,07
грн. та сплачений судовий збір в
розмірі 6912,96 грн. Стягнення здійснювати
рівними долями - по 50% з кожного.

В свою чергу, 9 грудня 2013р.
ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_1, Кредитна спілка
"Добробут", третя особа - ОСОБА_4 про
визнання недійсним договора
відступлення права вимоги 14 лютого 2007
року між ним та Кредитною спілкою
"Добробут" укладено кредитний договір
№КСД-01577, згідно якого він отримав
грошові кошти в сумі 15 000,00 грн. під 24%
річних за весь час фактичного
користування кредитом - з 14.02.2007 року по
14.02.2012 року. Він належним чинов
виконував умови договору до 2010 року,
після чого його виконная стало
неможливим не з вини ОСОБА_2, а з того, що
офіс кредитної спілки "Добробут"
розташований в м. Дніпропетровську по
вул. Леніна, 10 було опламбовано з лютого
2010 року, бухгалтерські, касові та
договірні документи, що стосуються
діяльності кредитної спілки "Добробут"
вилучені правоохоронними органами.
Рахунки кредитної спілки було
арештовано, у зв'язку з чим кредитні
сплати не приймались. З наведеного
вважає, що договір про відступлення
права вимоги укладений 15.03.2013року між
Кредитною спілкою "Добробут" та ОСОБА_1
не відповідає вимогам законодавства, а
саме ст. ст.512 ,513, 514 ЦК України, ст. 517 ЦК
України за змістом якої первісний
кредитор у зобов'язанні повинен
передати новому кредиторові документи,
які засвідчують права, що передаються,
та інформацію, яка є важливою для їх
здійснення. Боржник має право не
виконувати свого обов'язку новому
кредиторові до надання боржникові
доказів переходу до нового кредитора
прав у зобов'язанні. З вище наведенного
вважає, що договір відступлення права
вимоги від 15.03.2013 року, не є дійсним,
тому що укладений з порушенням чинного
законоддавства і у ОСОБА_1 немає права
матеріальної вимоги до нього, просить
цей договір визнати недійсним. Та
просив застосувати строк позовної
давності.

Позивач за первинним позовом ОСОБА_1 у
судове засідання не з'явився, надав
суду заяву про розгляд справи у його
відсутності, позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити.

Відповідач (позивач за зустрічною
позовною заявою) ОСОБА_2 у судовому
засіданні надав пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві, просив у
задоволені позовних вимог ОСОБА_1
відмовити, вимоги за зустрічною
позовною заявою задовольнити.

Під час розгляду справи
судом були створені всі необхідні
умови для всебічного та повного
дослідження обставин справи, сторонам,
в тому числі відповідачу, під час
розгляду справи було роз'яснено їх
права та обов'язки, в тому числі
положення щодо змагальності процесу та
необхідності надання доказів на
підтвердження своїх доводів та
надано всі можливості для заявлення
необхідних клопотань та надання
доказів, що підтверджується
матеріалами справи та журналом
судового засідання.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1, 2
ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлений цим Кодексом. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Відповідно
до ч.1 ст.11,ст.27 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, як беруть участь у справі. Особи,
які беруть участь у справі позовного
провадження, для підтвердження своїх
вимог або заперечень зобов'язані
подати усі наявні у них докази до або
під час попереднього судового
засідання, а якщо попереднє судове
засідання у справі не проводиться - до
початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ст.212 ЦПК України
суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Під час розгляду цієї цивільної
справи судом були створені належні
умови для реалізації прав та обов'язків
сторонами, у тому числі й в частині
подання ними доказів, заявлення
клопотань і уточнення позовних вимог.
Однак, сторони, розпорядившись своїми
правами на власний розсуд, відмовились
від надання суду інших доказів та від
конкретизації заявлених ними позовних
вимог і вважали, що позовні вимоги
підлягають розгляду у викладеній
позивачами редакції.

Тому суд розглядає справу в
межах заявлених позовних вимог і на
підставі наданих сторонами доказів і
вважає, що їх достатньо для правильного
та об'єктивного розгляду.

Судом встановлено, що
правовідносини, які виникли між
сторонами врегульовані умовами
кредитного договору № КСД01577 від 14.02.2007
р., умовами договору відступлення права
вимоги № 14 від 15.03.2013 р., ст.ст. 207, 215-216, 512,
516-519, 548, 610-611 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК
України правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною (сторонами).
Правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю,законом або іншими
актами цивільного законодавства,
та скріплюється печаткою.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК
України недотримання сторонами або
стороною в момент вчинення договору
вимог, встановлених частинами 1-3, 5, 6 ст.
203 ЦК України, має наслідком визнання
договору недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України
недійсний договір не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою внаслідок передання ним
своїх прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Згідно до ст. 516 ЦК України
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Якщо боржник не був
письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником
свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України
первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення. Боржник
має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів
переходу до нового кредитора прав у
зобов'язанні.

Згідно зі ст. 518 ЦК України
боржник має право висувати проти
вимоги нового кредитора у зобов'язанні
заперечення, які він мав проти
первісного кредитора

на момент одержання письмового
повідомлення про заміну кредитора.
Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, він має право
висунути проти вимоги нового
кредитора заперечення, які він мав
проти первісного кредитора на момент
пред'явлення йому вимоги новим
кредитором або, якщо боржник виконав
свій обов'язок до пред'явлення йому
вимоги новим кредитором - на момент
його виконання.

Відповідно до ст. 519 ЦК України
первісний кредитор у зобов'язанні
відповідає перед новим кредитором за
недійсність переданої йому вимоги, але
не відповідає за невиконання боржником
свого обов'язку, крім випадків,
коли первісний кредитор поручився за
боржника перед новим кредитором.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК
України недійсне зобов'язання не
підлягає забезпеченню.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до п.6.2.6
кредитного договору № КСД-01577 кредитор
може поступатися право вимоги
повернення кредиту третій стороні без
згоди на це позичальника.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, в
кредитній спілці «Добробуд»,
відповідно договору № КСД-01577 від 14.02.2007
р. отримав кредит в розмірі 15000 грн.
строком на 60 місяців, тобто до 14.02.2012 р.
Згідно графіку доданого до кредиту,
позичальник до 6 кожного числа
наступного місяця, щомісячно
зобов'язаний оплачувати кредиторові
тіло кредиту в розмірі 250,00 грн. та
відсотки за користування кредитом в
сумі 305,00 грн. або 295,00 грн., залежно від
кількості днів в місяці (а.с.12) .

Ці обставини визнані
сторонами у справі, а тому додаткового
доказування в порядку ст.61 ЦПК України
не потребують і приймаються судом до
уваги.

Разом з тим, позивач за первісним
позовом - ОСОБА_1 стверджував, що ОСОБА_2
свої обов'язки по поверненню кредиту не
виконав та станом на 01.06.2013 р. його
заборгованість перед КС «Добробуд»
складає 69 196,07 грн.

15.03.2013 р. між КС «Добробут» та
ОСОБА_1 було укладено договір №14 про
відступлення право вимоги. В
результаті договору з депозитного
рахунку Нового кредитора ОСОБА_1 в КС
«Добробуд» повинно було бути
перераховано 63 357,00 грн. Доказів
виконання цього пункту договору про
відступлення права вимоги суду не
надано.

п.6.2.6 Кредитного договору
кредитор має право уступати вимогу з
повернення кредиту третій стороні без
згоди на це позичальника, але
зобов'язується інформувати його, при
виникненні цієї ситуації в 5-ти денний
термін. Позичальник не має права робити
переказ боргу третій стороні без
письмової згоди на це кредитора,
кредитор а саме КС «Добробуд»
проінформував ОСОБА_2, але не
проінформував ОСОБА_3, підтвердження
таких доказів не має.

В даному випадку, ОСОБА_1,
діючи у порушення вимог ст. 60 ЦПК
України не довів суду, про наявність
правових підстав для стягнення з
відповідачів ОСОБА_2, та ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 заборгованості за
кредитним договором №01577 від 14.02.2007
року.

Крім того, ОСОБА_1 у
підтвердження виконання договору
відступлення права вимоги №14 від
15.03.2013р. не долучає до матеріалів
справи.

З огляду на вище викладене,
суд відмовляє у задоволенні вимог
первісного позивача ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

Вирішуючи цю справу в
частині зустрічного позову, суд
виходить з того, що вимоги ОСОБА_2
ґрунтуються на законі і доведені
документально.

15.03.2013р. між Кредитною спілкою
"Добробут" та ОСОБА_1, згідно п. 6.2.6.
Кредитного договору № КСД-01577 від
14.02.2007р. було укладено Договір
відступлення права вимоги до боржника.
Згідно п. 1.1. якого в порядку, обсязі та
на умовах, визначених договором,
первісний кредитор - Кредитна спілка
"Добробут" передала гр. ОСОБА_1 права
вимоги за кредитним договором № КСД-01577
від 14.02.2007 року з гр. ОСОБА_2 на суму
непогашеного залишку основного боргу
по кредиту, нарахованих відсотків
(включаючи підвищені відсотки за
просрочку виконання зобов'язань) за
користування кредитом на дату набрання
чинності Договору відступлення права
вимоги, пені і штрафа, що можуть бути
нараховані на просрочені платежі на
дату укладання Договіру відступлення
права вимоги - первинно в сумі 63357 грн.

У відповідності до приписів ст. 512 ЦК
України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав особі за
правочином (відступлення права вимоги),
4) виконання обов'язку боржника третьою
особою.

Частина 1 статті 513 ЦК України
встановлює, що правочин щодо заміни
кредитора у зобов'язанні вчиняється у
такій самій формі, що і правочин, на
підставі якого виникло зобов'язання,
право вимоги за яким передається
новому кредиторові.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
них прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За змістом ст.. 517 ЦК України первісний
кредитор у зобов'язанні повинен
передати новому кредиторові документи,
які засвідчують права, що передаються,
та інформацію, яка є важливою для їх
здійснення. Боржник має право не
виконувати свого обов'язку новому
кредиторові до надання боржникові
доказів переходу до нового кредитора
прав у зобов'язанні.

В порушення, ст. 207 ЦК України,
у вказаному договорі відступлення
права вимоги відсутні відомості про
передачу переліку документів Новому
кредиторові, що засвідчують передані
права і інформацію.

Також, у договорі
відступлення права вимоги вказано
посилання на передачу прав Новому
кредиторові за кредитним договором №
КСД-000220 від 05.10.2005 року, тоді як ОСОБА_2
уклав з КС «Добробуд» кредитний
договір № КСД-01577 від14.02.2007р.

Крім того, в вищезазначених
договорах відступлення права вимоги
борг в сумі 63357,00 грн. нічим не
мотивований, до договору не
прикладений розрахунок суми боргу,
відсутні відомості з посиланням на
документи про те, що новий кредитор
сплатив за нього борг, а вказані лише
наміри на погашення боргу.

Отже, оцінивши встановлені
обставини і надані докази у їх
сукупності, суд вбачає законні
підстави для задоволення вимог ОСОБА_2
і задовольняє його зустрічний позов
повністю.

Інших обставин, які б мали суттєве
значення у справі судом встановлено не
було.

Повністю задовольнивши
позовні вимоги за зустрічним позовом
суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України,
присуджує з другої сторони понесені
позивачем та документально ним
підтверджені судові витрати, тому
понесені позивачем ОСОБА_2 та
підтверджені документально витрати в
розмірі сплачених судових витрат в
сумі 229,40 грн. підлягають стягненню з
відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 10, 88, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити в повному обсязі.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, Кредитної спілки «Добробут»,
третя особа ОСОБА_4 про визнання
недійсним договора відступлення права
вимоги - задовольнити.

Визнати Договір відступлення
права вимоги від 15 березня 2013 року,
укладений між Кредитною спілкою
«Добробут» та ОСОБА_1 - недійсним.

Стягнути солідарно з Кредитною
спілкою «Добробут» та ОСОБА_1 сплачений
судовий збір в сумі 229 гривень 40
копійок.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів, починаючи з наступного за
днем його проголошення, а така само
відсутніми в судовому засіданні
особами - за днем вручення копії цього
рішення, шляхом подання апеляційної
скарги до Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя:
В.О. Циганков