АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 22-ц/774/3209/14р.
Головуючий в 1 інстанції Якименко Л.Г.
Доповідач Ремез В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014р. Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі :

Головуючого - Ремеза В. А.

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової
О.В.

при секретарі - Єремейчук О.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1,

на рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
12 лютого 2014р. за позовом Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Луч» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по внескам та платежам,
-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
12.02.2014р. позов Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Луч» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
внескам та платежам задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Луч»
заборгованість по внескам та платежам
у сумі 5 540,56грн., витрати на правову
допомогу в сумі 1 000грн., а також 214,60грн.
на сплату судового збору, а всього 6
755,16грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати, і ухвалити по
справі нове рішення яким відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на те, що рішення суду
незаконне та необґрунтоване.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 є власником АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 16.06.1999р., та договору
купівлі-продажу від 06.05.1999р., і
зареєстрований в АДРЕСА_1

Позивач по справі - Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Луч» є балансоутримувачем і
здійснює утримання та обслуговування
АДРЕСА_1

ОСОБА_1 не сплачує кошти на
обслуговування та утримання будинку
АДРЕСА_1, у зв'язку з чим у нього
утворилась заборгованість за період з
лютого 2008р. по червень 2013р. на загальну
суму 7409,07грн.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Частиною 4 вказаної
статті визначено, що власність
зобов'язує.

Статтею 322 ЦК України встановлено, що
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно п.п.1, 5, ч.3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
споживач зобов'язаний укласти договір
на надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору, та оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно пунктів 5, 6 ч.1, ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач має право на
зменшення розміру плати за надані
послуги в разі їх ненадання або надання
не в повному обсязі, зниження їх якості
в порядку, визначеному договором або
законодавством; на несплату вартості
житлово-комунальних послуг за період
фактичної відсутності
житлово-комунальних послуг, визначених
договором у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції в межах заявлених позивачем
вимог про стягнення заборгованості на
обслуговування та утримання будинку
АДРЕСА_1 за період з червня 2009р. по
червень 2013р. з урахуванням поданої
позивачем заяви про збільшення
позовних вимог (а.с.82-85) встановив, що
позивач надавав послуги на утримання
будинку та прибудинкової території,
однак відповідач з червня 2009р. не
сплачує обов'язкові платежі на
утримання та ремонт будинку та
прибудинкової території, у зв'язку з
чим заборгованість складає загальну
суму 5 851,24грн.

Разом з тим, позивач звернувся до суду
за захистом порушеного права у вересні
2012р., а тому суд з урахуванням вимог ст.
257 ЦК України, про те, що загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, обґрунтовано
прийшов до висновку про часткове
задоволення позовних вимог в межах
строків позовної давності, а саме за
період з вересня 2009р. по червень 2013р., і
згідно розрахунку, наданого позивачем
за вказаний період (а.с.84-85)
заборгованість за послуги на
обслуговування та утримання будинку
складає з вересня по грудень 2009р. -
414,24грн., за 2010р. - 1 242,72грн., за 2011р. - 1
320,40грн., за 2012р. - 1 708,80грн., з січня по
червень 2013р. - 854,40грн., а всього 5 540,56грн.,
і колегія суддів вважає, що рішення
суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про
те, що рішення суду незаконне та
необґрунтоване з посиланням на те, що
судом не в повній мірі встановлені
обставини по справі, а саме щодо
визначення законності розмірів
внесків і платежів, які мають
сплачувати члени ОСББ «Луч», та
співвласники будинку, та
невідповідність документів, які надало
правління ОСББ «Луч» вимогам діючого
законодавства, не свідчать про
незаконність рішення суду про
стягнення заборгованості по сплаті
коштів на утримання та ремонт будинку
та прибудинкової території, оскільки
предметом спору було саме стягнення
заборгованості на утримання та ремонт
будинку та прибудинкової території, а
не оскарження рішень ОСББ «Луч», і суд
розглянув заявлений позов у
відповідності до положень ст. 11 ЦПК
України в межах заявлених вимог.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про
те, що між ним та позивачем не було
укладено договір на утримання будинку
та прибудинкової території, а тому він
не повинен сплачувати кошти на
утримання та ремонт будинку та
прибудинкової території безпідставні,
оскільки згідно із ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
відсутність договору на надання
житлово-комунальних послуг сама по
собі не може бути підставою для
звільнення споживача від оплати послуг
у повному обсязі.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про
те, що судом стягнуто з нього
заборгованість з червня 2009р.
безпідставні, оскільки з нього
стягнута заборгованість на користь
позивача за утримання будинку та
прибудинкової території в межах
строків позовної давності.

Інші доводи ОСОБА_1 в апеляційній
скарзі про незаконність та
необґрунтованість рішення суду не
свідчать про незаконність ухваленого
рішення та не спростовують висновків
суду щодо стягнення заборгованості за
утримання будинку та прибудинкової
території на користь позивача,
оскільки відповідачем не було доведено
свої заперечення проти позову
належними доказами про ненадання
позивачем за спірний період послуг
неналежної якості, що б свідчило про
необхідність звільнення його від
заборгованості у повному обсязі, а тому
суд першої інстанції правильно прийшов
до висновку про часткове задоволення
позовних вимог, і підстав для
скасування судового рішення
апеляційна скарга не містить.

Таким чином рішення суду слід залишити
без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
12 лютого 2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Судді: