РІШЕННЯ

іменем України

11 березня 2014 року
м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю: секретарів
Іванової О.В., Білоусової А.А.

позивачки ОСОБА_1

представника
позивачки адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на 1/2 частку
квартири, третя особа - ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

19.12.2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовною заявою, в якій просила
визнати за нею право власності на 1/2
частку квартири АДРЕСА_2.

В обґрунтування позовної заяви
зазначила, що з квітня 1998 року вона
з відповідачем ОСОБА_3 почали постійно
проживати однією сім'єю без реєстрації
шлюбу в квартирі АДРЕСА_1, яка належала
їй на праві власності.

За домовленістю з ОСОБА_3, що відбулася
в присутності свідків, вони вирішили
купити квартиру з метою створення
спільної власності. Однією з умов
договору про сумісне придбання
квартири було те, що їхні частки будуть
рівними.

04.06.2002 року вони разом, за спільні кошти,
які накопили за п'ять років, купили
квартиру АДРЕСА_2. Вказану квартиру
оформили на відповідача ОСОБА_3,
оскільки чоловік вважається головою
сім'ї.

За п'ять років її дохід складав 12564 грн.
30 коп., а дохід відповідача складав 13661
грн. 52 коп. Балансова вартість квартири
становила 17775 грн., придбали вони її за
5000 грн.

20 червня 2006 року вони з ОСОБА_3
зареєстрували шлюб в Бірківській
сільській раді Зміївського району
Харківської області, спільних дітей
від шлюбу не мають.

Після придбання квартири АДРЕСА_2, вони
зареєструвалися в ній та проживають до
цього часу.

За останні два місяці їхнього
спільного життя, між ними по різним
причинам виникають сварки, в ході яких
відповідач говорить їй, що вона в цій
квартирі ніхто і не має ніяких прав,
тому вона вимушена звернутися до суду
цим позовом.

Позивачка ОСОБА_1 та представник
позивачки ОСОБА_2 просили задовольнити
позов з підстав, викладених у заяві.
Позивачка ОСОБА_1 пояснила, що
визначення її частки у спірній
квартирі їй необхідно для уникнення в
подальшому будь-яких суперечок щодо її
права користуватися та розпоряджатися
квартирою

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав,
пояснив, що квартира дійсно була
придбана ним з позивачкою за спільні
кошти.

Третя особа ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилася, подала заяву
про судовий розгляд справи за її
відсутністю, вказала, що не заперечує
проти позовної заяви, оскільки участі у
придбанні квартири вона не брала.

Вислухавши осіб, що беруть участь
у розгляді справи, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок наявних у справі
доказів у їх сукупності, суд дійшов
наступного:

З копії свідоцтва про шлюб
вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
20.06.2006 року. (а. с. 4).

Спірною є квартира АДРЕСА_2, яка
зареєстрована на праві власності за
ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу квартири, посвідченого
приватним нотаріусом Зміївського
нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_5 04.06.2002 року р-р №1214. (а. с.
5-7).

Даними копій паспортів та довідки
Бірківської сільської ради
Зміївського району Харківської
області №2678 від 17.09.2013 року
підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3
проживають і зареєстровані в АДРЕСА_2
(а. с. 10-12, 23-24).

Пунктом 4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України
передбачено, що Цивільний кодекс
України застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності.

Відповідно до ст. 17 Закону України
"Про власність" майно, придбане
внаслідок спільної праці членів сім'ї,
є їх спільною сумісною власністю, якщо
інше не встановлено письмовою угодою
між ними.

Згідно ст. 112 ЦК УРСР, майно може
належати на праві спільної власності
двом або кільком колгоспам чи іншим
кооперативним та іншим громадським
організаціям, або державі і одному чи
кільком колгоспам або іншим
кооперативним та іншим громадським
організаціям, або двом чи кільком
громадянам.

Розрізняється спільна власність
з визначенням часток (часткова
власність) або без визначення
часток (сумісна власність).

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР
право власності (право оперативного
управління) у набувача майна за
договором виникає з моменту передачі
речі, якщо інше не передбачено законом
або договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3 визнав позов у
повному обсязі, що не суперечить закону
та не порушую права чи інтереси інших
осіб; наявні законні підстави для
постановлення рішення про задоволення
позову, оскільки сторонами не
заперечувалося, що спірна квартира
була набута ними за спільні кошти.

За таких обставин, позовна заява
про визнання за позивачкою права
власності на 1/2 частку вказаної
квартири є обґрунтованою і підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на 1/2 частку квартири
АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами.
які брали участь у справі, але не були
присутніми в судовому засіданні - в той
самий строк з дня отримання його копії.

Головуючий: