Справа № 368/1540/13-ц
Рішення

іменем України

"05" березня 2014 р. Кагарлицький
районний суд Київської області

в складі: головуючого - судді
Шевченко І.І.

при секретарі
Губенко А.П.

з участю представника позивача
Самойленка П.М.

та представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду м. Кагарлик цивільну справу
за позовом Приватного акціонерного
товариства «СК «АХА Страхування»» до
ОСОБА_3 про відшкодування завданих
матеріальних збитків в порядку
регресу, -

в с т а н о в и в:

представник позивача просить суд
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі та стягнути з відповідача на
користь позивача страхове
відшкодування за завданні збитки в
розмірі: 18 798 грн. 21 коп., витрати по
сплаченому судовому збору покласти на
відповідача, посилаючись на те, що
15.12.2009 року між ПАТ «СК «АХА
Страхування» та ОСОБА_4 було укладено
Договір добровільного страхування
наземного транспорту № 3007405//05АВ від
15.12.2009 р.

У відповідності до умов даного
договору, позивач взяв на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку сплатити на користь
страхувальника страхове
відшкодування.

Так, 01.07.2010 року в м. Києві, вул.
Заболотного, 140, сталася дорожньо -
транспортна пригода за участю
застрахованого транспортного засобу
«Деу», д/н НОМЕР_1, та ТЗ «Фольцваген»,
д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3

Згідно постанови суду та довідки ДАІ,
винним у скоєнні даного ДТП визнано
відповідача. Внаслідок даної ДТП
застрахованому ТЗ «Деу», д/н НОМЕР_1
було завдано технічних ушкоджень,
відповідно до чого страхувальник
зазнав матеріального збитку.

Відповідно до звіту № 823 від 16.07.2010 року
про оцінку майна - визначення вартості
відновлюваного ремонту склала: 25 358 грн.
50 коп.

Виконуючи взяті на себе зобов'язання по
договору страхування, позивач виплатив
страхове відшкодування страхувальнику
у розмірі: 18 798 грн. 21 коп.

Враховуючи вищевикладене, загальний
розмір понесених збитків позивачем
становить: 18 798 грн. 21 коп.

У відповідності до ст.. 993 ЦК України та
ст.. 27 Закону України «Про страхування»
до страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша, особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Представник відповідача позовні
вимоги позивача не визнав повністю та
просив суд у їх задоволенні відмовити.
По - перше, позивачем пропущено строк
звернення до суду з позовом, що є
підставою для відмови у позові. По -
друге, представник позивача не надав
докази, що позивач намагався
врегулювати питання з відповідачем в
добровільному порядку, оскільки
відповідач не знав про те, що має
заборгованість. Окрім того, не вирішено
питання щодо пошкоджених деталей, які в
разі задоволення позову, необхідно
повернути відповідачу, тому підстав
для задоволення позову не має.

Суд, вислухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, приходить
до висновку про задоволення позовних
вимог позивача з наступних підстав.

В судовому засіданні суд встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

15.12.2009 року між ЗАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування», правонаступником
якого є ПрАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» та ОСОБА_4 було укладено
Договір страхування наземного
транспортного засобу № 3007405, згідно
якого позивач зобов'язався
відшкодувати шкоду, заподіяну
страхувальником життю, здоров'ю та
майну потерпілих при експлуатації
транспортного засобу, а саме:
автомобіля марки «Daewoo Nexia»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 4).

01 липня 2010 року приблизно о 19 год. 30 хв.
на вул.. Заболотного в м. Києві, керуючи
автомобілем «Фольцваген», н.з. НОМЕР_2,
при виборі безпечної швидкості руху не
врахував дорожню обстановку, не
дотримався безпечної дистанції,
внаслідок чого сталося зіткнення з
автомобілями «Део», н.з. НОМЕР_1 та
«Део», н.з. НОМЕР_3, чим водій ОСОБА_3
порушив п.п. 12.1, 12.3, 12.4, 13.1 Правил
дорожнього руху.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди було завдано механічні
ушкодження

автомобілю «Daewoo
Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1,
власником якого є ОСОБА_4.

Постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 14 липня 2010 року ОСОБА_3
було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.. 124 КУпАП та
застосовано адміністративне стягнення
у виді штрафу в розмірі 340 грн. (т. 1 а.с.
16).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України,
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчиненні вони цією особою.

Страховим випадком
відповідно до договору страхування
визначається подія, у разі якої
внаслідок ДТП було завдано шкоду
автомобілю страхувальника. Розмір
страхового відшкодування визначається
страховиком виходячи із суми
заподіяного в результаті настання
страхового випадку матеріального
збитку, але не більше розміру страхової
суми.

02 липня 2010 року ОСОБА_4
було надано заяву про настання події,
що має ознаки страхованого випадку за
договором добровільного страхування
транспортного засобу до ПрАТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» (т. 1 а.с. 39-41).

Згідно зі Звітом № 823 від 16.07.2010
року, складеним оцінювачем ТОВ
«Незалежна Експертно - Асистуюча
Компанія», який діє на підставі
сертифіката суб'єкта оціночної
діяльності №? 6085/07, виданого Фондом
державного майна України 12.09.2007 р.,
матеріальний збиток, завданий власнику
автомобіля «Daewoo Nexia», реєстраційний
номер НОМЕР_1, внаслідок його
пошкодження, складає 25 368,50 грн. (т. 1 а.с.
20-22).

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням фізичного зносу,
розрахованого у порядку, встановленому
законодавством.

Згідно розрахунку суми страхового
відшкодування від 02 серпня 2010 року
позивачем було встановлено суму
страхового відшкодування в розмірі 18
791 грн. 21 коп. (т. 1 а.с. 19).

Відповідно до страхового акту №
9587/10/05/11 від 14.08.2010 року та наказу № 11677
від 14.08.2010 року позивач 17.08.2010 року
здійснив виплату страхового
відшкодування 18 798,21 грн. ( т. 1 а.с. 17, 18,
220-221).

Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу
України, до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідної за завдані збитки.

06.04.2013 року позивач направив
відповідачу претензію з вимогою
відшкодування сплаченої страхової
суми, про що свідчить копія
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення, яка
була отримана відповідачем 12.04.2013 року.
Проте, вказана вимога була залишена
відповідачем без реагування та сума
виплаченого потерпілій особі
страхового відшкодування позивачу не
відшкодована.

Після виплати страхової суми, у
позивача виникло право зворотної
вимоги до ОСОБА_3 як особи, винної у
заподіянні шкоди.

Право позивача на звернення із вимогою
про відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок ДТП, що була виплачена ним,
підтверджується також ч. 1 ст. 1191 ЦК
України, яка визначає, що особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Так, за умови виникнення нового
зобов'язання при регресі строк
позовної давності починається з
моменту виплати страхового
відшкодування, як це передбачено у
частині 6 статті 261 Цивільного кодексу
України, відповідно до якої за
регресними зобов'язаннями перебіг
позовної давності починається від дня
виконання основного зобов'язання.

Так, згідно зі ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Так, за клопотанням представника
відповідача було призначено
автотоварознавчу експертизу. Однак,
вказана експертиза не була проведена,
оскільки відповідачем не було
проведено попередню оплату, тому
ухвала суду залишилася без виконання.
Вищевказане дає суду зробити висновок,
що відповідачем не спростовано суму
збитків у відповідності із вимогами ст.
60 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст.261 ЦК України за
регресним зобов'язанням перебіг
позовної давності починається від дня
виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з системного аналізу
змісту ст. 599 та ч. 6 ст. 261 ЦК України
початок перебігу строку позовної
давності за регресними вимогами
починається з дня його виконання в
повному обсязі.

Встановивши, що виплата позивачем
страхового відшкодування в повному
обсязі відбулася 17 серпня 2010 року, і
позов пред'явлено 07 серпня 2013 року,
тобто в межах трьохрічного строку
позовної давності.

За таких обставин, позивач має право на
стягнення коштів у повному розмірі.

На основі повно та всебічно з'ясованих
обставин, на які посилаються сторони,
як на підставу своїх вимог та
заперечень підтверджених доказами,
перевірених в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість, а
також достатність, взаємозв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, суд приходить до
висновку про ухваленням рішення про
задоволення позову в повному обсязі,
тому суд стягує з відповідача на
користь позивача страхове
відшкодування за завданні збитку в
розмірі 18 798 грн.. 21 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
прису джує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві про порційно до розміру
задоволених позовних вимог, а тому суд
стягує з відповідача на користь
позивача витрати по сплаті судового
збору в сумі 229 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст.. ст.. 23, 1166, 1187 ЦК України, постановою
Пленуму Верховного суду України «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» від 27.03.1992 року № 6 із змінами та
доповненнями, Законом України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215, 218
ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «СК «АХА
Страхування»» до ОСОБА_3 про
відшкодування завданих матеріальних
збитків в порядку регресу -
задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
паспорт НОМЕР_4, виданий Дніпровським
РВ ГУ МВС України в м. Києві 19.03.1997 року,
на користь Приватного акціонерного
товариства «СК «АХА Страхування»»
страхове відшкодування за завданні
збитку в розмірі 18 798 грн.. 21 коп. та
понесені витрати по судовому збору в
сумі 229 грн. 40 коп., а всього 19 027
(дев'ятнадцять тисяч двадцять сім) грн.
61 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Кагарлицький районний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення, а особами , які брали
участь у справі і не були присутніми в
судовому засіданні протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення.

Суддя: І. І. Шевченко