ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1333/14-ц

Провадження № 2/210/1100/14

"17" березня 2014 р.

Суддя Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу Чайкіна О.В., розглянувши
заяву ОСОБА_3 про зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою у
якій просить суд:

- припинити чинність постанови
слідчого про накладення арешту

Ознайомившись із змістом заяви та
додатками до неї, суд прийшов до
переконання, що заява не відповідає
вимогам статті 119 Цивільного
процесуального кодексу України з
урахуванням наступного.

Відповідно до постанови ПВС СРСР від
31.03.1978 року № 4 «Про застосування
законодавства при розгляді судами
справ про звільнення майна від арешту
(виключення з опису)» (далі ПВС) спори
про звільнення майна з під арешту суди
розглядають за правилами позовного
провадження незалежно від того,
накладено арешт в порядку застосування
заходів забезпечення позову, звернення
стягнення на майно боржника на
виконання рішення або вироку суду, або
коли нотаріусом проведена опис як
захід щодо охорони спадкового майна та
в інших, передбачених законом випадках.

Позов про звільнення майна з під арешту
може бути пред'явлений власником, а
також особою, яка володіє в силу закону
або договору майном, що не належить
боржнику.

Тому, заявник повинна звернутися до
суду з позовною заявою, натомість, як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3
звертається до суду з заявою.

При цьому, відповідачами за такими
позовами є: боржник, у якого проведений
арешт майна, і ті організації або особи,
в інтересах яких накладено арешт на
майно. Якщо арешт на майно накладено у
зв'язку з його конфіскацією,
відповідачами є засуджений і
відповідний фінансовий орган. У разі
передачі майна безоплатно організація,
якій вона передана, також залучається в
якості відповідача.

Тому, позивачу необхідно визначитись з
колом відповідачів, зазначивши їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв"язуц, якщо такі
відомі. А також надати до суду копії
позовної заяви з додатками відповідно
до кількості відповідачів і третіх
осіб.

Крім того, до позовної заяви у
зазначених справах має бути додана
копія акта про арешт (опису) майна,
копія вироку, рішення іншої постанови,
на виконання якого накладено арешт, та
інші документи, що підтверджують
заявлені позивачем вимоги (договори
дарування, купівлі - продажу, заповіту,
чеки , рахунки і т. п.), а у разі
неможливості їх надати, зазначити про
це у позові.

В порушення п.п. 3, 4 ч.2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява не містить змісту
позовних вимог та ціни позову, щодо
вимог майнового характеру.

Крім того не зазначені докази дійсної
ціни позову відповідно до вимог ст. 80
ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до
позовної заяви додається документ, що
підтверджує сплату судового збору.

Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом (ч.2 ст. 79
ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про
судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI (зі
змінами та доповненнями) судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. Із позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору становить 1 відсоток ціни позову,
але не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати - 243,60 грн. та не більше
3 розмірів мінімальної заробітної
плати - 3654 грн..

Разом з тим, розмір мінімальної
заробітної плати станом на 22.01.2014 року
складає 1218,00 грн. Таким чином,
ураховуючи положення ст. 4 Закону
України „Про судовий збір" від 08.07.2011
року №3674-VI (зі змінами та доповненнями),
позивачу необхідно сплати судовий збір
з урахуванням ціну позову.

При цьому, до позовної заяви додано
квитанцію про сплату судового збору №
2471.154.1 від 13.03.2014 року в сумі 121,80 грн.

Таким чином, при подачі позовної заяви,
позивачем не в повному обсязі сплачено
судовий збір, тому суд вважає його
несплаченим. Підстав для звільнення
позивача від сплати судового збору з
позовної заяви не вбачається.

Крім того, позов про виключення майна з
під арешту розглядається за правилами
виключної підсудності, тобто за місцем
знаходження арештованого майна. Однак,
з матеріалів позовної заяви не
вбачається де знаходиться арештоване
майно.

Враховуючи вище викладене, суд
приходить до висновку, що позовна заява
не відповідає формі і змісту
встановленого відповідно до вимог
цивільно - процесуального
законодавства, у зв'язку з чим
оформлена неналежним чином.

Частиною 1 статті 121 ЦПК України
передбачено, що суддя, встановивши, що
позовну заяву подано без додержання
вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст.
119-121 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий
збір», ПВС СРСР від 31.03.1978 року № 4, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3 про зняття арешту -
залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в
ухвалі недоліки ним можуть бути
усунені протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Якщо у встановлений строк виявлені
недоліки не будуть усунуті, заява буде
вважатись неподаною та повернута
позивачу.

Ухвала може бути оскаржена щодо
недотримання правил підсудності та
визначення розміру судового збору
шляхом подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Дзержинський районний
суд м. Кривого рогу. В іншій частині -
ухвала остаточна і апеляційному
оскарженню не підлягає.

Суддя:
О. В. Чайкіна