Справа №473/4822/13-ц 17.03.2014 17.03.2014 17.03.2014
Провадження №22-ц/784/870/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуюча по 1 інстанції - Лузан Л.В.
Доповідач апеляційного суду -
Рішення

Іменем України

17 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого Галущенка О.І.,

суддів: Серебрякової Т.В.,
Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання
- Шпонарською О.Ю.,

за участю:

- представника позивача Співака
А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«Миколаївобленерго»

на заочне рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 27 січня 2014 року за
позовом публічного акціонерного
товариства «Миколаївобленерго» до
ОСОБА_3 про відшкодування збитків за
договором про реструктуризацію
заборгованості,

встановила:

17 жовтня 2013 року публічне
акціонерне товариство
«Миколаївобленерго» (далі - Товариство)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3
про відшкодування 330 грн.
27 коп. збитків за договором про
реструктуризацію заборгованості.

Позивач зазначав, що відповідачка
проживала в будинку по АДРЕСА_1 та є
споживачем електроенергії, яку їй
постачає Товариство.

15 листопада 2011 року
представниками позивача при
здійсненні перевірки дотримання
Правил користування електроенергією
для населення було складено
Акт № С 0934, яким встановлено порушення
п. 42 Правил - самовільне підключення
електроустановок до електричної
мережі, що не є власністю
енергопостачальника відкритою
електропроводкою поза приладом обліку.

Рішенням відповідної комісії
споживачу нараховано до сплати 3 039 грн.
58 коп. збитку.

13 липня 2012 року Товариство з
ОСОБА_3 уклало договір про
реструктуризацію 3 039 грн. 58 коп. збитку
зі строком дії з 01 жовтня 2012 року по 30
червня 2013 року.

Умови цього договору ОСОБА_3
виконала частково, сплатив 2 709 грн. 31
коп., залишок заборгованості становив
330 грн. 27 коп.

Посилаючись на викладене та на
розірвання договору про
реструктуризацію заборгованості,
позивач просив про задоволення позову.

Заочним рішенням
Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 27
січня 2014 року відмовлено у задоволенні
позову.

Товариство подало на це рішення
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на незаконність та необґрунтованість
судового рішення, просило його
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позов.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову
ПАТ «Миколаївобленерго», суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідач є неналежним, а розмір
заподіяних збитків необґрунтованим.

Суд вважав, що порушником Правил
користування електроенергією та
особою, яка зобов'язана відшкодувати
збитки, був попередній споживач ОСОБА_4
та розмір збитку підлягав розрахунку
відповідно до п. 3.3.б Методики.

Між тим, такий висновок суду не
відповідає фактичним обставинам
справи та вимогам чинного
законодавства.

Відносини з приводу постачання
фізичним особам електричної енергії
регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27
Закону України "Про електроенергетику",
а також нормативно-правовими актами в
сфері електропостачання.

Постачання фізичним особам
електроенергії здійснюється на
підставі договору про користування
електричною енергією.

Виходячи з положень ст. ст. 6, 626-631,
526 ЦК України укладений договір є
обов'язковим для належного виконання
сторонами відповідно до його умов,
вимог ЦК України та інших актів
цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України
"Про електроенергетику" передбачено, що
споживач електроенергії несе
відповідальність згідно із
законодавством за порушення умов
договору та Правил.

З матеріалів справи вбачається,
що 15 листопада 2011 року при обстеженні
представниками позивача будинку по
АДРЕСА_1 було виявлено порушення п. 42
Правил - самовільне підключення
електроустановок до електричної
мережі, що не є власністю
енергопостачальника відкритою
електропроводкою поза приладом обліку.

Вказаний факт в той же день у
присутності ОСОБА_3 був зафіксований у
Акті № С 0934 від 15 листопада 2011 року.
Відповідачка підписала цей акт без
зауважень.

На підставі цього, рішенням
комісії позивача від 05 грудня 2011 року
відповідачці нараховано до сплати 3 039
грн. 58 коп. збитку за період з 22 жовтня
2010 року (з дня припинення
електропостачання електроустановки
споживача) по 15 листопада 2011 року (до
дня повторного припинення
електропостачання). Тому розрахунок
збитку проведено позивачем згідно
положень п. 3.3 "в" , 3. 5 та п. 2.7 Методики
вірно.

13 липня 2012 року між ПАТ
"Миколаївобленерго" та споживачем
ОСОБА_3 укладено договір № 771716 - р про
реструктуризацію 3 039 грн. 58 коп. збитку
зі строком дії з 01 жовтня 2012 року до 30
червня 2013 року.

За умовами цієї угоди, ОСОБА_3, як
споживач, визнала борг та частково
виконала умови угоди, сплатив 2 709 грн. 31
коп. Сума несплаченої заборгованості
відповідачки перед Товариством
складала 330 грн. 27 коп.

17 вересня 2013 року, у зв'язку з
невиконанням умов договору
реструктуризації заборгованості,
позивач повідомив ОСОБА_3 про його
розірвання.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Зміст позовної заяви ПАТ
"Миколаївобленерго" свідчить про те, що
позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про невиконання договору
реструктуризації заборгованості та
стягнення боргу за недовраховану
електричну енергію за цим договором.
Суд першої інстанції залишив поза
увагою зміст позовної заяви
Товариства, наявність між сторонами
договору про реструктуризацію
заборгованості за спожиту
електроенергію та фактично викладені в
ній вимоги не вирішив.

Між тим, як встановлено, сама
ОСОБА_3 укладений з Товариством договір
про реструктуризацію заборгованості
за спожиту електроенергію не
оспорювала та частково виконала його
умови.

Тому висновок суду першої
інстанції про те, що відповідач є
неналежним, а розмір збитку
необґрунтованим не відповідає
обставинам справи та вимогам закону.

За такого, з ОСОБА_3 на користь
Товариства у відповідності до вимог
ст. ст. 525, 526 ЦК України підлягає
стягненню 330 грн. 27 коп. заборгованості
за укладеним договором про
реструктуризацію заборгованості за
електроенергію.

Оскільки суд першої інстанції був
іншої думки, то у відповідності до
п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
його рішення підлягає скасуванню, з
ухваленням апеляційною інстанцією
нового рішення про задоволення позову
Товариства, з розподіленням судових
витрат.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
ОСОБА_3 на користь Товариства
підлягають стягненню 229 грн.40 коп.
судового збору в суді першої інстанції
та 121 грн. 80 коп. - за подачу апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
"Миколаївобленерго" задовольнити.

Заочне рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 27 січня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Задовольнити позовні вимоги
публічного акціонерного товариства
"Миколаївобленерго".

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
"Миколаївобленерго" 330 (триста тридцять)
грн. 27 коп. збитку за договором № 771716 - р
про реструктуризацію заборгованості
за електроенергію від 13 липня
2012 року та 351 грн. 20 коп. судових витрат
в обох судових інстанціях.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді: