Справа № 1308/2-135/11
Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.
Провадження № 22-ц/783/16/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р.
Категорія справи: 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4,

адвоката ОСОБА_5 - представника ОСОБА_6,

адвоката ОСОБА_7 - представника ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на
рішення Жовківського районного суду
Львівської області від 19 травня 2011
року,

В С Т А Н О В И Л А:

13.12.2005 року ОСОБА_8 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_6 про поділ спільного
майна подружжя.

09.07.2007 року ОСОБА_4 подав до суду
зустрічний позов до ОСОБА_6 і ОСОБА_8 про
стягнення боргу за договором позики,
позовні вимоги по якому в ході судового
розгляду справи неодноразово
уточнювались, і в кінцевій редакції
яких ОСОБА_4 просив суд стягнути з
ОСОБА_6 і ОСОБА_8 на його користь за
договором позики 294 000 грн. та
понесені ним судові витрати в сумі 1
677 грн. 84 коп. „порівну в рівних
частинах з кожного" (т.1, а.с. 34).

21.05.2009 року ухвалою Жовківського
районного суду Львівської області вище
згадані позови було роз'єднано у
самостійні провадження і провадження
за первісним позовом ОСОБА_8 про поділ
спільного майна подружжя зупинено - до
вирішення позову ОСОБА_4

25.03.2010 року ОСОБА_8 подала до суду позов
до ОСОБА_4 і ОСОБА_6 про визнання
недійсним договору позики від 05.11.2005
року, укладеного між ОСОБА_4, з однієї
сторони, та ОСОБА_8 і ОСОБА_6, з другої
сторони, покликаючись на його
фіктивність (т.2, а.с. 3-4).

14.10.2010 року ухвалою судді Жовківського
районного суду Львівської області
цивільні справи за позовом ОСОБА_8 до
ОСОБА_4 і ОСОБА_6 про визнання недійсним
договору позики та за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_6 і ОСОБА_8 про стягнення боргу за
договором позики було об'єднано в одне
провадження (т.2, а.с. 9).

Рішенням Жовківського районного суду
Львівської області від 19 травня 2011
року, що оскаржується, позов ОСОБА_4
задоволено та стягнуто в його користь з
ОСОБА_6 і ОСОБА_8 288 726 грн. 98 коп. та 1
677 грн. 84 коп. судових витрат, а також в
дохід держави 52 грн. 16 коп.

Цим же рішенням ОСОБА_8 відмовлено у
задоволенні її позову до ОСОБА_4 і
ОСОБА_6 про визнання недійсним договору
позики від 05.11.2005 року (т.1, а.с. 139-140).

Додатковим рішеням згаданого суду від
29.02.2012 року ухвалено, що 288 726 грн. 98
коп. боргу за договором позики та 1 677
грн. 84 коп. судових витрат підлягають до
стягнення на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_6 і
ОСОБА_8 порівну в рівних частинах з
кожного (т.1, а.с. 166).

Рішенням Жовківського районного суду
Львівської області від 19 травня 2011 року
оскаржила ОСОБА_8 (т.1, а.с. 143-146).

Апелянт просить рішення суду скасувати
і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_4
у задоволенні його позовних вимог, а її
позов до ОСОБА_4 і ОСОБА_6 - задовольнити,
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; невідповідність висновків суду
обставинам справи та на порушення норм
матеріального і процесуального права.

Вважає, що суд не дав належної оцінки
доказам по справі, якими стверджується
той факт, що 05.11.2005 року (дата, якою
датована розписка, як договір позики)
вона і ОСОБА_6 перебували у м. Жовкві на
весіллі, а відтак фізично не могли
перебувати в цей день у м. Дублянах (яке
знаходиться від м. Жовкви на відстані
приблизно 30 км), де ніби-то і було
написано ними згадану розписку та
отримано від ОСОБА_4 в якості позики 24
000 євро.

Стверджує, що спірна розписка
появилася лише під час розгляду справи
за її позовом до ОСОБА_6 про поділ
спільного майна подружжя і її метою є
штучне збільшення боргових
зобов'язань.

Просить призначити по справі
комплексну судову експертизу, на
вирішення якої поставити ряд питань,
які наведені у її апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників ОСОБА_8 на підтримання
доводів апеляційної скарги та
заперечення цих доводів зі сторони
представників ОСОБА_4 і ОСОБА_6,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
до задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Згідно Висновку почеркознавчої
експертизи від 03.03.2008 року № 30,
проведеної по справі на виконання
ухвали Жовківського районного суду
Львівської області від 29.10.2007 року
НДЕКЦ при УМВС України на залізничному
транспорті, підпис від імені ОСОБА_8 в
документі - борговій розписці (арк. 106
матеріалів цивільної справи № 2-67/07) від
імені ОСОБА_8 і ОСОБА_6, написаній 05.11.2005
року в отриманні ними від громадянина
ОСОБА_4 24 000 євро на придбання
автомобіля, виконаний ОСОБА_8 (т.1, а.с.
19-25).

На клопотання апелянта ОСОБА_8 (т.1, а.с.
183-184) ухвалою Апеляційного суду
Львівської області від 02.07.2012 року по
справі було призначено комплексну
судову експертизу, проведення якої
було доручено Львівському НДІ судових
експертиз (т.1, а.с. 186-188).

Згідно висновку судово-почеркознавчої
експертизи від 09.11.2012 року № 2474,
встановити ким, самою ОСОБА_8 чи іншою
особою, виконаний підпис від імені
ОСОБА_8 на розписці від 05.11.2005 року - не
виявляється можливим (т.1, а.с. 200-201).

Згідно висновку експертизи матеріалів
документів від 26.11.2012 року № 2475,
фарбувальна речовина штрихів
рукописного тексту розписки від 05
листопада 2005 року та підпису від імені
гр. ОСОБА_8 (арк. 106 справи № 2-4/10
Жовківського районного суду
Львівської області) є пастою червоного
кольору для кулькових ручок. Паста для
кулькових ручок, якою виконаний
рукописний текст розписки, однакова за
складом барвників із пастою для
кулькових ручок, якою виконано підпис
від імені гр. ОСОБА_8 (т.1, а.с. 204-205).

На клопотання апелянта ОСОБА_8 (т.1, а.с.
224), до якого приєднався ОСОБА_4, подавши
своє клопотання (т.1, а.с. 233-236), ухвалою
Апеляційного суду Львівської області
від 08.04.2013 року по справі було
призначено повторну комплексну судову
експертизу, проведення якої було
доручено Київському НДІ судових
експертиз, оплату за проведення якої
покладено порівну на ОСОБА_8 та ОСОБА_4
(т.1, а.с. 238-240).

Як стверджується матеріалами справи,
ОСОБА_4 було оплачено половину вартості
проведення вище згаданої експертизи, а
також у відповідності до клопотання
експертів було подано до суду
додаткові матеріали, необхідні для
проведення цієї експертизи.

В той же час, ОСОБА_8 оплату „своєї"
половини вартості проведення
експертизи не здійснила та додаткових
матеріалів, необхідних для проведення
цієї експертизи, зі своєї сторони не
подала, в результаті чого матеріали
справи повернулися до суду з
повідомленням про неможливість
надання висновку (т.2, а.с. 41-42).

14.03.2014 року (після повернення
матеріалів до суду) ОСОБА_8 повторно
подала до суду клопотання про
призначення по справі повторної
комплексної експертизи.

В той же час, дане клопотання не містить
пояснень щодо причин не проведення
ОСОБА_8 оплати половини вартості
проведення раніше призначеної по
справі аналогічної експертизи, а також
будь-яких доводів щодо можливості
проведення такої експертизи по
матеріалах, які наявні у справі (без
подачі додаткових матеріалів, які
вимагалися експертами Київського НДІ
судових експертиз), саме у НДЕКЦ МВС
України у Закарпатській області.

Відтак, з урахуванням вище наведених
обставин, у задоволенні повторного
клопотання ОСОБА_8 про призначення по
справі повторної комплексної
експертизи судом було відмовлено.

Cтаттями 10 і 60 ЦПК України встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін;
сторони мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості і що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

В той же час, апелянтом ОСОБА_8 не було
доведено належними і допустимими
доказами її заперечень щодо належності
підпису від її імені на тексті боргової
розписки від 05 листопада 2005 року саме
їй, а відтак колегія суддів приходить
до висновку про те, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків оскаржуваного рішення, а
тому цю скаргу слід залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8
відхилити та залишити рішення
Жовківського районного суду
Львівської області від 19 травня 2011 року
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскарженою
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Суддя:

Судді: