Справа № 567/121/14-ц
14 березня 2014 року м. Острог
Острозький районний суд Рівненської
головуючий суддя - Василевич О.В.
секретар - Івчук Є.О.
з участю позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів на утримання
дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів
його заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, мотивуючи тим, що
спільне життя з відповідачем не
склалося, вони не змогли побудувати
сімейні відносини на почуттях любові,
поваги, дружби та взаємодопомоги.
Відповідач після укладення шлюбу
залишив сім'ю та вони разом не
проживають. Від спільного подружнього
життя у них народилася донька, яка
проживає разом з нею та перебуває на її
утриманні. Вважає, що шлюб існує
формально та його збереження буде
суперечити її інтересам та інтересам
дитини. Відповідач участі в утриманні
та вихованні доньки не приймає,
добровільно допомоги на її утримання
не надає, хоча має всі можливості для
цього, оскільки є працездатною особою,
працює на будівельних роботах та
отримує систематичний дохід, а тому
просить стягувати з відповідача кошти
на утримання їх спільної дитини в
судовому порядку.
Позивачка в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала та просила
позов задовольнити з підстав, вказаних
у позовній заяві, та з урахуванням
уточнених позовних вимог просила
розірвати шлюб та стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання малолітньої дитини в розмірі
400 грн. Позивачка пояснила, що після
одруження з відповідачем вони разом
проживали близько трьох місяців, та
впродовж спільного подружнього життя
відповідач зловживав алкогольними
напоями, приходив додому у нетверезому
стані, грошові кошти зі спільного
сімейного бюджету витрачав на власний
розсуд, в тому числі на азартні ігри.
Відповідач через три місяці
подружнього життя залишив сім'ю та
впродовж півтора року вони разом не
проживають. Під час спільного
подружнього життя у них народилася
донька, з якою вона проживає окремо від
відповідача. З часу окремого
проживання відповідач жодного разу не
зустрічався з дитиною, участі в
утриманні та вихованні доньки не
приймає, не переймається її життям,
здоров'ям, участі у її вихованні не
приймає. Зазначає, що вона являється
студенткою Рівненського медичного
коледжу платної форми навчання, та
іншого доходу, окрім отримуваної
державної допомоги у зв'язку з
народженням дитини та допомоги по
догляду за дитиною, вона не отримує.
Відповідач в добровільному порядку
коштів на утримання доньки не надає, що
й спонукало її звернутися до суду з
вищевказаним позовом.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним чином
через засоби масової інформації в
порядку та у спосіб передбачений ЦПК
України, письмових заперечень проти
позову не надав, а тому, керуючись ст.224
ЦПК України, суд за згодою позивачки
прийшов до висновку про можливість
ухвалення заочного рішення на підставі
наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення
позивачки, перевіривши матеріали
справи та дослідивши надані докази,
прийшов до наступного.
З пояснень позивачки та матеріалів
справи судом встановлено, що сторони з
04.08.2012 р. перебувають у зареєстрованому
шлюбі, про що в Книзі реєстрації шлюбів
04.08.2012 р. Грем'яцькою сільською радою
Острозького районну Рівненської
області зроблено відповідний актовий
запис за №6, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від
Під час спільного подружнього життя у
позивачки та відповідача 20.12.2012 р.
народилася донька ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_2 від 26.12.2012 р.
Згідно ст.3 Сімейного кодексу України
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Відповідно до ст.51 Конституції України,
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має
рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.
Згідно ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу
України кожен з подружжя має право
припинити шлюбні відносини.
Примушування до збереження шлюбних
відносин є порушенням права дружини,
чоловіка на свободу та особисту
З пояснень позивачки судом
встановлено, що вона з відповідачем
впродовж півтора роки проживають
окремо, позивачка з дитиною в с.Грем'яче
Острозького району Рівненської
області та зареєстроване місце
проживання відповідача - с.Кунин
Здолбунівського району Рівненської
області, спільного господарства
сторони не ведуть, шлюбних стосунків не
підтримують, та відсутня така складова
сім'ї як наявність взаємних прав та
обов'язків. Наведені обставини є
свідченням постійних, а не тимчасових
розладів у їхніх сімейних стосунках, та
вказують на відсутність ознак
фактичних шлюбних відносин.
Подальше збереження шлюбу за
відсутності спільного ведення побуту
та за відсутності між сторонами
взаємних прав і обов'язків, суперечить
інтересам позивачки.
З пояснень позивачки встановлено, що
відповідач залишив сім'ю та не
підтримує з нею жодних стосунків, не
цікавиться її життям та життям їх
спільної доньки, а тому її намір
розірвати шлюб з відповідачем є
Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, факт тривалого окремого
проживання сторін як одна сім'я,
відсутність спільного побуту між
позивачкою та відповідачем є
свідченням формального існування
шлюбу між ними та підтвердженням
відсутності фактичних шлюбних
відносин, що дає підстави дійти
висновку про обґрунтованість позову та
доцільність розірвання шлюбу.
При вирішенні вимоги про стягнення
аліментів на утримання дитини суд
виходив з наступного.
Згідно ст.51 Конституції України та ст.180
Сімейного кодексу України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.
Відповідно до п.17 постанови Пленуму
Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р.
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» за відсутності
домовленості між батьками про сплату
аліментів на дитину той із них, з ким
вона проживає, вправі звернутися до
суду з відповідним позовом.
З пояснень позивачки судом
встановлено, що утримання доньки вона
здійснює самостійно, відповідач участі
в утриманні дитини не приймає,
матеріальної допомоги на її утримання
в добровільному порядку не надає та між
ними не досягнуто домовленості про
способи та обсяг участі відповідача як
батька в утриманні дитини (грошова або
натуральна форма, розмір аліментів,
першочергові потреби, які необхідні
дитині тощо), а тому суд вважає, що
існують підстави для стягнення
аліментів в судовому порядку.
Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу
України, за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
У відповідності до ч.2 ст.182
Сімейного кодексу України мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст.184 цього
Згідно ст.184 Сімейного кодексу
України, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
Беручи до уваги, що відповідач
не надає добровільно матеріальної
допомоги на утримання дитини та в
матеріалах справи відсутні дані про
регулярне отримання ним стабільного
доходу, а відтак суд приходить до
висновку про необхідність визначення
розміру аліментів у твердій грошовій
При визначенні розміру аліментів суд
враховує, що відповідач за віком є
фізично здоровою та працездатною
особою, доказів в підтвердження
обмеження своєї працездатності суду не
Одночасно з викладеним, суд приходить
до переконання, що отримання
позивачкою допомоги у зв'язку з
народженням дитини та допомоги по
догляду за дитиною не звільняє
відповідача від обов'язку брати участь
Крім того, при визначенні розміру
аліментів суд враховує положення
Закону України «Про прожитковий
мінімум» від 15.07.1999 р., відповідно до
якого прожитковий мінімум - це вартісна
величина достатня для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я набору
продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих
товарів та мінімального набору послуг,
необхідних для задоволення основних
соціальних і культурних потреб
Сума прожиткового мінімуму
на 2014 рік встановлена Законом України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік», та відповідно до ст.7 цього Закону
прожитковий мінімум для дитини віком
до 6 років з 1 січня становить 1 032 грн.
Таким чином, виходячи з принципу
рівності прав та обов'язків батьків при
їх участі в утриманні дитини, суд
приходить до переконання, що
визначений позивачкою розмір
аліментів узгоджується з
вищевказаними положеннями чинного
законодавства, а тому за відсутності
будь-яких заперечень відповідача щодо
розміру аліментів, які просить з нього
стягувати позивачка, ОСОБА_2 повинен
сплачувати щомісячно аліменти на
утримання малолітньої доньки в
розмірі, який заявлений позивачкою, а
Так як позов в частині стягнення
аліментів підлягає задоволенню, а
відтак з відповідача згідно ст.88 ЦПК
України в дохід держави слід присудити
судовий збір в розмірі 243, 60 грн., від
сплати якого позивачка при зверненні
до суду з вищевказаною вимогою
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у
справах по стягнення аліментів суд
допускає негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 56, 110, 112, 180-184 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218, 224,
226, 367 ЦПК України, суд -
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 04 серпня 2012 року
Грем'яцькою сільською радою
Острозького району Рівненської
області (актовий запис № 6).
Стягувати щомісячно із ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400 грн.,
починаючи з 31.01.2014 р. і до досягнення
Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243,60 грн.
Допустити негайне виконання судового
рішення про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто
Острозьким районним судом за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Василевич О.В.