РІШЕННЯ

Іменем України

06 березня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

при секретарі Голубніченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи - Четверта дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Житлово-будівельний кооператив № 379,
про визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, де
треті особи - Четверта
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, Житлово-будівельний
кооператив № 379, про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом, в обґрунтування позову
зазначила, що з 11 липня 1981 року вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4. Від даного шлюбу вони мають
двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2. В період
шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у 1985 році
придбали квартиру АДРЕСА_1, членом
кооперативу був ОСОБА_2 В 1992 році пай за
кооперативну квартиру було виплачено у
повному об'ємі, що підтверджується
довідкою ЖБК № 379. 26 січня 1994 року шлюб
між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
08 грудня 1994 року за позивачем ОСОБА_1
визнано право власності на 56/100 частин

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його
смерті відкрилася спадщина у вигляді
44/100 частин квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_4 є відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, як
діти померлого, та його мати - ОСОБА_6.

44/100 частин квартири АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_4 успадкувала його мати
ОСОБА_6, яка фактично прийняла спадщину.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

За життя вона залишила заповіт, яким
44/100 частин квартири АДРЕСА_1 заповіла
позивачці по справі.

Постановою державного нотаріуса
Четвертої дніпропетровської державної
нотаріальної контори позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
оскільки відсутні правовстановлюючи
документи на квартиру.

Таким чином позивач просить суд
визнати за нею право власності на 44/100
частин квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після ОСОБА_6

В судове засідання позивач надала
заяву щодо розгляду справи за її
відсутності, просила позов
задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, надавши заяви з проханням
слухати справу за їх відсутності,
просили позов задовольнити.

Треті особи до суду своїх
представників не направили, просили
розглядати справу за їх відсутності,
ухвалити рішення відповідно до норм
чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України та ст.1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася 17
липня 1997 року відповідно до Закону
України «Про ратифікацію Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, Першого протоколу та
протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції»,
закріплено право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Дана норма права кореспондується з
положеннями ст.19-1 Закону України «Про
кооперацію».

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.11 своєї постанови №20 від 22
грудня 1995 року «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» при вирішенні
спорів про право власності на жилий
будинок, на квартиру в
житлово-будівельному або житловому
кооперативі, на інші будівлі судам слід
виходити з роз'яснень, які дані
Пленумом Верховного Суду України у
прийнятих ним постановах з цих питань.
Крім цього, слід враховувати, що: б) при
повному внесені пайових внесків за
квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або
приміщення, надані члену житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, у особи, яка має право на
частку в пайових внесках, виникає право
власності на відповідну частку
квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був членом
Житлово-будівельного кооперативу №379.

Відповідно до довідки голови ЖБК №379
пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1 був
сплачений в повному обсязі під час
перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в
зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ч.3 ст.384 ЦК України у разі
викупу квартири член
житлово-будівельного (житлового)
кооперативу стає її власником.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_4
стали власниками спірної квартири.

26 січня 1994 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4
розірвали шлюб, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
08 грудня 1994 року в порядку поділу майна
подружжя за ОСОБА_1 визнано право
особистої власності на 56/100 частин
квартири АДРЕСА_1 та за ОСОБА_4 - 44/100 її
частин.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданого Амур-Нижньодніпровським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис № 1601.

У абз. 2 п. 8 своєї постанови від 30 травня
2008 року N 7 «Про судову практику у
справах про спадкування» Пленум
Верховного Суду України роз'яснив, що у
разі смерті члена
житлово-будівельного,
дачно-будівельного,
гаражно-будівельного кооперативу,
члена садівницького товариства, яким
до дня смерті не були внесені повністю
пайові внески, до складу спадщини
входять частина внесеного паю та інші
суми, які підлягають поверненню, а не
квартира, дача, гараж, садовий будинок.
Частка пайового внеску, що належала
померлому, входить до складу спадщини
на загальних підставах. Якщо
спадкодавець повністю вніс пайовий
внесок, то до складу спадщини
включається відповідно квартира, дача,
гараж, садовий будинок, інші будівлі та
споруди.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4
відкрилась спадщина у вигляді 44/100
частин квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями
першої черги після померлого ОСОБА_4 є
його діти - відповідачі по справі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, та його мати - ОСОБА_6

Фактично спадщину прийняла ОСОБА_6, яка
проживала з померлим, однак свідоцтво
про право на спадщину за законом вона
не отримала.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданого Амур-Нижньодніпровським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис № 1479.

За своє життя ОСОБА_6 склала заповіт,
яким все належне їй майно заповіла
позивачці ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт
складається у письмовій формі, із
зазначенням місця та часу його
складання. Заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем і посвідчений
нотаріусом або іншими посадовими,
службовими особами, визначеними у ст.
ст. 1251 -1252 цього Кодексу.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася
спадщина у вигляді 44/100 частин квартири
АДРЕСА_1. Спадкоємцем згідно з
заповітом є ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач у встановлений законом строк
звернулася до нотаріальної контори з
питання оформлення спадщини. Однак
постановою Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори від 29 жовтня 2013
року ОСОБА_1 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно.

Таким чином, позовні вимоги позивача є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Вирішуючи відповідно до вимог ст.88
ЦПК України питання щодо розподілу
судових витрат, суд приходить до
висновку - судові витрати з відповідача
не стягувати, оскільки вимога про
розподіл судових витрат позивачем не
заявлена.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215, 222
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи - Четверта дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
Житлово-будівельний кооператив № 379,
про визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
44/100 частин квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після ОСОБА_6,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судові витрати віднести на позивача.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію судового рішення із викладом
вступної та резолютивної частин видати
учасникам процесу негайно після його
проголошення.

Суддя
О.Б.Подорець