Справа № 1505/2805/2012
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

13 лютого 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонним
суд Одеської області

у складі: головуючого судді -
Шевчук Ю.В.,

при секретарі - Мамончик К.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровському
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про витребування майна з чужого
незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до ОСОБА_2 про витребування
майна з чужого незаконного володіння, в
якому просить, витребувати від ОСОБА_2
належну їй корову 2005 року народження,
чорного кольору, кличка «галка», що
підтверджується паспортом на корову,
який був виданий на ім'я позивачки
17.02.2012 року Адамівською дільницею
державної медицини.

Позивачка в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала та пояснила
наступне. Починаючи з 2003 року вона
перебувала у цивільному шлюбі з
відповідачем ОСОБА_2. Починаючи з кінця
січня 2012 року вони разом з відповідачем
не мешкають. Відповідно до довідки
Адамівської сільської ради № 38 від
21.02.2012 року позивачка мешкає разом зі
своїми дітьми за адресою АДРЕСА_1. В 2005
році позивачка за власні кошти купила
корову 2005 року народження, чорного
кольору, кличка „галка", що
підтверджується паспортом на корову,
який був виданий на її ім'я 17.02.2012 року
Адамівською дільницею державної
медицини. Однак, з початку січня 2012 року
вищевказана корова знаходилась за
адресою АДРЕСА_1 20 лютого 2012 відповідач
протиправно позбавив позивачку права
власності на корову, викравши її на
власному транспортному засобі з місця
проживання позивача. Після незаконного
привласнення відповідачем корови,
позивачка звернулась до останнього з
проханням добровільно повернути їй
корову, однак він відмовився і сховав
корову за адресою свого місця
проживання, АДРЕСА_2

Представник відповідача в судовому
засіданні з позовом не погодилась,
просила відмовити мотивуючи це тим, що
корову мати відповідача надала у
тимчасове користування в сім'ю
відповідача та його дружини ОСОБА_1 за
умови належного догляду за твариною та
повернення корови до її власності -
тобто ОСОБА_3

У 2009 році позивачка вказала, що вона
втратила ветеринарний паспорт на
кророву. Тому ОСОБА_3 відновила цей
паспорт.

У 2012 році відповідач по справі
захворів, та був не в змозі здійснювати
догляд за коровою, тому ОСОБА_3 забрала
корову назад до себе. Порсила суд
відмовити у задоволенні позову, тому що
позивачка ніколи не булла власником
цієї корови.

Заслухавши доводи позивачки та
представника відповідача, вивчивши
матеріали справи, ретельно дослідивши
докази, суд вважає, що в задоволенні
позову слід відмовити з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з
2003 року сторони знаходились у
цивільному шлюбі. Починаючи з січня 2012
року шлюбні відносини припинили та
відповідач проживає окремо. В період
проживання однією сімєю у зв'язку з
хворобою відповідача та неможливістю
його працювати в сім'ї склалося скрутне
матеріальне становище, тому його мати
ОСОБА_3 надала їм корову в тимчасове
користування, за умови про належний
догляд за твариною, проведення
ветеринарно-санітарних обстежень та
обробок ветеринарною службою с.
Адамівка, та їх сплачення, а також
надала документи на корову. Але згідно
усного договору, корова повинна була
повернута власниці ОСОБА_3 На початку
2009 року позивачка заявила, що вона
втратила ветеринарно-санітарний
паспорт на корову, після чого ОСОБА_3
відновила паспорт та передала
позивачці. За коровою доглядав
відповідач, але на початку 2012 року він
захворів та не був змозі доглядати за
коровою, тому корова була повернута
назад до власності ОСОБА_3.

Також у судовому засіданні
встановлено, що відповідно до витягу із
наказу Державного департаменту
ветеринарної медицини України про
ветеринарні та санітарні вимоги до
населення, яке утримує велику рогату
худобу в особистих підсобних
господарствах, з 01.07.2007 року
переміщення тварин, реалізація молока
та забій тварин на м'ясо, здійснюється
за наявності прикріплених на тварин
бирок, паспорта великої рогатої худоби
і ветеренарної картки до паспорту.
Паспорт великої рогатої худоби є
єдиним документом, який засвідчує
право власності на тварину.
Ветеренарно-санітарний паспорт з 01.06.2007
року видається власнику, при наявності
у нього, паспорту великої рогатої
худоби і є додатком № 1 до п. 5.2
ветеринарних та санітарних вимог, в
якому реєструється
ветеринарно-санітарні заходи
(щеплення, забір крові, тощо) згідно
яких видаються довідки ветеринарної
медицини на реалізацію продукції
(м'ясо, молоко) та реалізацію живих
тварин на забій і дійсний при наявності
з ним паспорту великої рогатої худоби і
робочого номера ідентифікаійного коду
на бирках закріплених у вухах тварин.

Згідно паспорту великої рогатої
худоби серії СС № 068665, який знаходиться
у матеріалах справи, власником тварини
- корови «Галка», 15.10.2005 року народження,
№ UА , українська чорно-ряба
молочна порода значиться ОСОБА_3,
Одеська область,
Білгород-Дністровський район, с.
Миколаївка.

Також у судовому засіданні
встановлено, що у
Білгород-Дністровському МВ ГУМВС
України в Одеській області було
зареєстровані матеріали за зверненням
ОСОБА_1 по факту крадіжки корови
чорного кольору ЖРЗПЗ № 7967 від 11.10.2012
року. Згідно відповіді
Білгород-Дністровського МВ ГУМВС
України в Одеській області за № 51/35721
від 16.10.2012 року щодо звернення ОСОБА_1
було проведено перевірку, в ході якої
було відмовлено у відкритті
кримінальної справи керуючись п. 2 ст. 6
КПК України у зв'язку з тим, що корову у
гр.. ОСОБА_1 ніхто не крав, оскільки дана
корова належить не їй, а гр.. ОСОБА_3, яка
раніше давала корову ОСОБА_1 для
тимчасового користування.

У сенсі положення ст.387 ЦК України
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним, отже дія зазначеної
статті спрямована на захист права
власності. Під цивільно-правовим
захистом права власності розуміється
сукупність передбачених цивільним
законодавством засобів, які
застосовуються у зв'язку зі зробленими
проти цих прав порушеннями, і
спрямованих на відновлення чи захист
майнових інтересів їхніх власників.

Також слід зазначити, що в ст.387 ЦК
України мова йде про віндикаційний
позов, тобто позов власника, що не
володіє, до не власника, що незаконно
володіє, про вилучення майна в натурі.
Віндикаційним позовом захищається
право власності в цілому, оскільки він
пред'являється в тих випадках, коли
порушені права володіння, користування
і розпорядження одночасно. Під
незаконним володінням варто розуміти
усяке фактичне володіння річчю, якщо
воно не має правової підстави.

Судом встановлено, що власницею
предмета позову є ОСОБА_3, тобто вона
фактично ним володіє на законних
підставах, а отже можливість
застосування положень ст.387 ЦК України
-виключена.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про неможливість
витребування майна з чужого
незаконного володіння, а отже про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про витребування майна з чужого
незаконного володіння.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ,224-228
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про витребування майна з чужого
незаконного володіння - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя: