Провадження №2/761/981/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

06 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді:
Осаулова А.А.

при секретарі:
Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
спожиту електричну енергію, -

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ «Київенерго» звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
спожиту електричну енергію у розмірі -
1159, 55 грн., 3 % річних в сумі - 67,88 грн. та
інфляційної складової боргу у розмірі -
70,06 грн., а також суму понесених
позивачем судових витрат.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що хоча між
сторонами не було укладено договору
про надання послуг з
електропостачання, проте позивач, як
визнаний державою монополіст на ринку
постачання електричної енергії в м.
Києві не має права в односторонньому
порядку розривати відносини, що
фактично склалися між сторонами, і
здійснює поставку електроенергії, до
квартири відповідачів за адресою:
АДРЕСА_1, проте відповідачі
відмовляються проводити оплату за
використану електроенергію, внаслідок
чого утворився борг станом на 01.10.2013
року, який становить - 1159,55 грн.,
оскільки відповідач у добровільному
порядку борг не погашає, позивач
вимушений був звернутися до суду за
його примусовим стягненням, а також
просив суд стягнути інфляційні втрати
та 3,0 % річних.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі, проти винесення
заочного рішення не заперечував.

Відповідачі, про час і місце судового
розгляду повідомлялись у
встановленому законом порядку, у
судове засідання не з'явились, про
поважність причин неявки суд не
повідомили та не просили розглядати
справу у їх відсутність, представника
до суду не направили, заперечення проти
позову не подавали.

Оскільки сторона позивача не
заперечувала проти проведення
заочного розгляду справи і відповідно
до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі
доказів.

Суд, розглянувши подані сторонами
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 714 ЦК України
за договором постачання енергетичними
та іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України
договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір (оферти)
і прийняття пропозиції (акцепту) другою
стороною.

Згідно ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа,
яка одержала пропозицію укласти
договір, у межах строку для відповіді
вчинила дію відповідно до вказаних у
пропозиції умов договору (сплатила
суму коштів), яка засвідчує її бажання
укласти договір, ця дія є прийняттям
пропозиції, якщо інше не вказано у
пропозиції укласти договір або не
встановлено законом.

У відповідності до ч.2 ст.639 ЦК України
якщо сторони домовились укласти
договір у певній формі, він вважається
укладеним з моменту надання йому цієї
форми, навіть якщо законом ця форма для
даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з п. 3 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1999 р. за №
1357 споживання електричної енергії
здійснюється на підставі договору про
користування електричною енергією між
споживачем і енергопостачальником, що
розробляється енергопостачальником
згідно з Типовим договором про
користування електричною енергією і
укладається на три роки.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, відповідачу ОСОБА_1
на праві власності належить квартира
АДРЕСА_1, оскільки згідно довідки Форми
№3, складеної працівниками ТОВ
«Кийградсервіс» від 23.01.2013 року,
вбачається, що вищезазначена квартира
приватизована і власником особового
рахунку є тільки відповідач ОСОБА_1

Згідно ст. 322 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом, а тому обов»язок
по сплаті заборгованності за спожиту
електричну енергію по квартирі АДРЕСА_1
покладається на її власника ОСОБА_1
Підстави для стягнення
заборгованності з ОСОБА_2 відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, що відповідач
фактично користуються
електроенергією, між сторонами договір
укладено не було, оскільки в порушення
вимог п. 3 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1999 р. за №
1357, відповідач, як споживач
електроенергії не уклав з позивачем
договір і не вносить своєчасно плату за
надані послуги з електропостачання.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
електроенергетику», п. 42 Правил
користування електричною енергією для
населення споживач електричної
енергії зобов'язаний дотримуватися
вимог нормативно-технічних документів
та договору; забезпечувати належний
технічний стан та безпечну
експлуатацію своїх електроустановок
та побутових електроприладів;
забезпечувати збереження приладів
обліку і пломб на них у разі розміщення
приладу обліку в квартирі або на іншому
об'єкті споживача; невідкладно
повідомляти енергопостачальника про
недоліки в роботі приладу обліку;
оплачувати спожиту електричну енергію
та здійснювати інші платежі відповідно
до умов договору та правил.

Згідно з п. 19, 20 Правил користування
електричною енергією для населення, п.
11 договору відповідач був зобов'язаний
щомісячно проводити оплату за
використану електроенергію не пізніше
10 числа наступного місяця, або в термін,
вказаний в платіжному документі.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, вимог кодексу, актів
законодавства, а при відсутності таких
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно із розрахунком боргу (а.с.4)
заборгованість відповідача за спожиту
ним електричну енергію, відповідно до
показників електролічильника, який
встановлений в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1, станом на 01.10.2013 р. становить -
1159,55 грн.

Згідно з п. 28 Правил користування
електричною енергією для населення, у
разі відсутності у споживача коштів на
оплату заборгованості він повинен
звернутися до енергопостачальника із
заявою про складання графіка погашення
заборгованості або відстрочення
терміну оплати та надати довідки, що
підтверджують його
неплатоспроможність. Проте
вищезазначених дій відповідач не
вчиняв.

Пунктом 27 Порядку передбачено, що у
разі несплати за спожиту електричну
енергію протягом 10 днів після терміну,
зазначеного у договорі чи платіжному
документі, та неотримання
енергопостачальником повідомлення про
оплату на 20 день споживачу
надсилається попередження про
відключення електричної енергії.

У разі несплати за спожиту електричну
енергію на 30 день після отримання
споживачем попередження
енергопостачальник має право
відключити споживача від електричної
мережі.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Даючи юридичну оцінку зібраним по
справі доказам, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
законними, обґрунтованими і такими, що
підлягають частковому задоволенню,
оскільки тільки з відповідача ОСОБА_1
на користь позивача підлягає стягненню
заборгованість за фактичну спожиту
електроенергію в розмірі - 1159,55 грн., 3 %
річних в сумі - 67,68 грн. та інфляційної
складової боргу у розмірі - 70,06 грн., а
також понесених позивачем судових
витрат.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню
судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 179, 208, 209,
212-215, 218, 223-228, 232, 294 ЦПК України; ст. ст. 509,
525, 526, 625, 714 ЦК України; ст. 26 Закону
України «Про електроенергетику»;
Правилами користування електричною
енергією для населення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1999 р. за № 1357 з подальшими
змінами та доповненнями, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
спожиту електричну енергію -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
() заборгованість за
спожиту електричну енергію у розмірі -
1159 /одна тисяча сто п»ятдесят дев»ять/
грн. 55 коп. на рахунок зі спеціальним
режимом використання № 1 у ГУ по м.
Києву та Київській області ВАТ
«Ощадбанк» (МФО 322669), ; 3
% річних в сумі - 67 (шістдесят сім) грн.. 88
коп. та інфляційну складову боргу сумою
- 70 /сімдесят/ грн. 06 коп. та судовий збір
у розмірі 229 /двісті двадцять дев»ять/
грн. 40 коп. на р/р № 2300 у АТ
«Сбербанк Росії» (МФО 320627), .

В задоволенні позовних Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за спожиту електричну енергію -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку. У цьому разі строк,
протягом якого розглядалася заява, не
включається до строку на апеляційне
оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: