Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1254/14
Головуючий у 1 інстанції: Беспалько Т.Д.
Суддя-доповідач: Савченко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„11" березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Гончар М.С., Стрелець Л.Г.

при секретарі: Свинаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
судді Вільнянського районного суду
Запорізької області від 25 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно за законом, -

В С Т
А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадкове майно за
законом.

У позові зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла його мати ОСОБА_4, після
смерті якої відкрилась спадщина на
належну їй 1/ 2 частину будинку АДРЕСА_1,
прилеглих до нього споруд і земельної
ділянки.

Спадкоємцями після померлої є він
та його батько ОСОБА_3 - відповідач по
справі, який відмовився від спадщини.

У встановлений законом строк він
звернувся до Третьої Запорізької
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, проте у
видачі свідоцтва про право на спадщину
йому було відмовлено, постановою від
14.10.2013 року надано роз'яснення стосовно
неможливості отримання свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на будинок.

Той факт, що 1/2 частина житлового
будинку АДРЕСА_1 належала його матері
підтверджується копією свідоцтва про
спадщину за заповітом від 14.07.2000 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 1099.

У вказаному свідоцтві про
спадщину зазначено, що спадковим
майном є житловий будинок (житлова
площа 24,4 кв.м.) із прилеглими до нього
спорудами (гараж, літня кухні, тощо).

Зазначений будинок знаходиться
на земельній ділянці 0,127 га, що
підтверджується копією викопіровки із
плану землекористування, складеної
Матвіївською сільською радою
Вільнянського району Запорізької
області 26.05.2000 року

При оформленні своїх спадкових
прав на будинок з'ясувалось, що право
власності на спадковий житловий
будинок із прилеглими спорудами та
земельною ділянкою оформлено й
зареєстровано в ТОВ «ЗМБТІ»,
правовстановлюючий документ на
спадковий житловий будинок не
зберігся.

Посилаючись на те, що він не має
можливості отримати
правовстановлюючий документ на
житловий будинок та зареєструвати його
в Реєстраційній службі Вільнянського
РУЮ на своє ім'я та позбавлений
можливості отримати дублікат
документу на земельну ділянку, просив
суд визнати за ним право власності на 1/2
частину житлового будинку АДРЕСА_1, в
порядку спадкування після смерті його
матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Ухвалою судді Вільнянського
районного суду Запорізької області від
11 листопада 2013 року позовну заяву
ОСОБА_2 залишено без руху, як таку, що
подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК
України, а ухвалою судді того ж суду від
25 грудня 2013 року позовну заяву визнано
неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить ухвалу
судді скасувати та направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.
121 ЦПК України суддя, встановивши, що
позовну заяву поданобез додержання
вимог, викладених у ст.ст. 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п"яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали
суду у встановлений строк виконає
вимоги, визначені ст.ст. 119 і 120 цього
Кодексу, сплатить суму судового збору
позовна заява вважається поданою в
день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Залишаючи ухвалою від 11
листопада 2013 року позовну заяву ОСОБА_2
без руху, суд послався, зокрема, на те,
що в якості ціни позову позивач
зазначив вартість спадкового будинку
за цінами 2000 року, а саме, 6533 гр., і
відповідно, сума сплаченого ним
судового збору становить 229 гр. 40 коп.,
хоча ціна позову у даному випадку має
визначатися із вартості майна по
ринковим ціна, а сума судового збору,
яку необхідно сплатити, становить 1% від
визначеної таким чином ціни позову.

Визнаючи позовну заяву
неподаною та повертаючи її ОСОБА_2, суд
в ухвалі від 25 грудня 2013 року послався
на те, що недоліки позовної заяви не
усунуті, оскільки позивач не отримав у
незалежного оцінщика довідку про
ринкову вартість нерухомого
спадкового майна (житлового будинку та
земельної ділянки), а отже не сплатив
належну суму судового збору.

Проте цілком погодитися з
висновками суду не можна, оскільки вони
не узгоджуються з положеннями ч.2 ст. 80
ЦПК України.

За вимогами ч.2 ст. 80 ЦПК України,
якщо визначена позивачем ціна позову
вочевидь не відповідає дійсній
вартості спірного майна або на момент
пред"явлення позову встановити точну
його ціну неможливо, розмір судового
збору попередьо визначає суд з
наступним стягненням недоплаченого
або з поверненням переплаченого
судового збору відповідно до ціни
позову, встановленої судом при
вирішенні справи.

Згідно роз"яснень п.12 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 2 від
12.06.2009 року „Про застосування судами
норм цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції", відповідно до
правил ст. 88 ЦПК України у разі
визначення при відкритті провадження у
справі судового збору у розмірі
меншому, ніж передбачено законом,
недоплачена сума стягується в дохід
держави з позивача при відмові в
позові, а при задоволенні позову - з
відповідача.

При пред"явленні позову та
ухваленні рішення за вимогами про
право спадкоємців на майно судовий
збір визначається судом, виходячи із
загальної вартості майна, і витрати на
його оплату покладаються на кожного
спадкоємця пропорційно до виділеної
йому частки.

Між тим, залишаючи без руху
позовну заяву ОСОБА_2, оплачену судовим
збором у мінімальному розмірі, в
порушення вимог ч.2 ст. 80 ЦПК України
іншу рекомендовану до сплати конкретну
суму судового збору суд в ухвалі не
визначив і строк для її оплати не
встановив.

За вказаних обставин висновок
суду про те, що ухвала суду від 11.11.2013
року про необхідність усунення
недоліків позовної заяви не виконана,
не є обґрунтованим і достатніх підстав
для застосування до позовної заяви
ОСОБА_2 передбачених ч.2 ст. 121 ЦПК
України наслідків суд не мав.

У зв"язку з цим оскаржувану
ухвалу від 25 грудня 2013 року не можна
визнати такою, що постановлена з
дотриманням норм процесуального права,
а тому вона підлягає скасуванню з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307, 312, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Вільнянського районного
суду Запорізької області від 25 грудня
2013 року по даній справі скасувати,
питання про відкриття провадження у
справі передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: