У х в а л а

іменем україни

12 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М.,
Висоцької В.С.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зобов'язання
організувати і провести роботи з
ліквідації протікання даху, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Хустського районного суду
Закарпатської області від 19 червня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 21
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним
позовом, в якому просив суд ухвалити
рішення, яким зобов'язати ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 в строк до 01 травня 2013 року
провести ремонтні роботи по усуненню
протікання даху погодивши з позивачем
закупку матеріалів та укладення
договору про строки виконання роботи
та їх вартість.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
ОСОБА_4 з відповідачами проживають в
одному будинку в різних приватизованих
квартирах, але дах, димарі, фундамент та
інше знаходяться у спільній власності,
однак відповідачі ухиляються від
участі в утриманні спільних
конструкцій будинку.

Рішенням Хустського районного суду
Закарпатської області від 19
червня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 21 листопада
2013 року, ОСОБА_4 відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
і ухвалити у справі нове рішення про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився і апеляційний суд, виходив з
їх недоведеності, необґрунтованості та
відсутності правових підстав для їх
задоволення.

Матеріали справи та доводи касаційної
скарги не свідчать про порушення
судами норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хустського районного суду
Закарпатської області від 19
червня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Закарпатської області від
21 листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Колодійчук В.М., Висоцька
В.С.,
Фаловська І.М.