Справа № 159/921/14-ц
Провадження № 2/159/360/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
07 березня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

в складі : головуючого-судді
Бондара В.М.

з участю: секретаря
Рижко О.М.

позивачів
ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ковелі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до відповідачів -
виконавчого комітету Ковельської
міської ради та ОСОБА_4 про визнання
рішення виконкому та свідоцтва про
право власності на житло недійсним, -

В С Т А Н
О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, звернулися в суд
із вказаною позовною заявою до
відповідачів ОСОБА_4 та виконавчого
комітету Ковельської міської ради.
Свої вимоги мотивують тим, що рішенням
виконавчого комітету Ковельської
міської ради № 232 від 15.10.1998 року їм було
надано двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.
Рішенням виконавчого комітету
Ковельської міської ради № 163 від 17.06.1999
року відповідачу ОСОБА_4 було передано
у приватну власність двохкімнатну
квартиру АДРЕСА_1. На підставі цього
рішення 22.06.1999 року їх матері,
відповідачу по справі, було видане
свідоцтво про право власності на житло,
яке зареєстроване в КП «Волинське
обласне бюро технічної інвентаризації.
Вважають, що вказаним рішенням та
свідоцтвом порушуються їх законні
права та інтереси на частки в цій
квартирі. Просять визнати недійсним
рішення виконавчого комітету
Ковельської міської ради № 163 від 17.06.1999
року, яким ОСОБА_4 визнано власником
квартири АДРЕСА_1. Визнати недійсним
свідоцтво про право власності на житло
від 22.06.1999 року, а саме на квартиру
АДРЕСА_1, реєстровий № 666.

Позивачі у судовому засіданні позов
підтримали повністю, просять його
задовольнити з викладених підстав,
судові витрати залишити за ними.

Представник відповідача - виконавчий
комітет Ковельської міської ради у
судове засідання не з'явився, подав
суду заяву в якій просить справу
розглядати у їх відсутності,
заперечень до задоволення позову не
має.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні
позов визнала повністю та просить його
задовольнити.

Суд, зважаючи на позицію сторін у
справі та дослідивши письмові докази
по справі, приходить до висновку, що
позов обгрунтований та підлягає до
задоволення.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Ковельської
міської ради № 232 від 15.10.1998 року ОСОБА_4
було надано двохкімнатну квартиру
АДРЕСА_1, склад сім'ї 4-ри особи. Копією
ордеру на жиле приміщення № 67
стверджується, що двохкімнатна
квартира АДРЕСА_1 надано ОСОБА_4 та
трьом її синам: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1
Рішенням виконавчого комітету
Ковельської міської ради № 163 від 17.06.1999
року ОСОБА_4 було передано у приватну
власність двохкімнатну квартиру
АДРЕСА_1. На підставі цього рішення
22.06.1999 року їй було видане свідоцтво про
право власності на житло, яке
зареєстроване в КП «Волинське обласне
бюро технічної інвентаризації» за
реєстровим номером 666.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 345 ЦК України фізична
особа або юридична особа може набути
право власності у разі приватизації
державного майна, що є в комунальній
власності.

Згідно статті 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» передача громадянам займаних
ними квартир (будинків) здійснюється у
спільну сумісну або у спільну часткову
власність за письмовою згодою всіх
повнолітніх членів сім'ї, які постійно
мешкають в даній квартирі (будинку), в
тому числі, тимчасово відсутніх, за
якими зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону до членів
сім'ї наймача включаються лише
громадяни, які постійно проживають у
квартирі (будинку) разом із наймачем
або за якими зберігається право на
житло.

Пунктами 20, 23, 24 «Положення про порядок
передачі квартир (будинків) у власність
громадян» передбачено, що при
оформленні заяви на приватизацію
квартири (будинку) громадянин отримує
на підприємстві, на балансовому обліку
та експлуатації якого знаходиться
жилий будинок державного житлового
фонду, довідку про склад, сім'ї наймача
й займаних приміщень. Заява на
приватизацію квартири та зазначена,
довідка про склад сім'ї наймача й
займаних ним приміщень, надаються
громадянином до органу приватизації,
де вони реєструються. На підставі заяви
й наданих громадянином документів у
порядку, передбаченому житловим
законодавством та законодавством про
приватизацію, орган приватизації видає
наказ про передачу у власність
займаного ним на умовах найму жилого
приміщення державного житлового фонду.

Аналіз процедури приватизації житла
дозволяє суду зробити категоричний
висновок, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 не використали своє право на
приватизацію квартири АДРЕСА_1, хоча на
час приватизації постійно були
зареєстровані та фактично проживали в
цій квартирі, а таму їх вимоги на право
мати частку в цій квартирі
відповідають положенням чинного
законодавства.

Згідно пункту 28 Положення про порядок
передачі квартир (будинків) у власність
громадян, свідоцтво про право
власності на квартиру (будинок)
підлягає обов'язковій реєстрації в
органах технічної інвентаризації.

ОСОБА_4 після одержання свідоцтва про
право власності на квартиру
зареєструвала його в КП «Волинське
обласне бюро технічної
інвентаризації».

Статтею 331 ЦК України передбачено, якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Суд вважає, що дії органу приватизації
виконавчого комітету Ковельської
міської ради в цілому не суперечить
вимогам чинного законодавства, однак у
свідоцтві про право власності на житло
не внесені відомості щодо членів сім'ї,
яким передана квартира у спільну
сумісну власність та відповідна
реєстрація прав власності за ними на цю
квартиру.

Таким чином, під час судового розгляду
справи було встановлено, що квартира
АДРЕСА_2 дійсно фактично належить на
праві приватної спільної, сумісної
власності ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, однак останні не можуть
юридично оформити свої права на частку
в цій квартирі через існування не
скасованої реєстрації за ОСОБА_4

Суду не надано будь-яких доказів про те,
що позивачі втратили своє право на
квартиру, чи їх позбавили такого права
у встановленому законом порядку, як на
час приватизації квартири так і на
даний час. При таких обставинах суд
приходить до висновку, що порушуються
права позивачів на дане нерухоме майно,
а тому ці порушення слід усунути у
судовому порядку.

Судові витрати понесені
позивачами, у відповідності з
клопотанням останніх, слід залишити за
ними.

На підставі ст.ст. 328, 345 ЦК України,
ст.ст. 5, 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК
України, С У Д, -

В И Р І
Ш И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до відповідачів -
виконавчого комітету Ковельської
міської ради та ОСОБА_4 про визнання
рішення виконкому та свідоцтва про
право власності на житло недійсним.

Визнати незаконним (недійсним)
рішення виконавчого комітету
Ковельської міської ради № 163 від 17.06.1999
року в частині оформлення права
власності на квартиру АДРЕСА_3.

Визнати недійсним свідоцтво серії АБ №
03078 від 22.06.1999 року про право власності
на квартиру АДРЕСА_2, видане бюро
технічної інвентаризації, згідно
рішення виконкому Ковельської міської
ради № 163 від 22.06.1999 року, на ім'я ОСОБА_4,
зареєстроване в БТІ 22.06.1999 року за
реєстровим № 666.

Понесені судові витрати по справі
залишити за позивачами.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
шляхом подачі скарги про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий: В. М. Бондар