Справа № 436/1928/13ц
Провадження № 22ц/782/520/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого: Борисова Є.А.

суддів: Маляренко І.Б., Яреська
А.В.

при секретарі: Вербицькому І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу
Кам'янобрідського районного суду м.
Луганська від 08 серпня 2013 року по
справі за поданням державного
виконавця Кам'янобрідського відділу
державної виконавчої служби
Луганського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_1.

в с т а
н о в и л а:

Ухвалою Кам'янобрідського
районного суду м. Луганська від 08
серпня 2013 року з метою забезпечення
виконання судового рішення було
тимчасово обмежено право виїзду
громадянки України ОСОБА_1 за межі
України без вилучення паспортного
документу до моменту фактичного
виконання нею своїх зобов'язань за
виконавчим листом № 2-987, виданим 10.11.2003
року Кам'янобрідським районним судом м.
Луганська про стягнення з ОСОБА_1
аліментів на користь ОСОБА_4 на
утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі ? частини всіх видів заробітку
щомісяця..

На зазначену ухвалу з боку
представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2
надійшла апеляційна скарга, в якій
ставиться питання про скасування
ухвали у зв'язку з її необгрунтованістю
та порушенням судом першої інстанції
норм процесуального права, а також про
постановлення нової ухвали про відмову
у задоволенні подання державного
виконавця Кам'янобрідського ВДВС
Луганського МУЮ про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги судова колегія
вважає її такою, що підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 312 ЦПК України передбачено,
що ухвала суду підлягає скасуванню з
направленням питання на новий розгляд,
якщо суд вирішив питання з порушенням
порядку, встановленого для його
вирішення.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Із змісту зазначеної норми діючого
законодавства випливає, що питання про
тимчасове обмеження конституційного
права за поданням державного виконавця
повинно вирішуватись за його
присутності в судовому засіданні,
оскільки саме державний виконавець
зобов'язаний довести суду з наданням
відповідних матеріалів виконавчого
провадження необхідність обмеження
конституційного права боржника у
виконавчому провадженні.

Згідно з п.18 ч.3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець має
право звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до

виконання зобов'язань за рішенням суду.

В сенсі зазначеної норми діючого
законодавства під «ухиленням від
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням» слід розуміти
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини.

Задовольняючи подання державного
виконавця щодо обмеження права виїзду
за межі України боржника ОСОБА_1, суд
першої інстанції виходив з того, що
боржник у добровільному порядку
рішення суду не виконує і свідомо
ухиляється від виконання зобов'язань
по сплаті аліментів, а також починаючи
з березня 2013 року періодично виїжджає
за межі України в Російську Федерацію
Тобто необхідність в обмеженні права
на виїзд за межі України суд фактично
мотивував лише наявністю статусу
боржника у виконавчому провадженні та
непогашенням боргу у добровільному
порядку.

Проте судова колегія в повній мірі
не може погодитися з таким висновком
суду першої інстанції з огляду на те, що
до такого висновку суд дійшов з
порушенням існуючого порядку
вирішення питання про обмеження у
праві виїзду за межі України, яке
полягає у розгляді відповідного
подання без участі державного
виконавця та без дослідження
матеріалів виконавчого провадження.

Зокрема суд у достатній мірі не
перевірив чи дійсно у боржника були всі
реальні можливості належним чином
виконати свій обов'язок у виконавчому
провадженні і цьому не заважали
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини, чи дійсно державним
виконавцем були вжиті всі передбачені
діючим законодавством заходи для
належного виконання судового рішення,
чи дійсно боржник має намір виїхати за
межі України саме з метою ухилення від
виконання зобов'язань по сплаті
аліментів, а не з метою
працевлаштування і отримання певних
доходів для вирішення питання щодо
погашення наявної заборгованості по
сплаті аліментів.

Між тим, в апеляційній скарзі
представник боржника наполягає на
тому, що ОСОБА_1 після надання нею
письмових зобов'язань у 2011 році про
погашення наявної заборгованості ці
зобов'язання виконала і не мала наміру
ухилятися від сплати аліментів.

З огляду на викладене, судова
колегія вважає, що судом першої
інстанції було порушено порядок
вирішення питання щодо тимчасового
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України, а тому на підставі п.3 ч.1 ст.312
ЦПК України ухвала Кам'янобрідського
районного суду м. Луганська від 08
серпня 2013 року підлягає скасуванню з
передачею зазначеного питання на новий
розгляд до того ж суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,307,312, 313-315 ЦПК
України судова колегія,-

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Кам'янобрідського районного
суду м. Луганська від 08 серпня 2013
року-скасувати, питання щодо
тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України передати на
новий розгляд до того ж суду першої
інстанції.

Ця ухвала апеляційного суду
набирає чинності негайно та оскарженню
в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: