Справа 206/9040/13-ц
Провадження 2/206/158/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" лютого 2014 р. Самарський районний суд
м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Сухоруков
А.О.,

при секретарі
Сядро Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
ОСОБА_3, Восьма дніпропетровська
нотаріальна контора, ОСОБА_4, про
надання додаткового строку для
прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

24 грудня 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Самарського районного
суду м. Дніпропетровська із позовом до
ОСОБА_2 про надання додаткового строку
для прийняття спадщини.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що
він є рідним і єдиним сином ОСОБА_5, який
є спадкодавцем. ІНФОРМАЦІЯ_1
спадкодавець помер. Після смерті
батька відкрилася спадщина за законом,
до складу якої, зокрема, входить
житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями за
адресою АДРЕСА_2. Відповідач ОСОБА_2 є
племінницею спадкодавця. У
встановлений законом шестимісячний
строк відповідач звернулася до Восьмої
державної нотаріальної контори м.
Дніпропетровська із заявою про
прийняття спадщини. А він не знав про
відкриття спадщини, оскільки до смерті
батька він проживав за іншою адресою,
АДРЕСА_1. Про смерть свого батька він
дізнався 20.12.2013 р., коли отримав судову
повістку та ухвалу Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
09.12.2013р. № 206/8674/13-ц про встановлення
факту родинних відносин. Заявником у
цій справі є відповідач і встановлення
факту родинних відносин необхідно їй
для прийняття спадщини. Відповідач
умисно приховала смерть його батька
від нього, для того щоб він не зміг його
поховати та подати заяву про прийняття
спадщини за законом у шестимісячний
строк. Це підтверджується тим що
відповідач знала адресу, за якою він
проживає, тому що цю адресу вона
вказала у заяві до суду та особисто
приносила повістку до суду за цією
адресою, але умисно не повідомила його
про смерть батька поки не пройшов
встановлений законом шестимісячний
строк.

Протягом цього строку відповідач
звернулася до Восьмої державної
нотаріальної контори м.
Дніпропетровська із заявою про
прийняття спадщини, а після спливу
цього строку з завою про видачу
свідоцтва. Але постановою від 23.11.2013р.
державний нотаріус Н.С. Хорошманенко,
Восьмої державної нотаріальної
контори м. Дніпропетровська, відмовила
відповідачу у видачі свідоцтва про
право на спадщину на підставі того, що
відповідач не може документально
підтвердити родоинні стосунки зі
спадкодавцем. Тому вона вимушена була
звернутися до суду та повідомити його,
як зацікавлену особу.

25 років тому його батько випадково
зустрів на вулиці матір. Через неї
запросив його з сім'єю до себе у гості
та запропонував йому жити разом з ним.
На той час позивач жив у малосімейному
гуртожитку. Вони зустрілися, батько
йому запропонував виділити йому
земельну ділянку у своєму
домоволодінні для будівництва, на що
він погодився.

Але коли вони наступного разу приїхали
всією сім'єю до батька, щоб допомогти
йому по господарству та посадити
городину, їх зустріла тітка - сестра
батька, ОСОБА_4, мати відповідачки, яка
почала їх ображати Тим, що вони з
корисливих мотивів допомогають батьку,
але це майно належить їй, а не батьку.
Після цього вона нас вигнала і заявила
щоб більше ми тут не з'являлися, на що
його батько промовчав. Разом з нею були
дві її доньки, відповідачка та її
сестра ОСОБА_3.

Батько пиячив все життя, і тому не
сперечався і боявся свою сестру. Яка
залякувала його тим що вона разом з
його матір'ю у нього відберуть все та
виженуть його з хати і він залишиться
на вулиці. ОСОБА_4 - його сестра
заборонила йому зустрічатися та
спілкуватися з ним та його сімє'ю. Це
була дуже велика образа для позивача.
Він дуже страждав та переживав за
безвольний характер батька та за його
відношення і тому до цього часу не
спілкувався взагалі з ним, мешкав
окремо від нього і не міг знати про те
що батько помер.

Саме через це було пропущено 6-ти
місячний термін встановлений
Цивільним кодексом України для подання
заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного просить суд
визначити йому додатковий строк для
прийняття спадщини після смерті батька
ОСОБА_5. (а.с.а.с. 2-4).

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
обґрунтувавши їх з тих же підстав, що
викладені у позовній заяві, просив суд
задовольнити позов. Додатково пояснив,
що відповідачка знала його адресу,
телефон, бо навіть приходила до нього
додому та залишала свій телефон сусіду,
а коли 28 січня 2013 року він
зателефонував сестра відповідачки
ОСОБА_3 вимагала кошти на лікування
батька, на що він не заперечував, але
вони не передзвонили. Потім він дуже
захворів, втратив роботу і не дзвонив
сам. Вважає, що відповідач навмисно не
повідомила його про смерть батька.
Навіть у заяві до нотаріуса зазначала,
що є єдиним спадкоємцем, коли знала, що
у спадкодавця є рідний син. Також надав
письмові пояснення на заперечення
відповідача. (а.с.а.с. 63-64)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, про час та дату розгляду
справи повідомлялася належним чином,
до суду надала письмові заперечення
проти позову та просила розглядати
справу без її участі. Які обґрунтовує
тим, що дійсно зверталися до позивача,
залишивши свій телефон його сусіду,
адресу його знайшли в Інтернеті, бо
позивач юрист. Повідомляли, що його
батько дуже хворіє і йому необхідний
постійний догляд. Але він відповів, що
йому потрібно подумати, а свій телефон
не залишив. Потім захворіла і її мати,
тому про смерть дядька не повідомили
навіть її, ховали самі. Часу на
сповіщення позивачу не було, тим
більше, що на 10 день раніше їм ніхто не
відчинив і номера телефону не залишив,
а по тому номеру, що в Інтернеті ніхто
не відповідав.

Відповідач гадає, що до дати подання
нею заяви на спадщину - 2.08.2013 року
позивач міг хоча б раз під'їхати і
поцікавитись долею свого батька. Вона
чекала до кінця 6-ти місячного строку і
по бажанню своєї матері, яка до речі не
підіймається, подала заяву на спадщину.
Вона заперечує і не погоджується з тим,
що написано в позивній заяві про
надання додаткового строку для
прийняття спадщини позивачу ОСОБА_1.
(а.с. а.с. 55-56)

Третя особа ОСОБА_3 надала до суду заяву
з проханням розглядати справу за її
відсутності, до суду її не викликати,
думку щодо позову не висловила. (а.с. 68)

Представник третьої особи - державний
нотаріус Восьмої дніпропетровської
державної нотаріальної контори, подав
до суду заяву, в якій просив суд
розглядати справу за відсутності їх
представника (а.с. 41).

Вислухавши доводи та пояснення
учасників судового процесу, покази
свідків, дослідивши матеріали справи в
їх сукупності, суд доходить висновку,
що позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, є сином
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про народження від 22 лютого 1966 року
НОМЕР_1, актовий запис - 20. (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серіїї НОМЕР_2, виданого 11 лютого 2013
року, актовий запис № 130. (а.с. 6)

На час смерті спадкодавця позивач
ОСОБА_1 мешкав окремо по АДРЕСА_1 з 17
січня 2006 року, що підтверджується
відміткою про реєстрацію в паспорті
серії НОМЕР_3, виданого Бабушкінським
РВ ДМУУМВС України в Дніпропетровській
області, виданого 17 жовтня 1997 року.

Відповідно до ухвали Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
09 грудня 2013 року справа № 206/86/13-ц,
провадження № 2-о/206/995/13 за заявою
ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_1,
ОСОБА_3, Восьма Дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
встановлення факту родинних відносин
відкрито провадження. (а.с.12)

Згідно постанови нотаріуса про відмову
у вчиненні нотаріальних дій від 26.12.2013
року ОСОБА_1 звернувся до Восьмої
нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину,
але було відмовлено оскільки він
протягом шести місяців з часу
відкриття спадщини не вчинив дії, що
свідчать про її прийняття, а саме:
постійно не проживав зі спадкодавцем,
не подав до нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини. (а.с.17)

Із наданої Восьмою дніпропетровською
державною нотаріальною конторою копії
спадкової справи № 390/2013, відкритої до
майна ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, з
заявою про прийняття спадщини від 02
серпня 2013 року звернулася племінниця
померлого ОСОБА_2, де зазначила, що
інших спадкоємців немає. ОСОБА_2
звернулася до нотаріуса з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину,
що підтверджується постановою про
відмову у вчиненні нотаріальних дій
від 23 листопада 2013 року, оскільки вона
не може документально підтвердити
родинні стосунки зі спадкодавцем.
(а.с.а.с.20-39)

Згідно відповіді Державної
адміністрації зв'язку УДППЗ «Укрпошта»
Дніпропетровська дирекція Поштамт ЦПЗ
№ 1 від 30.12.2013 року № 5-06-7368,
рекомендований лист № 166,
прийнятий 11.12.2013 року від Самарського
районного суду м. Дніпропетровська на
ім'я ОСОБА_1, за адресою АДРЕСА_1,
вручений 20.12.2013 року. (а.с. 49)

Ухвалою Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 24 грудня 2013 року
заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи:
ОСОБА_1, ОСОБА_3, Восьма
дніпропетровська державна нотаріальна
контора про встановлення факту
родинних відносин залишено без
розгляду за заявою заявника. (а.с.53)

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1
від 07.06.1983 року, 01.02.2013 року звільнений з
посади юриста у ТОВ «ВСП АФ Промінь» за
власним бажанням, наказ № 6. (а.с. 65)

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 підтвердила обставини,
викладені у позовній заяві, суду
пояснила, що позивач її чоловік, він
дійсно посварився з батьком і довгий
час не спілкувався з ним, оскільки той
дуже образив його тим, що не вступився
за нього, коли їх виганяла тітка. Про
смерть батька йому стало відомо із
заяви ОСОБА_2 вже 20.12.2013 року.

Вказані вище спірні правовідносини
регулюються Цивільним кодексом
України.

В силу ст. 1216 Цивільного кодексу
України, спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу
України, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Згідно ст. 1258 Цивільного кодексу
України, спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово.

Положенням ст. 1261 Цивільного кодексу
України визначено, що у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Враховуючи наведені обставини позивач,
який є спадкоємцем померлого першої
черги, відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК
України протягом шести місяців мав
подати заяву про прийняття спадщини до
нотаріальної контори. Проте із заявою
про прийняття спадщини в шестимісячний
строк позивач не звернувся, що
зумовлене тим, що йому не повідомили
про смерть батька. Зазначені обставини
суд приймає як поважні і такі, що
перешкоджали йому своєчасно
звернутися із заявою про прийняття
спадщини.

За змістом ст. 1270 Цивільного кодексу
України, для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини. Якщо виникнення у особи права
на спадкування залежить від
неприйняття спадщини або відмови від
її прийняття іншими спадкоємцями,
строк для прийняття ним спадщини
встановлюється у три місяці з моменту
неприйняття іншими спадкоємцями
спадщини або відмови від її прийняття.
Якщо строк, що залишився, менший як три
місяці, він продовжується до трьох
місяців.

На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Суд приймає до уваги доводи позивача
ОСОБА_1 про поважність причини пропуску
строку для прийняття спадщини. Про час
смерті спадкодавця йому стало відомо
20.12.2013 року із заяви відповідача у
справі окремого провадження.

Аналізуючи факти, встановлені у
судовому засіданні в їх сукупності,
співвідношуючи їх зі змістом
приведених норм, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
оскільки позивачем було пропущено з
поважних причин строк для прийняття
спадщини, відповідач не знав і не мав
змоги знати про відкриття спадщини,
оскільки спілкування було суттєво
утруднено через конфліктні відносини з
родичами, які мешкали зі спадкодавцем,
неповідомлення ними про смерть батька
позивача.

При цьому суд вважає достатнім для
вчинення відповідних дій для подачі
заяви про прийняття спадщини у три
місяці з дня набрання цим рішеннм суду
законної сили.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 1217, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу
України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88, 208, 209, 212-215,
218, 224-225 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 строк в три місяці з
дня набрання законної сили рішенням
суду, для подання до органів нотаріату
заяви про прийняття спадщини, яка
відкрилась після смерті ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені ним судові витрати зі сплати
судового збору в розмірі 229 гривень 40
коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А.О. Сухоруков