№пр.2/521/318/14
З А О Ч Н Е Р
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Буран О.М.
при секретарі - Янкул Г.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики, суд -
Позивач звернувся до Малиновського
районного суду м. Одеси з позовною
заявою до ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу у розмірі 2 232,00 грн. (дві тисячі
двісті тридцять дві) гривні та судових
витрат у розмірі 229,40 гривень.
Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що 12 липня 2013року ОСОБА_2 отримав
від ОСОБА_1 у борг грошові кошти в сумі 2
232,00 грн. На підтвердження отримання
грошової суми відповідачем була надана
власноруч підписана ним розписка із
зобов'язанням повернути зазначену
грошову суму до 18 липня 2013 року. Борг у
зазначений строк відповідач не
повернув і до теперішнього часу
навмисно уникає позивача і контактів з
Позивач у судове засідання з'явився,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, просив позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час, дату і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
зокрема шляхом надання оголошення у
засобах масової інформації, про
причину неявки суду не повідомив.
Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки
всіх відповідачів, які належним чином
були повідомлені про день, годину та
місце слухання справи та про причину
неявки суду не повідомили, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо
суд не має відомостей про причину
неявки відповідача, повідомленого
належним чином, або причину неявки буде
визнано неповажною, суд вирішує справу
на підставі наявних у справі даних чи
Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку про те,
що позов обґрунтований та підлягає
повному задоволенню з наступних
Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України
зобов`язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов`язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов`язку. Зобов`язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
У відповідності до ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: договори та інші
Відповідно до ст. 1046 ЦПК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що 12 липня
2013року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 у борг
грошові кошти в сумі 2 232,00 грн. На
підтвердження отримання грошової суми
відповідачем була надана власноруч
підписана ним розписка із
зобов'язанням повернути зазначену
грошову суму до 18 липня 2013 року.
Таким чином, з моменту передання
позивачем ОСОБА_1 грошових коштів,
відповідно до ч. 2 ст. 1046, ч. 2 ст. 1047
Цивільного кодексу України був
укладений договір позики, істотні
умови якого зафіксовані у розписці,
наданій відповідачем, а саме: визначено
особу позикодавця та позичальника,
суму грошових коштів, що передаються у
позику, встановлено строк повернення
грошових коштів та сума, яка підлягає
Відносини позики, які виникли між
позивачем, як позикодавцем, та
відповідачем, як позичальником, за
своєю природою є одностороннім
зобов'язанням (правочином), в якому
ОСОБА_2, як позичальник, зобов'язаний
повернути отриману ним грошову суму в
строк, встановлений за домовленістю
сторін (зазначений у розписці), а
позивач, як позикодавець, має право
прийняти виконання зобов'язання або
вимагати належного виконання
відповідачем свого обов'язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Відповідно до ч. 1 ст. 1049
Цивільного кодексу України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
В розписці відповідач однозначно
взяв на себе обов'язок щодо повернення
отриманої грошової суми у розмірі 2 232,00
грн. до 18 липня 2013 року, однак до
теперішнього часу позичені у ОСОБА_1
грошові кошти ОСОБА_2 не повернув.
Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.
Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.
Відповідно до п.6ч.2ст.79 ЦПК України, до
витрат, пов*язаних з розглядом справи,
належать витрати, пов*язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відрповідача.

Стягненню з відповідача на
користь ОСОБА_1 підлягає судовий збір в
сумі 229,4 грн., відповідно квитанції
№80018563 від 31.10.2013 року та витрати,
пов*язані з наданням оголошення про
виклик відповідача у зазеті «Одські
вісті» у розмірі 70,00 грн., відповідно
квітанції №957 від 25.12.2013 року.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212- 215, 224-226 ЦПК
України, ст. ст. 525, 526, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу за договором
позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в
розмірі 2 232,00 грн. (дві тисячі двісті
тридцять дві) гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору
в розмірі 229,4 (двісті двадцять дев*ять)
гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 витрати, пов*язані з наданням
оголошення у зазеті «Одські вісті» у
розмірі 70,00 (сімдесят)гривень.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
О.М. Буран