Провадження №2/761/112/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 лютого 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Голік Н.О.

при секретарі : Нечипорук
А.В

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ПАТ ,,Банк
Петрокоммерц - Україна" про визнання
права спільної часткової власності та
встановлення розміру часток у праві
спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із позовом
до відповідача та, з урахуванням заяви
про зміну підстав позову та заяви про
зменшення позовних вимог, просила
поділити майно подружжя, виділивши у
власність ОСОБА_1:

1) ? частини квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 171,50 м. кв.;

2) ? частини квартири АДРЕСА_2, загальною
площею 170,40 м. кв.;

3) ? частини квартири АДРЕСА_3, загальною
площею 164,10 м. кв.;

4) ? частини земельної ділянки площею 2,0
га, що розташована в Київській області,
Бородянський район, Мирчанська
сільська рада, кадастровий номер:
:07:001:0017;

5) ? частини земельної ділянки площею
6,2601 га, що розташована в Київській
області, Макарівський район,
Гружчанська сільська рада, кадастровий
номер: :03:004:0053;

6) ? частини земельної ділянки площею
6,2598 га, що розташована в Київській
області, Макарівський район,
Гружчанська сільська рада, кадастровий
номер: :03:004:0056;

7) решту ? вищезазначеного майна
залишити у власності ОСОБА_2

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 12.06.2012 року у справі
№2610/9366/2012 визнано недійсним з моменту
реєстрації шлюбу, зареєстрованого
05.07.2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

28.11.2012 року Рішенням Апеляційного суду
м. Києва у справі №22-ц/2690/14510/2012 було
скасоване Рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 12.06.2012 року у
справі №2610/9366/2012 про визнання
недійсним шлюбу, зареєстрованого 05.07.2003
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та прийнято
нове рішення, яким ОСОБА_2 було
відмовлено у задоволенні позову до
ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним.
Отже позивач та відповідач перебувають
у законному шлюбі з 05.07.2003 року та мають
право на поділ майна подружжя.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити, вказавши,
зокрема, що відповідач визнав позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, на адресу суду надіслав
заяву про розгляд справи за його
відсутності.

ОСОБА_2 також на адресу суду надіслав
заяву про визнання позовних вимог,
вказавши, що вимоги позивача повністю
відповідають вимогам ч.1 ст.6, ч.1 ст.70 СК
України.

Представник третьої особи: ПАТ ,,Банк
Петрокоммерц - Україна" в судове
засідання з'явився, проти задоволення
позову заперечив та просив відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, представника третьої особи,
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 12.06.2012 року позов ОСОБА_2 по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання шлюбу недійсним - задоволено,
та шлюб зареєстрований 05.07.2003 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис №451
визнано недійсним з моменту його
укладення.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
28.11.2012 року у справі №22-ц/2690/14510/2012
скасовано Рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 12.06.2012 року
та ухвалено нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання шлюбу недійсним
відмовлено.

Відповідно до Рішенням Апеляційного
суду м. Києва від 28.11.2012 року, відповідно
до матеріалів справі 05.07.2003 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб,
зареєстрований Відділом РАЦС
Шевченківського РУЮ у м. Києві, актовий
запис №451. Докази спростовують
пояснення сторін щодо фіктивності
шлюбу, підтверджують набуття сторонами
прав та обов'язків подружжя. Згідно
свідоцтва про встановлення
батьківства, виданого Відділом РАЦС
Солом'янського РУЮ в м. Києві 12.11.2002
року, ОСОБА_2 визнав себе батьком
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якого є
ОСОБА_1

Відповідно до ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставин.

Відповідно до Свідоцтва серії САВ №260027
про право власності від 05.04.2007 року
квартира АДРЕСА_1, жилою площею 109,10
кв.м., загальною площею 171,50 м. кв.; дійсно
належить ОСОБА_2 на праві приватної
власності.

Згідно Свідоцтва серії САВ №260028 про
право власності від 05.04.2007 року
квартира АДРЕСА_2, жилою площею 108,00
кв.м., загальною площею 170,40 м. кв.; дійсно
належить ОСОБА_2 на праві приватної
власності.

Згідно Свідоцтва серії КВ №56885 про
право власності на квартиру від 14.05.2001
року квартира АДРЕСА_3, жилою площею 105,2
кв.м., загальною площею 164,1 м. кв.; дійсно
належить ОСОБА_2 на праві приватної
власності.

Згідно Державного Акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯД
№903948, площею 2,0000 га, що розташована в
Київській області, Бородянський район,
Мирчанська сільська рада, кадастровий
номер: :07:001:0017.

Згідно Державного Акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№326624, площею 6,2601 га, що розташована в
Київській області, Макарівський район,
Гружчанська сільська рада, кадастровий
номер: :03:004:0053.

Згідно Державного Акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№326626, площею 6,2598 га, що розташована в
Київській області, Макарівський район,
Гружчанська сільська рада, кадастровий
номер: :03:004:0056.

Відповідно до ст.ст. 60, 61, 63 Сімейного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності. Об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту. Дружина та чоловік мають рівні
права на володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку. Вважається, що кожна річ,
набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права сумісної власності
подружжя.

Згідно ст.69 СК України, дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Згідно п.1 ст. 70 Сімейного кодексу
України, у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбними договором. Така ж
норма закону міститься і в ст. 368 ЦК
України.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 71 СК України
якщо дружина та чоловік не домовились
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

За наведених обставин, суд вважає, що
позивачем надано належні докази на
підтвердження позовних вимог щодо
поділу майна, що є спільною сумісною
власністю та виділення у власність
ОСОБА_1:

1) ? частини квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 171,50 м. кв.;

2) ? частини квартири АДРЕСА_2, загальною
площею 170,40 м. кв.;

3) ? частини квартири АДРЕСА_3, загальною
площею 164,10 м. кв.;

4) ? частини земельної ділянки площею 2,0
га, що розташована в Київській області,
Бородянський район, Мирчанська
сільська рада, кадастровий номер:
:07:001:0017;

5) ? частини земельної ділянки площею
6,2601 га, що розташована в Київській
області, Макарівський район,
Гружчанська сільська рада, кадастровий
номер: :03:004:0053.

Щодо вимоги позивача про залишити
у власності ОСОБА_2 решти ?
вищезазначеного майна, вказана вимога
задоволенню не підлягає, оскільки від
відповідача даної вимоги заявлено не
було, у відповідності до вимог чинного
законодавства.

Враховуючи вищенаведене, позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60,88, 212, 213,
214, 215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: ПАТ ,,Банк Петрокоммерц - Україна"
про визнання права спільної часткової
власності та встановлення розміру
часток у праві спільної часткової
власності.

В порядку поділу майна, що є спільною
сумісною власністю, виділити у
власність ОСОБА_1:

1) ? частини квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 171,50 м. кв.;

2) ? частини квартири АДРЕСА_2, загальною
площею 170,40 м. кв.;

3) ? частини квартири АДРЕСА_3, загальною
площею 164,10 м. кв.;

4) ? частини земельної ділянки площею 2,0
га, що розташована в Київській області,
Бородянський район, Мирчанська
сільська рада, кадастровий номер:
:07:001:0017;

5) ? частини земельної ділянки площею
6,2601 га, що розташована в Київській
області, Макарівський район,
Гружчанська сільська рада, кадастровий
номер: :03:004:0053;

6) ? частини земельної ділянки площею
6,2598 га, що розташована в Київській
області, Макарівський район,
Гружчанська сільська рада, кадастровий
номер: :03:004:0056.

В іншій частині позовних вимог
-відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: