РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 року Київський
районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді
Зуб Г.А.

за участю секретаря
Хлистун Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів та додаткових
витрат на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
вищезазначеним позовом, в якому
просить стягнути з відповідача
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_3 у розмірі ? частини з
усіх видів доходу, але не менше 30% суми
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з дня пред`явлення позову і до
досягнення дитиною повноліття,
аліменти на утримання дитини ОСОБА_3
починаючи з 29.10.2012 року по 29.10.2013 рік у
розмірі ? частини з усіх видів доходу,
але не менше 30% суми прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно, стягнути додаткові витрати
на утримання ОСОБА_3 у розмірі 15 000 грн.
за минулий рік починаючи з 29.10.2012 року
по 29.10.2013 рік та допустити негайне
виконання судового рішення в межах
суми платежу за один місяць на підставі
п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України.

В обґрунтування позовних вимог
посилалась на наступне. 19.10.2002 року між
позивачем та відповідачем був
зареєстрований шлюб Київським
відділом реєстрації актів цивільного
стану м. Харкова міського управління
юстиції. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін
народилась дитина - ОСОБА_3. Але сімейні
стосунки між сторонами погіршились,
тому 16.03.2010 року шлюб між сторонами було
розірвано. Після розірвання шлюбу,
відповідач незаконно позбавив
позивача права користування сумісним
майном подружжя, а саме трьохкімнатною
квартирою АДРЕСА_2, тому дитина
вимушена була проживати деякий час
разом з відповідачем у вище зазначеній
квартирі. Але, позивачка майже щодня
навідувалась до дитини та готувала
йому їжу. Потім позивачка проживала
деякий час у своєї матері разом з
дитиною. При цьому слід зазначити, що
кошти на утримання дитини в переважній
більшості витрачались позивачем. З
09.01.2011 року з часу відрядження
відповідача до Ліберії, дитина
знаходиться виключно на утриманні
позивачки. На даний час, відповідач
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов`язків та не приймає
участі у матеріальному утриманні
дитини, а позивач має нерегулярний,
мінливий дохід. Також, у впродовж
всього часу позивач вимушена
самостійно брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами розвитком
здібностей дитини. Тому в інтересах
дитини у позивача виникла обґрунтована
необхідність у стягненні з відповідача
аліментів на її утримання.

Позивач в судове засідання з'явилась,
позовну заяву підтримала в повному
обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4
позовні вимоги визнав частково, а саме
ОСОБА_2 погодився сплачувати аліменти у
розмірі 450 грн. на місяць, за умови, що
позивачка доведе, що ці кошти будуть
витрачені саме на дитину, в іншій
частині позовних вимог- відмовити.
Також зазначив, що відповідач має другу
дитину та його утриманні знаходяться
його батьки та долучив копії квитанцій,
які свідчать, що відповідач приймає
участь у матеріальному забезпеченні
дитини.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до наступного.

Судом встановлені наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

Шлюб між сторонами розірвано 16.03.2010
року, що підтверджується свідоцтвом
про розірвання шлюбу, виданого
Київським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
ХМУЮ, актовий запис № 109. (а.с. 3).

Позивачка та відповідач мають спільну
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

У відповідності зі ст. 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дітей до досягнення ними
повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного
кодексу України мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 3 ст. 181 СК України
встановлено, що за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Суд враховує, те, що відповідач є
здоровим працездатним чоловіком, має
постійний дохід (проходить державну
службу в Ліберії), крім того сторони не
заперечують той факт, що як позивач, так
і відповідач мають спільну сумісну
власність-квартиру, якою користується
позивач, і відповідач по суті бере
участь у додаткових витратах на дитину,
а саме купував телевізор, піаніно,
іграшки тощо.

Пояснення представника відповідача
про те, що у відповідача на утриманні є
ще одна малолітня дитина та
непрацездатні батьки є
необґрунтованими, оскільки відповідач
згідно свідоцтва про народження дитини
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 не зазначений як
батько цієї дитини, а батьки
відповідача хоча і є особами похилого
віку, але отримують пенсії, а доказів
щодо додаткових витрат на батьків з
боку відповідача до суду не надано. За
таких обставин, суд задовольняє
позовну вимогу про стягнення аліментів
на утримання ОСОБА_3 у розмірі ? частини
з усіх видів доходу, але не менше 30% суми
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з дня пред`явлення позову і до
досягнення дитиною повноліття.

Статтею 185 СК України встановлено, що
той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо). Розмір участі одного з
батьків у додаткових витратах на
дитину в разі спору визначається за
рішенням суду, з урахуванням обставин,
що мають істотне значення. Додаткові
витрати на дитину можуть
фінансуватися наперед або покриватися
після їх фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

Вимога про стягнення з відповідача
додаткових витрат на утримання дитини
у розмірі 15 000 гривень за минулий
час(рік) починаючи з 29.10.2012 року по 29.10.2013
рік не підлягає задоволенню, оскільки
позивачем не надано до суду доказів, що
дитина потребує додаткових витрат, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо) та не надано
доказів, що позивач понесла дані
витрати.

Також, суд відмовляє в задоволенні
вимоги про стягнення з відповідача
аліментів на утримання дитини ОСОБА_3
починаючи з 29.10.2012 року по 29.10.2013 рік у
розмірі ? частини з усіх видів доходу,
але не менше 30% суми прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно, оскільки відповідно до ст.
191 СК України позивач не надала
достатніх доказів, що вживала заходів
щодо одержання аліментів з відповідача
та доказів ухилення відповідача від їх
сплати.

У відповідності зі ст.367 п.1 ч.1 ЦПК
України суд вважає за необхідне
допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів, у межах
суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 12, 17, 27, 31, 208-215,
224-226, 367 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 184-185, 191
Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів та додаткових
витрат на утримання дитини -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН
НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2,
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІН
НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_3, аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від
усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 04.11.2013
року і до досягнення ним повноліття.

В іншій частині в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, і.н. НОМЕР_1,
судовий сбір на користь держави в
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення
аліментів за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Харківської області.

Головуючий -