Номер провадження 22-ц/775/2889/2014
Головуючий в 1 інстанції Лаптєв М.В.
Доповідач Азевич В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого-судді Зінов'євої А.Г.,

суддів: Азевича В.Б., Ларіної Н.О.,

при секретарі Стефановій Я.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на період
навчання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 17 лютого 2014
року,-

В С Т
А Н О В И В:

23 грудня 2013 року до Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на період
навчання. Свої вимоги обґрунтувала тим,
що відповідач є її батьком, який до
досягнення нею повноліття сплачував на
її утримання аліменти на користь
матері. Однак, на теперішній час вона є
студенткою 3 курсу Слов'янського
технікуму Луганського аграрного
університету на денній формі навчання
та потребує матеріальної допомоги.
Зазначила, що відповідач добровільно
таку допомогу надавати не бажає, проте
має таку можливість. Просила стягнути
з ОСОБА_2 на свою користь аліменти в
розмірі 500 грн. щомісячно до завершення
нею навчання, тобто до 30 червня 2014 року.

Рішенням Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 17 лютого 2014
року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

На вказане рішення суду позивачка
подала апеляційну скаргу, в якій
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, задовольнивши її позовні
вимоги.

Не погоджується з висновком суду
першої інстанції відносно того, що вона
не надала належних доказів щодо
потреби в матеріальній допомозі та
вказує, що нею була надана довідка про
навчання та отримання стипендії в
розмірі 615,15 грн. Зазначає, що такий
розмір стипендії не забезпечує їй
прожиткового мінімуму, а суд першої
інстанції не врахував той факт, що
прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць з 01 січня 2014 року
становить 1 176 грн., а на працездатних
осіб - 1 218 грн.

Позивачка, належним чином сповіщена
про час та місце розгляду справи, не
з'явилася.

Відповідач просив апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду першої
інстанції - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача, дослідивши матеріали
цивільної справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що її слід відхилити з
наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою
відповідача ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_1, зареєстрованого виконкомом
Билбасівської селищної ради
Слов'янського району Донецької
області. (а. с. 5)

Згідно довідки від 29 листопада 2013 року
ОСОБА_1 є студенткою 3 курсу
Слов'янського технікуму Луганського
національного аграрного університету
денного відділення. Термін навчання з
01.09.2011 року по 30.06.2014 року. (а. с. 6)

Крім того, позивачка отримує стипендію
за навчання в розмірі 615,15 грн., що
підтверджується довідками навчального
закладу від 06.02.2014 року та 11.02.2014 року. (а.
с. 20, 21)

Суд першої інстанції вважав, що
підстави для задоволення позову
відсутні, оскільки позивачкою на
підтвердження своїх вимог про
стягнення аліментів на її утримання, в
порушення вимог ст. 60 ЦПК України, крім
довідки про навчання та про отримання
стипендії, не надано жодного доказу
щодо потреби в матеріальній допомозі.
Також, в ході слухання справи
позивачкою не підтверджено факт того,
що вона в зв'язку із навчанням потребує
матеріальної допомоги, а її доводи щодо
неофіційних матеріальних зборів суд не
прийняв до уваги та поставився до них
критично, посилаючись на те, що
висновки суду не можуть ґрунтуватися
на припущеннях. Крім того, суд першої
інстанції зазначив, що матеріальна
можливість відповідача надавати
допомогу, ще не є підставою для
стягнення з нього аліментів на
утримання повнолітньої дитини.

З вказаними висновками можливо
погодитися, виходячи з наступного.

Згідно ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Стаття 201 СК України передбачає, що до
відносин між батьками і дочкою, сином
щодо надання їм утримання
застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і
194 - 197 цього Кодексу.

Як вбачається з позовної заяви,
позивачка ставить питання про
стягнення аліментів з батька у розмірі
500 грн. посилаючись на те, що вона
потребує матеріальної допомоги у
зв'язку з навчанням, а останній має таку
можливість. (а. с. 1)

Проте відповідач працює в ДП
«Санаторно-курортний реабілітаційний
центр Слов'янський курорт» з 18 грудня
2013 року та його заробіток складає за
грудень (неповний робочий місяць) 2013
року - 697,35 грн., січень 2014 року - 1 649, 23
грн. В січні з заробітку сплачені
аліменти у розмірі 721,37 грн. (а. с. 84)
Аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку
стягувалися з відповідача на двох
дітей на підставі рішення
Слов'янського міськрайонного суду від
14 липня 2005 року. Після досягнення
позивачкою повноліття, аліменти
стягуються на доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частки його
заробітку відповідно до постанови
державного виконавця від 09 січня 2014
року. (а. с. 22, 23) Позивачка навчається на
денній бюджетній формі навчання та
отримує стипендію у розмірі 615,15 грн. (а.
с. 20)

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 20 постанови «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15 травня 2006
року № 3, обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Враховуючи вкладене, позивачка не
довела, що вона має потребу у
матеріальній допомозі у зв'язку з
навчанням. Окрім того, не можна вважати,
що батько має можливість надавати таку
допомогу, оскільки після утримання
аліментів у розмірі ? на меншу доньку
його заробітна плата буде складати
наступну суму: 1 649, 23 грн. - 412,30 грн. (1/4) = 1
236, 93 грн.

Як встановлено ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Позивачка не довела того, що вона
потребує матеріальної допомоги у
зв'язку з навчанням, а батько має
можливість надавати її у розмірі 500 грн.
щомісяця.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуально права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

З огляду на наведене, апеляційну скаргу
слід відхилити, а рішення суду першої
інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303 ч. 1, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314
ч.1 п.1, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного
суду Донецької області від 17 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: