АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/1526/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/724/14
Головуючий у 1-й інстанції Новак Д.І.
Доповідач Корнієнко В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Абрамова П.С.,

При секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Диканського районного суду
Полтавської області від 14 січня 2014 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, у якому просив
стягнути із відповідачки
заборгованість за кредитним договором
№б/н від 12 травня 2008 року в розмірі 20
143,89 грн. та судові витрати.

Вмотивовуючи підстави позову позивач
зазначав, що 12 травня 2008 року між ним та
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
№б/н, за яким позичальник отримала
кредит у розмірі 2 500,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Оскільки відповідачка порушила
договірні зобов'язання в частині
своєчасного повернення кредиту, сплати
відсотків, комісії та інших витрат,
банк просив стягнути із неї відповідні
платежі у судовому порядку.

Рішенням Диканського районного суду
Полтавської області від 14 січня 2014 року
позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приват Банк»
заборгованість за кредитним договором
від 12 травня 2008 року в сумі 20 143,89 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приват Банк» витрати
по справі за сплату судового збору в
сумі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог банку у повному обсязі.

Вказує, що банк пропустив строк
позовної давності на пред'явлення
відповідного позову, а суд першої
інстанції безпідставно не застосував
правові наслідки, що цим обумовлено.

Вважає, що районний суд постановлюючи
оскаржуване рішення помилився у
визначенні строку дії договору, та
прийшов хибного висновку про
багаторазове продовження строку його
дії.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, приходить до
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 12 травня 2008 року між
сторонами укладено кредитний договір
б/н, який складається із заяви, пам'ятки
клієнта, умов та правил надання
банківських послуг та тарифів.
Відповідно до вказаного договору
ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2 500,00
грн. із базовою процентною ставкою 2%
кожного місяця від залишку
заборгованості за кредитом та
щомісячною комісією в розмірі 3,5%.

Своїм особистим підписом відповідачка
підтвердила, що вона ознайомилася та
згодна з Умовами та Правилами надання
банківських послуг, а також Тарифами
банку, які були надані їй в письмовому
вигляді, крім, того вона згодна, що
заява разом з Пам'яткою клієнта,
Умовами та Правилами надання
банківських послуг, Тарифами складають
між нею та банком договір про надання
банківських послуг.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Пунктом 2 Умов та правил надання
банківських послуг визначено терміни
та поняття, відповідно до яких,
мінімальний обов'язковий платіж - це
розмір боргових зобов'язань Держателя,
які щомісячно належать сплаті
Держателем протягом строку дії Карти.
Мінімальний обов'язковий платіж є
обов'язковим для Держателя платіжних
карт, здійснюючих операції по
кредитній схемі.

Строки і порядок погашення по Кредиту
(кредитний ліміт, кредитна лінія) по
платіжним картам з встановленим
Мінімальним обов'язковим платежем
визначений в Пам'ятці Клієнта, яка є
невід'ємною частиною договору. Платіж
включає плату за користування
Кредитом, передбачену Тарифами, та
частину заборгованості по Кредиту (п.5.3.
Правил користування платіжною картою).

Клієнт зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом та
відсоткам за користування ним,
перевитратами платіжного ліміту, а
також сплачувати комісію на умовах,
передбачених договором. В разі
виникнення заборгованості держатель
по Картрахунку зобов'язаний погасити
заборгованість протягом 30 днів з
моменту її виникнення. За порушення
строків платежу за будь-яким грошовим
зобов'язанням згідно кредитного
договору більше ніж на 30 днів, Клієнт
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500,00 грн. та 5 % від суми позову
(п.п.6.5,6.9.,8.6. Умов та правил надання
банківських послуг).

Відповідно до визначеного в заяві
порядку проведення повернення
кредитних коштів таке повернення може
здійснюватися шляхом внесення коштів
на карту клієнтом або шляхом списання
коштів з дебетової карти.

Згідно з нормою ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у ст.1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2
ст.1050 ЦК України).

Встановлено, що відповідач належним
чином не виконала обов'язків щодо
повернення кредитних ресурсів та
сплати відсотків.

З наданого банком розрахунку
вбачається, що станом на 22 листопада 2013
року ОСОБА_1 має заборгованість перед
банком у загальному розмірі 20 143,89 грн.,
з яких:

- 2 500,00 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 10 520,97 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 5 687,50 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8,6
Умов та правил надання банківських
послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 935,42грн.- штраф (процентна складова).

Задовольняючи позовні вимоги банку,
суд першої інстанції виходив з того, що
заборгованість за тілом кредиту,
заборгованість за процентами за
користування кредитом, заборгованість
по комісії за користування кредитом,
фіксована та процентна складові
штрафів є прямими збитками в
результаті невиконання відповідачкою
умов кредитного договору, а тому такі
платежі підлягають обов'язковому
стягненню з відповідачки.

Відхиляючи клопотання представника
ОСОБА_1 про відмову у позові у зв'язку зі
спливом позовної давності, районний
суд виходив з того, що за змістом пункту
3.13 умов та правил надання банківських
послуг термін дії цього договору
продовжується на новий строк
неодноразово, тому строк договору
продовжено до 12 травня 2014 року, а отже
відсутні підстави вважати, що
позивачем пропущено строк позовної
давності.

Проте колегія суддів не може
погодитися із вказаними висновками у
повній мірі з огляду на наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України).

Частина 2 ст.258 ЦК України передбачає, що
позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

По справі відсутні докази щодо
існування погодженої сторонами іншої
тривалості строку позовної давності
відповідно до ст.259 ЦК України.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами
кредитора, які випливають з порушення
боржником умов договору (графіка
погашення кредиту) про погашення боргу
частинами (щомісячними платежами)
починається стосовно кожної окремої
частини, від дня, коли відбулося це
порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Зі змісту умов договору сторін та
зазначених правових норм, у випадку
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Пунктом 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг визначено, що
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього строку жодна із сторін не
проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на той же
строк.

При цьому, аналізуючи норми ст.ст. 261, 530,
631 ЦК України, колегія суддів приходить
до висновку, що у разі порушення
боржником строків сплати чергових
платежів, передбачених договором,
відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України
кредитор протягом всього часу - до
закінчення строку виконання
останнього зобов'язання вправі заявити
вимогу про дострокове повернення тієї
частини позики, що підлягає сплаті
разом з нарахованими процентами, а
також стягнути несплачені до моменту
звернення кредитора до суду з позовом,
щомісячні платежі ( з процентами) в
межах позовної давності щодо кожного
із цих платежів. В останньому випадку,
перебіг позовної давності буде
починатися в залежності від закінчення
строку сплати кожного із щомісячних
платежів.

Із наданого Банком розрахунку
заборгованості за кредитним договором
вбачається, що позичальник почала
порушувати умови кредитного договору
уже з вересня 2008 року. З відповідним
позовом до суду позивач звернувся лише
в грудні 2013 року.

Заперечуючи проти позову, відповідач
просила, у тому числі застосувати
строки позовної давності ( а.с. 38).

Зважаючи на те, що умовами кредитного
договору передбачений обов'язок
позичальника щомісячно погашати
кредит і відсотки у розмірі 7% від
залишку кредиту, з урахуванням
положень ст.ст. 261, 530, 631 ЦК України на
користь кредитора підлягає стягненню
та частина позики, що підлягала сплаті
разом з нарахованими процентами, а
також несплачені до моменту звернення
кредитора до суду з позовом щомісячні
платежі ( з процентами) в межах позовної
давності щодо кожного із цих платежів.

На підставі вищевикладеного, у
відповідності з умовами договору та
наданим Банком розрахунку з
відповідача на користь Банку підлягає
стягненню 8441 гривня 82 копійки, з яких:

- 1554 гривні 99 копійок простроченої
заборгованості за кредитом;

- 4261 гривня 83 копійки загальної
заборгованості за відсотками;

- 2625 гривень комісії;

- 500 гривень штрафу ( фіксована
частина);

- 422 гривні 09 копійок штрафу ( 5% від
суми позову п. 8.6. Умов)

За таких обставин, рішення Диканського
районного суду Полтавської області від
14 січня 2014 року підлягає зміні,
стягнувши зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором № б/н від 12 травня
2008 року з урахуванням строків позовної
давності.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п. 4 ч.1 ст. 309, 314,
316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Диканського районного суду
Полтавської області від 14 січня 2014 року
- змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
б/н від 12 травня 2008 року в сумі 8441
гривня ( вісім тисяч чотириста сорок
одна гривня) 82 ( вісімдесят дві )
копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» судовий
збір в розмірі 229,40 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності з моменту проголошення та
може бути оскаржено протягом 20 днів
шляхом подання касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/
В.І. Корнієнко

Судді: /підпис/ Г.Л. Карпушин
/підпис/ П.С. Абрамов

З оригіналом згідно: Суддя
апеляційного суду

Полтавської
області _______ В.І. Корнієнко