Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 лютого 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді
Колесніченко О.В.,

при секретарі
Голобородько О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на своє утримання до
досягнення дитиною трьох років, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року ОСОБА_1 пред'явила
через суд позов до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на своє утримання,
обґрунтовуючи вимоги тим, що від
спільного проживання вони мають
малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьком якої він є, проте у травні 2012
року відповідач покинув сім'ю, після
чого коштів на її утримання не надає,
хоча вона не працює у зв'язку з доглядом
за дитиною до трьох років, а відповідач
має таку матеріальну можливість, тому
позивач просила суд стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
своє утримання до досягнення дитиною
3-х років в розмірі 1000,00 грн. щомісяця.

Заочним рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
26 вересня 2012 року позов задоволено у
повному обсязі, проте ухвалою суду від
19 вересня 2013 року за заявою відповідача
заочне рішення було скасоване та
справа призначена до розгляду в
загальному порядку.

Ухвалою суду від 10 вересня 2013 року
провадження у справі зупинено до
вирішення судом цивільної справи за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
виключення відомостей про особу як
батька дитини з актового запису про її
народження та ухвалою суду від 17 лютого
провадження у справі відновлено.

В судовому засіданні позивач надала
пояснення аналогічні змісту позовних
вимог, зазначивши, що відповідач має
реальну можливість сплачувати
щомісяця на її утримання не менше 1000,00
грн. до досягнення дитиною трьох років,
тобто до часу, коли вона зможе вийти на
роботу та забезпечувати себе
самостійно, у зв'язку з чим наполягала
на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав,
заперечуючи тим, що він працює за
трудовим договором водієм з заробітком
у 1200,00 грн. на місяць, при цьому сплачує
аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в
розмірі 13 частини усіх видів доходів,
що вважає достатнім і не має можливості
утримувати позивача, оскільки з
отримуваного ним доходу йому
залишиться менше ніж прожитковий
мінімум.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні письмові докази,
дійшов висновку про задоволення позову
частково, виходячи з встановлених у
судовому засіданні наступних обставин.

Відповідно до ст. 91 СК України жінка та
чоловік, які не перебувають у шлюбі між
собою, мають право на утримання в разі
проживання з нею, ним їхньої дитини,
відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 84 СК України,
положення яких в свою чергу визначають,
що дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років і таке право наявне
незалежно від того чи вона працює та
незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в зареєстрованому
шлюбі не перебувають, однак є батьками
малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження, виданим
Індустріальним відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області 16 вересня 2011
року, актовий запис №940, копія якого
знаходиться в матеріалах справи (а.с.4).

Дитина проживає та перебуває на
утриманні матері (позивача), що
підтверджується довідкою КЖЕП №50 від 28
серпня 2012 року (а.с.6) та визнано
відповідачем у судовому засіданні.

Позивач, займаючи посаду бухгалтера в
ТОВ «Робесп'єр» на даний час
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною до трьох років, що
підтверджується довідкою ТОВ
«Робесп'єр» від 28 серпня 2012 року за №8
(а.с.7), у зв'язку з чим перебуває на
обліку в Управлінні праці та
соціального захисту населення
Індустріальної районної у м.
Дніпропетровську ради, де отримує
соціальну допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трьох років
щомісяця в розмірі 866,67 грн., про що до
матеріалів справи долучена довідка від
27 серпня 2012 року №2420/1 (а.с.11). Інших
доходів позивач не має.

Відповідач проживає окремо від
позивача з дитиною, матеріального
утримання позивачу не надає, працює за
трудовою угодою у ФОП ОСОБА_4 водієм та
отримує щомісяця мінімальну заробітну
плату в 1200,00 грн., про що до матеріалів
справи долучені форма трудового
договору від 04 липня 2012 року та довідка
про доходи від 27 січня 2014 року в копіях
(а.с.50-51, 81).

Одночасно судом встановлено, що на
підставі рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
29 квітня 2013 року, яке не оскаржувалось і
набрало законної сили, ухвалено
стягувати щомісяця з ОСОБА_2, на користь
ОСОБА_1 на утримання їх доньки ОСОБА_3
аліменти в розмірі 1/3 частини всіх
видів заробітку (доходу), але не менш
ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку (а.с.82-84).

Встановивши наведені обставини, суд
одночасно зважає на положення ст.91, ч. 2
ст. 84 та ч. 2 ст. 85 СК України, які є
спеціальними до виниклих між сторонами
за цим позовом правовідносин, та
відповідно до закону в даному випадку
право на утримання не залежить від
того, чи працює особа, та від її
матеріального стану. При ухваленні
рішення для суду є визначальним те, що
дитина не досягла трьох років, дитина
мешкає разом із матір'ю, та матір дитини
нею опікується, а відтак, суд не приймає
до уваги доводи відповідача про те, що
він не має можливості сплачувати
аліменти на утримання позивача,
оскільки сплачує аліменти на утримання
дитини.

Вирішуючи спір про розмір аліментів на
утримання дружини, з якою проживає
дитина, суд виходить з положень ч.1 ст.80
СК України, які передбачають
можливість присудження за рішенням
аліментів одному з подружжя у частці
від заробітку (доходу) другого з
подружжя, та враховує наявність
документального підтвердження
трудової діяльності, розміру і
стабільності доходів відповідача,
наявність на утриманні відповідача
малолітньої дитини та розмір
стягуваних на її утримання аліментів в
1/3 частині всіх видів заробітку,
відсутність власних доходів у
позивача, яка не працює у зв'язку з
доглядом за дитиною, а, відтак, на
переконання суду, відповідач має
можливість надавати матеріальну
допомогу на утримання матері його
дитини до досягнення дитиною
трирічного віку в розмірі 1/6 частини
всіх видів заробітку (доходу) щомісяця,
що буде справедливим та співмірним,
оскільки загальний розмір стягнень, з
урахуванням розміру аліментів на
утримання дитини в 1/3 частині доходів,
не буде перевищувати ? частини всіх
видів заробітку (доходів).

За правилами ч. 1 ст. 79 СК України
аліменти присуджуються за рішенням
суду від дня подання позовної заяви.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Згідно зі ст.ст. 81,88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь держави судовий збір в розмірі
214,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 214, 215, 218, 367, 81, 88,
222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на своє утримання до
досягнення дитиною трьох років -
задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.
Дніпропетровськ (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м.
Дніпропетровська (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) на її утримання аліменти
в розмірі 1/6 частини з усіх видів
заробітку (доходу) щомісяця, починаючи
стягнення з 29 серпня 2012 року до
досягнення дитиною ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню в межах
місячних платежів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 214 (двісті
чотирнадцять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд міста
Дніпропетровська. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

.

Суддя
О.В. Колесніченко