АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/1965/ 14
Доповідач Кукліна Н.О.
Справа № 646/979/13-ц
Головуючий 1 інстанції - Шелест І.
Категорія: право власності
13 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
Головуючого Кукліної
С у д д і в Черкасова
При секретарі Рудь О.С.
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
Харківської міської ради про визнання
права власності, поділ майна в натурі,
що є у спільній частковій власності, та
визначення порядку користування
по апеляційній скарзі ОСОБА_3,
на рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 27 грудня
В лютому 2013 року позивачі
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5,
Харківської міської ради про визнання
права власності на господарчі споруди ,
поділ домоволодіння в натурі та
визначення порядку користування
земельною ділянкою. В обґрунтування
позивачі вказували , що одноповерхова
нежитлова будівля літ. А-1 по АДРЕСА_1
належала комунальному підприємству
охорони здоров'я «Центральна районна
аптека №3». В цій будівлі три кімнати
житловою площею 42,5 кв.м
використовувалися під гуртожиток, які
рішенням виконкому Харківської
міської ради 20 липня 2007 року виключені
із числа гуртожитку з наданням дозволу
закріплення цих приміщень за
мешканцями. 26 жовтня 2005 року їм, ОСОБА_3
та ОСОБА_4, органом приватизації видано
свідоцтво про право власності на житло
на приміщення № 1-1 - 1-7 загальною площею
62,9 кв.м, житловою площею 42,5 кв.м в
будинку АДРЕСА_1 . До приватизації житла
в 1982 році на території домоволодіння
нею, ОСОБА_3, за власні кошти збудовано
сарай лі.Д-1 площею 14,6 кв.м, в 1989 році -
котельна ( прибудова літ. А-1) площею 8,9
кв.м, а в 2005 році - гараж літ. З-1 площею 28
кв.м. Відповідач ОСОБА_5 в жовтні 2008 року
придбав нежитлові приміщення будівлі
аптеки загальною площею 154,1 кв.м та
господарчі будівлі, що належать ОСОБА_3
.Рішенням апеляційної суду визнано
недійсними повторні торги в частині
нерухомого майна , що належить в
порядку приватизації позивачам.
Відповідач не визнає право власності
на збудовані нею господарчі будівлі,
тому просить визнати на ці об'єкти
право власності за ОСОБА_3, яка є
забудовником цих споруд. Домоволодіння
належить сторонам на праві спільної
часткової власності. Тому позивачі
просять виділити належну їй частку
майна в домоволодінні в натурі. В ході
розгляду справи позов уточнили,
просили визнати за ОСОБА_3 право
власності на прибудову літ. А-1
(Котельня), яка складається з приміщень
№№ ІІ, 1-16 площею 8,9 кв.м, гараж літ. З-1
загальною площею 28,0 кв.м., сарай літ. Д-1
загальною площею 14,6 кв.м., розташовані
по АДРЕСА_1. Поділити в натурі
домоволодіння АДРЕСА_1, виділити
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 частину домоволодіння
АДРЕСА_1, що складається з приміщення в
будинку літ. А-1, коридор 1-4 площею 5,8
кв.м., житлова кімната 1-5 житловою
площею 9.80 кв.м., житлова кімната 1-6
житловою площею 20,3 кв.м., житлова
кімната 1-7 житловою площею 13,3 кв.м., в
прибудові літ «а»: тамбур І площею 1,4
кв.м., кухню І-І- площею 10,1 кв.м. (
включаючи площу вбудованої шафи), ванну
кімнату 1-3 площею 6,5 кв.м, ; в прибудові
літ. А -1: тамбур ІІ площею 1.8 ; котельню
1-16 площею 7,1 кв.м.; нежитлову будівлю
гаражу літ 3-1 загальною площею 28 кв.м.;
нежитлову будівлю сараю літ. З-1
загальною площею 14,6 кв.м.; огорожу та
ворота літ. № 4 та літ. № 5; ганок літ.а-9.
Визнати частину виділеного в натурі
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 домоволодіння
АДРЕСА_1, а саме : приміщення в будинку
літ. А-1: коридор 1-4 площею 5,8 кв.м;
житлову кімнату 1-5 житловою площею 9,8
кв.м, житлову кімнату 1-6 житловою площею
20,3 кв.м.; житлову кімнату 1-7 житловою
площею 13,3 кв.м, в прибудові літ «а» :
тамбур І площею 1,4 кв.м., кухня 1-1 площею
10,1 кв.м. ванна кімната 1-3 площею 6,5 кв.м.;
в прибудові літ. А -1; тамбур ІІ площею 1,8
кв.м.; котельню 1-16 площею 7,1 кв.м., що
спільно з будівлями сараю літ. Д-1 та
гаража літ. 3-1, ганком літ «а 9, огорожею
літ. № 4 та воротами № 5 є окремим
домоволодінням, та визнати на них
право спільної часткової власності в
рівних частках за ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Також просили встановити порядок
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 за першим варіантом будівельно
- технічної експертизи № 3161/6112 від
12.07.2013 року, закріпивши у користування
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельну ділянку
площею 625,9 кв.м., а у користування ОСОБА_5
земельну ділянку площею 286,1 кв.м. з
встановленням межі між земельними
ділянками співвласників по лінії
розподілу будівлі літ. А-1; від кута
прибудови літ. «а» по прямій відрізок
довжиною 10,0 м зі встановленням
земельного сервітуту площею 3,1 кв.м..
Земельна ділянка площею 3,1 кв.м.
надається у користування ОСОБА_5, а
співвласники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають
право використовувати цю земельну
ділянку для обслуговування зовнішньої
стіни прибудови літ. «а».

Відповідач ОСОБА_5 проти позову
заперечував.

Представник відповідача
Харківської міської ради просив суд
ухвалити у справі законне та
обгрунтоване рішення.

Рішенням Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 27 грудня
2013 року у задоволенні позову ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Харківської міської
ради про визнання права власності,
поділ майна в натурі, що є у спільній
частковій власності, та визначення
порядку користування земельною
ділянкою відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухваленні судом апеляційної інстанції
нового рішення про задоволення позову.
В обґрунтування доводів апеляційної
скарги позивачі посилаються на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Зазначають, що суд першої інстанції
безпідставно вважав відсутність
спільної часткової власності на
домоволодіння по АДРЕСА_1 та відмовив у
визнанні права власності на господарчі
споруди, збудовані за власний кошти
позивачами, та у визначенні порядку
користування земельною ділянкою,
закріпленою за домоволодінням за цією
адресою.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, вислухавши пояснення
осіб, що з'явилися в судове засідання,
обговоривши наведені в скарзі доводи
та перевіривши матеріали справи
знаходить апеляційну скаргу не
підлягаючою задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується матеріалами справи, що
позивачам на праві спільної сумісної
власності на підставі свідоцтва про
право власності житло від 26 жовтня 2005
року, виданого органом приватизації
житлового фонду Комунального
підприємства охорони здоров'я
«Центральна районна аптека №3» ,
належить ізольована квартира в
одноповерховому будинку АДРЕСА_1, що
складається з приміщень 1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1-6,
1-7 загальною площею 62,9 кв, житловою
площею 42,5 кв.м. , має окремий вихід , та є
самостійним об'єктом нерухомого майна,
на який виготовлено технічний
паспорт,в якому наведена технічна
характеристика квартири та складено
план квартири житлової частини
будинку.( а.с. 5-6, 18, 114-115)

Відповідач з прилюдних торгів
придбав належні Комунальному
підприємству охорони здоров'я
«Центральна районна аптека №3»
будівлю аптеки літ.А-1 загальною площею
154,1 кв.м з надвірними побудовами,
розташовані за адресою АДРЕСА_1, в тому
числі підвал літ. Ап, сіни літ.а, тамбури
літ. а4, аб, а7, входи літ. а1, аз, а5,
котельню літ. А-1, сарай літ.Д, гараж
літ.З, вбиральня літ.Г, огорожа 2-5, про що
ОСОБА_5 нотаріусом 30 жовтня 2008 року
видано свідоцтво, на підставі якого за
відповідачем проведено державну
реєстрацію прав власності на придбане
з прилюдних торгів майно з визначенням
відомостей про об'єкт нерухомого майна
- нежитлові приміщення будинку АДРЕСА_1(
а.с.27-28, 137)

Рішенням Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 24
листопада 2011 року, залишеного без змін
рішенням апеляційного суду
Харківської області від 30 січня 2012 року
, в частині визнання недійсними
повторні прилюдні торги з реалізації
належного Комунальному підприємству
охорони здоров'я «Центральна районна
аптека №3» майна ОСОБА_5 щодо
реалізації нерухомого майна, що
належить ОСОБА_3 , а саме - тамбуру «а 6»,
сіней літ. «а», тамбуру «а7», входів літ.
«а1» та «а5» в будівлі літ.А-1 по АДРЕСА_1.
( а.с.25-26)

Повторні прилюдні торги з
реалізації ОСОБА_5 належного
Комунальному підприємству охорони
здоров'я «Центральна районна аптека
№3» майна , в тому числі котельні літ.
А-1, сараю літ.Д, гаражу літ.З,
розташованих по АДРЕСА_1 , у
встановленому законом порядку
недійсними не визнані , ці об'єкти
нерухомого майна на підставі свідоцтва
, виданого нотаріусом 30 жовтня 2008 року,
належать відповідачеві ОСОБА_5 ( а.с.27)

За технічними показниками об'єктів
нерухомого майна позивачі є
власниками частини будинку, що має
статус житлового, має окремий вихід, а
відповідач є власником нежитлової
будівлі та господарчих споруд, що також
має окремий вихід.

Оцінюючи встановлені у справі
обставини, на які сторони посилались,
як на підставу своїх вимог та
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, суд першої
інстанції дійшов висновку , що в
будинку АДРЕСА_1 позивачам на праві
спільної сумісної власності належить
приватизована квартира, як самостійний
об'єкт нерухомого майна, що має статус
житлового, а відповідач є власником
нежитлових приміщень в цьому будинку
та господарчих будівель, в тому числі
котельні літ. А-1, сарай літ.Д, гараж
літ.З, придбаних ним з прилюдних торгів
з видачею свідоцтва від 30 жовтня 2008
року про власність.

Висновок суду першої інстанції про
відсутність підстав для визнання за
ОСОБА_3 , як забудовником , права
власності на приміщення котельні літ.
А-1, сараю літ.Д, гаражу літ.З,
розташованих по АДРЕСА_1 , для
будівництва яких позивачці земельна
ділянка у встановленому законом
порядку не надавалася і не відводилася
, дозвіл на їх будівництво не видався,
проект не складався, ґрунтується на
обставинах справи, вимогах закону і
доводами апеляційної скарги не
спростовується.

Доводами апеляційної скарги також
не спростовується висновок суду
першої інстанції , що сторонами у
спільну часткову власність будинок
АДРЕСА_1 не набувся, частки у праві
власності на спірну будівлю не
визначалися, що унеможливлює
застосування положень ст. 367 ЦК України
про поділ майна, що є у спільній
частковій власності.

Матеріали справи не містять
документу , що підтверджує надання
сторонам у власність або користування
земельної ділянки по АДРЕСА_1. Згідно
повідомленню з Державного архіву
Харківської області рішення
компетентного органу про відведення
земельної ділянки під будівлю за
адресою АДРЕСА_1 , немає. Відсутні такі
відомості і у Харківської міської ради
. ( а.с.135,157)

Доводи позивачів , що право
користування земельною ділянкою
спільно з відповідачем вони набули
одночасно з приватизацію займаного
житла в одноповерховому будинку по
АДРЕСА_1 судом першої інстанції
перевірялися і визнані безпідставними.

Грунтується на положеннях закону і
висновок суду першої інстанції що
згідно до ст. 120 ЗК України в редакціях,
які діяли на час приватизації
позивачами в 2005 році займаного житла ,
та на час придбання відповідачем в 2008
році з торгів нежитлової будівлі з
господарчими спорудами , до сторін
перейшло право користування частинами
земельної ділянки , що знаходяться під
будівлею , квартирою та господарчими
спорудами.

Висновок суду першої інстанції
доводами апеляційної скарги не
спростовується.

Сторони не позбавлені права
вирішення у визначеному законом
порядку питання про надання у
власність земельної ділянки у зв'язку
із переходом до позивачів права
власності на квартиру , а до
відповідача - права власності на
нежитлові споруди .

Суди не наділені повноваженнями
надання земельних ділянок громадянам
під набуті ними об'єкти нерухомого
майна та визначення порядку
користування земельної ділянкою , яка
сторонам у встановленому законом
порядку не надавалася і не відводилася
.

Твердження позивача та її
представника щодо не можливості
одержання власником приватизованої
квартири земельної ділянки у
власність, окрім судового порядку
визначення порядку користування
земельною ділянкою виходячи із
фактичного користування відповідно до
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 12 липня 2013 року № 3161/6112
, не ґрунтуються на законі і на
висновки суду першої інстанції не
впливають .

Згідно ст.. 303 ЦПК України
апеляційний суд в апеляційному порядку
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом 1 інстанції
були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

При вирішенні спору та ухваленні
рішення суд першої інстанції виходив
відповідно до ст.ст. 10,11,60, 212,213 ЦПК
України із повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилались, як
на підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегією суддів не встановлено
таких порушень норм процесуального та
матеріального права, які могли стати
підставою відповідно до вимог ст.. 309
ЦПК України для перегляду рішення суду
першої інстанції та ухваленні нового
про задоволення позову.

Колегія суддів , перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді 1 інстанції, визнає, що рішення
судом першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 313, 317, 319, 323,
324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 27 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді