РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/6897/13-ц

20.01.2014 Московський районний суд м.
Харкова у складі :

головуючого судді - Погасій О.Ф.,

при секретарі - Сисоєвої К.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
визнання права власності на 1/2
частину квартиру, стягнення 1/2 частки
вартості автомобіля 69632 гривні;

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про визнання недійсним
договору купівлі - продажу квартири в
частині зазначення покупця,
визнання права особистої власності
на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ
майна подружжя, визнання права
власності на 1/2 частину квартиру,
стягнення 1/2 частки вартості
автомобіля 69632 гривні.

Під час судового засідання
позивачка неодноразово уточнювала
позовну заяву. Остання редакція
позовної заяви від 29.10.2013 року, в
якій вона просить розділити між нею
та ОСОБА_2 спільне майно подружжя.
Визнати за нею право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1; та
стягнути з відповідача вартість 1/2
частини автомобіля HONDA CIVIK 2008 року
випуску, чорного кольору, кузов номер
НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_3, державний
знак НОМЕР_1 в сумі 69632 грн.

В обґрунтування своїх вимог
позивач посилається на те, що з
відповідачем ОСОБА_2 зареєструвала
шлюб 30 січня 2010 року. Від шлюбу
мають неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

11.03.2010 року сторони по справі придбали
по 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 на
підставі договору купівлі - продажу
квартири, посвідченого приватним
нотаріусом Вищезазначена квартира
була придбана за 276000 грн.

Під час шлюбу придбана за спільні
кошти однокімнатна квартира яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
була зареєстрована на ім*я ОСОБА_2
на підставі договору купівлі -
продажу від 11.03.2013 року, посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_5 Квартира
придбана за грошові кошти в сумі
272000 грн. При оформленні договору
купівлі продажу позивач надала
свою письмову згоду, яка посвідчена
приватним нотаріусом ОСОБА_5. на
здійснення угоди.

Також за спільні кошти придбали
автомобіль HONDA CIVIK 2008 року випуску,
чорного кольору, кузов номер НОМЕР_2,
двигун № НОМЕР_3, державний знак
НОМЕР_1, який був зареєстрований на
ім*я відповідача ОСОБА_2, який на
даний час зареєстрований на ОСОБА_6,
але позивач не надавала згоди на
продаж цього автомобіля.

05.08.2013 року відповідач надав
зустрічний позов до ОСОБА_1 про
визнання права власності, в якому
просить визнати договір купівлі -
продажу від 11.03.2010 р. квартири АДРЕСА_1,
в часті вказання ОСОБА_1 , як покупця,
- недійсним; визнати цю квартиру
особистою приватною власністю
ОСОБА_2; а також визнати особистою
приватною власністю ОСОБА_2
однокімнатну квартиру житловою
площею 16, 6 кв.м., загальною площею 32,
4 кв.м., яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
відповідач посилається на то, що з
ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 30.01.2010
року. ІНФОРМАЦІЯ_2 від шлюбу народився
син ОСОБА_7.

З 08.03.2013 року з ОСОБА_1 не
проживають разом та не ведуть
спільного господарства.

В повному обсязі заперечує проти
позову ОСОБА_1, оскільки однокімнатна
квартира, яка знаходиться за адресою
: АДРЕСА_2, зареєстрована на його імья
, є його особистою власністю,
оскільки квартира придбана за його
власні кошти , які він отримав від
брата - ОСОБА_8 за договором дарування
грошових коштів для придбання
квартири з метою подальшої передачі
в оренду від 28.06.2012 року.

На момент придбання вищезазначеної
квартири він фактично не мешкав з
ОСОБА_1, не вели спільне господарство.

11.03.2010 року ОСОБА_1 і він, на підставі
договору купівлі - продажу, придбали
по 1/2 частині на кожного квартиру
АДРЕСА_1. Дана квартира була придбана
за його власні кошти , які він
позичив у знайомого ОСОБА_9 за
договором 15/01 безпроцентної
фінансовій допомоги.

Таким чином, відповідач вважає, що
позов ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню, зустрічний позов
просить задовольнити.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача підтримали
позов в повному обсязі та просили
його задовольнити, у задоволенні
зустрічного позову - відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його
представник підтримали зустрічний
позов, просили його задовольнити в
повному обсязі та відмовити в
задоволені позову ОСОБА_1

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідків, перевіривши матеріалі справи,
позов ОСОБА_1 задовольняє в повному
обсязі, в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовляє в повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 30 січня 2010 року.
(а.с. 45) Від шлюбу мають
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 46)

11.03.2010 року сторони придбали по 1/2
частини квартири АДРЕСА_2 на підставі
договору купівлі - продажу квартири,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_10 Вищезазначена квартира була
придбана за 276800 грн. (а.с. 48)

Під час шлюбу придбана
однокімнатна квартира яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
була зареєстрована на ім*я ОСОБА_2
на підставі договору купівлі -
продажу від 11.03.2013 року, посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_5 Квартира
придбана за грошові кошти в сумі
272000 грн. (а.с.50-51) При оформленні
договору купівлі продажу позивач
надала свою письмову згоду, яка
посвідчена приватним нотаріусом
ОСОБА_5. на здійснення угоди.

Також автомобіль придбаний HONDA
CIVIK 2008 року випуску, чорного кольору,
кузов номер НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_3,
державний знак НОМЕР_1, який був
зареєстрований на ім*я відповідача
ОСОБА_2, який наданий час
зареєстрований на ОСОБА_6, хоча
позивач не надавала згоди на
відчуження цього автомобіля.

Згідно ст. 22 СК України майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю . Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном. Подружжя користуються рівними
правами на майно і в тому разі, якщо
один з них був зайнятий веденням
домашнього господарства, доглядом за
дітьми, або з інших поважних причин не
мав самостійного заробітку.

Згідно ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання права власності, якщо це право
оспорюється, або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Крім того згідно ст. 61
Сімейного кодексу України об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя є житло.

Дружина та чоловік мають рівні
права на володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними. Дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою.

Зважаючи на те, що розірвання шлюбу
не припиняє права спільної сумісної
власності на майно, набуте за час шлюбу
(ст. 68 Сімейного кодексу України),
Квартири належать сторонам на праві
спільної сумісної власності.

Домовленості про добровільний поділ
квартири, що є спільною сумісною
власністю подружжя, між сторонами не
досягнуто.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено,
що дружина і чоловік мають право на
поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна,
що перебуває на праві спільної
сумісної власності подружжя, належить
кожному з них незалежно від того, в який
момент здійснюється поділ: під час
шлюбу або після його розірвання. Поділ
може бути здійснений як за
домовленістю подружжя, так і за судовим
рішенням. В основу поділу покладається
презумпція рівності часток подружжя,
яка може бути спростована домовленістю
подружжя або судовим рішенням.

Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Незважаючи на той факт, що вищевказані
квартири були зареєстровані лише на
ім'я відповідача (як одного з подружжя),
це майно вважається спільним майном
подружжя. Частки кожного із
співвласників визначені за договором
купілі-продажу квартири АДРЕСА_1.
Частки квартири АДРЕСА_1 визначає суд ,
кожному з співласників ОСОБА_1 і ОСОБА_2
належить по 1/2 частині .

В судовому засіданні свідки
ОСОБА_11, ОСОБА_12 пояснили, що на
момент 11.03.2013 року сторони по справі
разом не проживали, не вели спільне
господарство. Суд не приймає пояснення
цих свідків як доказ, оскільки вони
знаходяться за місцем роботи в
підпорядкуванні ОСОБА_2

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13
підтвердила, що в період шлюбу сторони
по справі купили дві квартири і
автомобіль за спільні гроші.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що ОСОБА_1
продала йому квартиру, яка їй належала
до шлюбу з ОСОБА_2 Юридично оформити
договір купівлі -продажу квартири з
ОСОБА_1 вони не мали можливості,
оскільки в квартирі прожавала
неповнолітня дитина і не було дозволу
органу опіки та піклування на продаж
квартири, тому вони оформили договір
дарування.

ОСОБА_2 не надав суду жодного доказу
того, що спірні квартири придбані за
його власні кошти , а тому відмовляє
йому в задоволенні позову в повному
обсязі.

Суд не приймає як доказ , надані
ОСОБА_2 договори безпроцентної
фінансової допомоги від 15.01.2010 р. (а.с. 49)
і договір дарування грошових коштів
(а.с. 52), оскільки договори не посвідчені
нотаріусом.

Автомобіль сторонами по справі
придбано в період шлюбу, тобто кожному
з них належить по 1/2 частині автомобіля.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 в період
слухання справи без відома ОСОБА_1,
продав автомобіль ОСОБА_6, то суд стягує
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частини
вартості автомобіля 69632 гривні.

Судові витрати суд відносить за
рахунок сторін.

Керуючись ст..ст..10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку поділу
майна подружжя, право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 1/2 частину
вартості автомобіля HONDA CIVIK 2008 року
випуску, державний № НОМЕР_1 в сумі
69632 грн.(шістдесят дев*ять тисяч
шістьсот тридцять дві гривні)

В задоволенні позову ОСОБА_3
відмовити в повному обсязі.

Судовий збір віднести за рахунок
сторін.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається до Апеляційного суду
Харківської області через Московський
районний суд м. Харкова протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.Ф. Погасій