Провадження № 2-п/522/129/14
УХВАЛА

11 березня 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі заяву
представника відповідача Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Приватбанк» про перегляд
заочного рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 11 грудня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк
«Приватбанк» в особі філії «Южне
головне регіональне управління ПАТ КБ
«Приватбанк» в м. Одесі», третя особа -
ОСОБА_3, про визнання
кредитно-заставного договору
припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ПАТ «КБ «Приватбанк» в особі філії
«Южне головне регіональне управління
ПАТ КБ «Приватбанк» в м. Одесі», третя
особа - ОСОБА_3, про визнання
кредитно-заставного договору
припиненим.

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 11 грудня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_2 були
задоволені та визнано
кредитно-заставний договір №OD30АЕ00000082
від 11 червня 2008 року, укладений між
ОСОБА_2 і ЗАТ «Комерційний банк
«Приватбанк» у особі філії «Южне
головне регіональне управління ЗАТ КБ
«Приватбанк» в м. Одесі» припиненим з 08
квітня 2011 року.

Представник ПАТ «КБ «Приватбанк»
звернувся до суду із заявою про
перегляд вищевказаного заочного
рішення, посилаючись на те, що
представник відповідача не отримував
судових повісток про призначення
справи до розгляду, а тому його неявка у
судове засідання мала поважні причини.

Також зазначає, що Банк не заперечує, що
ОСОБА_2 передав предмет застави на
реалізацію, та що кошти від реалізації
автомобіля були направлені на
погашення кредиту, однак даних коштів
було недостатньо. Оскільки
заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ «КБ
«Приватбанк» не була погашена, то
кредитно-заставний договір №OD30АЕ00000082
від 11 червня 2008 року не можна вважати
припиненим.

Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
судовому засіданні заперечував проти
задоволення вищевказаної заяви про
перегляд заочного рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 11 грудня 2013 року, та вказав, що
ОСОБА_2 не був повідомлений Банком про
суму реалізації автомобіля шляхом
торгів, тому не міг знати про те, що
такої суми не достатньо для погашення
заборгованості.

Представник ПАТ «КБ «Приватбанк» у
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду заяви повідомлявся
належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК
України.

Відповідно до ч.1 ст. 231 ЦПК неявка осіб,
належним чином повідомлених про час і
місце судового засідання, не
перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до правила ст. 228 ЦПК України
заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
вислухавши думку представника ОСОБА_2,
суд дійшов висновку про
необґрунтованість заяви про перегляд
заочного рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 11 грудня 2013
року, тому така заява не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.
Таким чином, підставою для скасування
заочного рішення є дві одночасно
наявні умови - поважність причин неявки
відповідача у судове засідання та
представлення доказів, що мають
істотне значення для правильного
вирішення справи. За змістом
наведеного правила ці докази повинні
мати таке істотне значення для
вирішення справи, аби їх врахування
мали б змінити рішення суду по суті.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, представник ПАТ «КБ
«Приватбанк» про дату, час та місце
судового засідання повідомлявся
належним чином у відповідності до ст. 74
ЦПК України, що підтверджується
відповідним поштовим повідомленням
про вручення, що повернулось до суду.

Таким чином, представник ПАТ «КБ
«Приватбанк» не довів, що не з'явився в
судове засідання з поважних причин, а
відповідно не довів, що розгляд справи
слід було відкласти через його неявку.

Стосовно другої частини підстави для
перегляду заочного рішення, то суд
виходить з того, що представником
відповідача не наведено та не
представлено жодного доказу, що має
істотне значення для правильного
вирішення справи, виходячи з
наступного.

Під час винесення судом заочного
рішення від 11 грудня 2013 року судом було
встановлено, що в період з 21 липня 2008
року по 21 червня 2010 року, на виконання
зобов'язань за вищевказаним договором,
ОСОБА_2 було сплачено Банку 15 100, 87 дол.
США, що підтверджується відповідними
квитанціями, наданими до суду
представником позивача. У 2011 році,
внаслідок скрутного фінансового
становища, позивач припинив платежі за
договором, внаслідок чого, Актом
прийому автомобіля позичальника, що
допустив прострочення кредиту від 08
квітня 2011 року, предмет застави
передано для реалізації Банку за
ринковою ціною з направленням
отриманих коштів на погашення
заборгованості за договором, на що
ОСОБА_2 Банку була видана відповідна
довіреність від 08 квітня 2011 року.

В свою чергу, Банк не надав позивачу
інформації про те, коли та за яку суму
було реалізовано предмет застави та
яка сума коштів від реалізації
предмету застави була спрямована на
погашення заборгованості позивача за
кредитно-заставним договором.

Представником ПАТ «КБ «Приватбанк» не
були надані до суду докази, які б
підтверджували те, що ОСОБА_2 був
повідомлений про суму реалізованого
автомобіля.

Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Частиною 3 ст. 212 ЦПК України
передбачено, що суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Таким чином, у суду відсутні підстави
для задоволення заяви про перегляд
заочного рішення, оскільки відсутні
обидві підстави для задоволення такої
заяви, а саме судом не було встановлено,
що відповідач не з'явився в судове
засідання з поважних причин та не надав
жодного нового доказу, що міг би
істотно вплинути на розгляд справи та
на рішення суду в цілому.

При цьому суд виходить з принципу
недопустимості скасування рішення
суду за відсутності достатніх та
законних підстав для того, а також з
формальних міркувань.

У відповідності із п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК
України у результаті розгляду заяви
про перегляд заочного рішення суд
своєю ухвалою залишає заяву без
задоволення.

Керуючись ст. ст.74, 208-210, 228, 231, 232 ЦПК
України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника
відповідача Публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк
«Приватбанк» про перегляд заочного
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 11 грудня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
Банк «Приватбанк» в особі філії «Южне
головне регіональне управління ПАТ КБ
«Приватбанк» в м. Одесі», третя особа -
ОСОБА_3, про визнання
кредитно-заставного договору
припиненим, - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Рішення суду може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд м. Одеси
протягом десяти днів з дня
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя
Ю.Б. Свячена