Справа № 1527/7604/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2014 р.

Суворовський районний суд міста Одеси,
в складі:

головуючого судді - Малиновського
О.М.,

при секретарі - Стояновій І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 - про виділення в натурі,
встановлення порядку користування,
стягнення моральної шкоди, та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 -
про припинення права власності, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними
вимогами в яких просить виділити їй в
натурі належну ? частину квартири
АДРЕСА_1, просить у випадку
неможливості виділу в натурі
встановити порядок користування
квартирою між нею та ОСОБА_2 Позовні
вимоги щодо виділення частки в натурі
обґрунтовуються з посиланням на ст.ст.
358, 364 ЦК України. Додатково ОСОБА_1 з
посиланням на те, що вона не може
скористатися правом власності на
квартиру, зобов'язана проживати у
квартирі розміром 30,5 кв.м. разом з
чоловіком та двома дітьми. Важки умови
для життя, неможливість користуватися
спадщиною, привели її до того, що вона
була вимушена взяти кредит у розмірі
16927 гривень. На даний час вона не в змозі
виплачувати кредит, в зв'язку з чим у
неї виникла заборгованість перед
кредитором в розмірі 30409 гривень. На
думку ОСОБА_1 зазначений борг виник у
неї в зв'язку з протиправними діями
ОСОБА_2, яка не пустила її до квартири.
Посилаючись на зазначені обставини
ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2
завдану моральну шкоду в розмірі
30409гривень.

ОСОБА_1 в судовому засіданні
пред'явлені позовні вимоги підтримала,
просить задовольнити.

ОСОБА_2 пред'явлені позовні вимоги не
визнала в повному обсязі та звернулась
до суду із зустрічними позовними
вимогами в яких просить припинити
право спільної часткової власності
ОСОБА_1 на належну їй частку квартири,
визнавши за ОСОБА_2 право власності на ?
частину квартири, сплативши ОСОБА_1
вартість ? частини квартири. Зустрічний
позов мотивований тим, що між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 відсутня згода стосовно
користування квартирою, з цього
приводу між ними постійно виникають
зварки, ? частина дорівнює 6,8 кв.м. від
житлової площі квартири. ОСОБА_2,
посилаючись на ст. 365 ЦК України, вважає,
що належна частка квартири ОСОБА_1 є
незначною, ОСОБА_1 забезпечена житловою
площею, та припинення права власності
на частку квартири не завдасть їй
істотної шкоди, виділ в натурі її
частки з квартири є неможливим.

Суд, заслухавши сторін, вивчивши наявні
у справі докази, встановивши факти та
відповідні до них правовідносини,
прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Як убачається з матеріалів справи
квартира АДРЕСА_1 перебуває в спільній
частковій власності в наступних
частках: ? частина квартири належить
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом, виданого
Четвертою одеською
держнотконторою15.02.2012р., реєстровий
номер 1-98; ? частина квартири належить
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого
Управлінням ЖКГ виконкому Одеської
міської ради 24.09.1993р., реєстровий
номер16-460, та ? частина квартири
належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом,
виданого Четвертою одеською
держнотконторою 06.12.2011р., реєстровий
номер 1-1666.

Висновком судової
будівельно-технічної експертизи №6490
від 30.12.2013р. було встановлено, що виділ
у натурі ? частки спірної квартири з
технічної точки не представляється
можливим. Даним висновком була
визначена ринкова вартість ? частини
спірної квартири, розмір якої склав
76125гривень.

Відповідно д ч.2 ст. 183 ЦК України спірна
квартира, яка належить сторонам по
справі на праві спільної часткової
власності, є річчю неподільною.

Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на
частку у спільному майні може бути
припинене за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути
виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування
майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Аналізуючи вказану вище норму, суд
приходить до висновку, що положеннями
ст. 365 ЦК України передбачено підстави,
за наявності яких суд може
задовольнити позов про припинення
права особи на частку у спільному
майні. Тобто, для припинення права
особи на частку у спільному майні
необхідно встановити наявності
будь-якої із обставин, передбачених
пунктами 1-3 ч.1 ст.365 ЦК України за умови,
що таке припинення не завдасть
істотної шкоди інтересам співвласника
та членам його сім'ї та попереднього
внесення позивачем вартості цієї
частки на депозитний рахунок суду.

Таку правову позицію було визначено у
Постанові Верховного Суду України від
15.05.2013р. (справа №6-37цс13).

Як роз'яснено п.1 Пленуму ВССУ №5 від
07.02.2014р. «Про судову практику в справах
про захист прав власності та інших
речових прав» оскільки згідно з чинним
законодавством суд вирішує спори
співвласників щодо розпорядження чи
користування майном, то не слід
розглядати як неправомірне
позбавлення права власності
присудження грошової або іншої
матеріальної компенсації за частку у
спільній власності за наявності умов,
передбачених пунктами 1- 4 частини
першої та частини другої статті 365 ЦК,
якщо її неможливо виділити або
поділити майно в натурі чи спільно
користуватися ним.

ОСОБА_2 на виконання вимог ч.2 ст. 365 ЦК
України, 20.04.2014р. внесла на
розрахунковий рахунок ТУ ДСА в
Одеській області грошову суму,
визначену експертним висновком в
розмірі 76125 гривень.

Суд погоджується з доводами ОСОБА_2 в
яких вона посилається, що належна ?
частка ОСОБА_1 в спірній квартирі є
незначною, так як її розмір дорівнює 6,8
кв.м. від житлової площі. Дані обставини
вказують на неможливість встановлення
порядку користування між
співвласниками квартири з урахуванням
ідеальних часток належних сторонам,
так як в квартирі існують дві житлові
кімнати площею 12,0 і 15,3 кв.м., тобто
розмір однієї жилої кімнати (12 кв.м.)
фактично в двічі перевищує розмір
частки ОСОБА_1 в квартирі.

При розгляді даної справи суд приймає
до уваги довідку Ф-1 № 473 від 19.03.2012р. з
якій вбачається, що ОСОБА_1 постійно, з
1972 року, зі своєю родиною проживає за
адресою: АДРЕСА_2. Їїнамагання
вселитися в спірну квартиру та
перешкоджання в цьому з боку ОСОБА_2,
ОСОБА_1 належними та допустимими
доказами під час розгляду справи не
довела. Встановлені судом фактичні
обставини справи вказують на те, що
пред'явлені позовні вимоги ОСОБА_1 про
виділення частки в натурі,
встановлення порядку користування
майном не підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Не вбачає суд і правових підстав для
стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди, так
як такі вимоги є надумані, не
ґрунтуються на законі. ОСОБА_1 не
довела, що саме винними діями ОСОБА_2 їй
було завдано моральної шкоди.

Зважаючи на викладене, приймаючи до
уваги, що належна частка ОСОБА_1 в
спірній квартирі є незначною і не може
бути виділена в натурі, спільне
володіння і користування квартирою є
неможливим, припинення право власності
ОСОБА_1 не завдасть їй істотної шкоди,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_2 є обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

На підставі ст.ст.183,365 ЦК України;
керуючись ст.ст.10,11,57,64,88,209, 212,214,215, 218 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 - про виділення в натурі,
встановлення порядку користування,
стягнення моральної шкоди відмовити в
повному обсязі.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 -
задовольнити.

Припинити право спільної часткової
власності ОСОБА_1 на належну їй ?
частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 50,2 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м.

В рахунок належної ОСОБА_1 ? частини
квартири АДРЕСА_1 сплатити їй грошову
компенсацію в розмірі 76125 (сімдесят
шість тисяч сто двадцять п'ять) гривень,
яка була зарахована від ОСОБА_2 20.04.2014р.
на розрахунковий рахунок
Територіального управління державної
судової адміністрації в Одеській
області на підставі ухвали
Суворовського районного суду м. Одеси
від 12.02.2014р.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Одеської області через
суд першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-ти денний строк
з дня проголошення рішення.

Суддя -