Номер провадження № 22-ц/785/2835/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Оверіна О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого Оверіної О.В.

Суддів Кравця Ю.І. Журавльова О.Г.

при секретарі Счастлівцевої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 28 січня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_3 ,яка діє від свого імені
та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в
здійсненні прав власника , вселення та
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 про визнання договору доручення
та договору дарування недійсним ,-

В С Т А Н
О В И Л А

Позивачка звернулася до суду із
зазначеними позовними вимогами,
просила усунути перешкоди в здійсненні
нею права власності на частину
квартири АДРЕСА_1, вселити позивача та
її малолітню доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартиру АДРЕСА_1,
належну їй на праві спільної часткової
власності, посилаючись на такі
обставини.

Відповідно до договору дарування від
18 лютого 2010 року позивач є власником 1/4
частини квартири АДРЕСА_1.

Позивачка зазначала, що
співвласником цієї квартири є ОСОБА_2

Відповідачка проживає у вказаній
квартирі та перешкоджає позивачу
реалізувати своє право власності, яке
полягає, у праві користування
приміщеннями квартири, у зв'язку із чим
грубо порушуються конституційні права
позивача як власника та права її
малолітньої дочки - законного власника
частки квартири.

Ухвалою суду від 28.01.2013 року позовну
заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8
про визнання договору доручення та
договору дарування недійсними
залишено без розгляду у зв'язку з
неодноразовою неявкою у судове
засідання. Ухвала суду набрала
законної сили.

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 28 січня 2013
року позов ОСОБА_3, яка діє від свого
імені та в інтересах малолітньої
ОСОБА_4, до ОСОБА_2 про усунення перешкод
в здійсненні прав власника, вселення -
задоволено.

Суд вселив ОСОБА_3 та її малолітню
дочку ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1.

Суд зобов'язав ОСОБА_2 усунути ОСОБА_3
будь-які перешкоди у здійсненні права
власності стосовно 1/4 частиною
квартири АДРЕСА_1.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судом витрати у сумі 107,30 гривень за
сплачений судовий збір та 1500,0 гривень
витрат на оплату правової допомоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
заочне рішення скасувати , постановити
рішення , яким у позові ОСОБА_3 -
відмовити, посилаючись на те, що судом
не дослідженні всі докази по справі, та
затверджує , що позивачка має інше
житло.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача,
перевіривши доводи скарги, судова
колегія вважає, що скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ст..303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає , що суд першої інстанції
ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу суд повно та
всебічно з'ясував всі обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
обґрунтовано керувався нормами ЦПК
України.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи,що
згідно свідоцтва про народження від 05
червня 2007 року ОСОБА_3 є матір'ю
неповнолітньої ОСОБА_4, є її законним
представником.

Відповідно до договору дарування від
18 лютого 2010 року, посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ,
позивачка є власником 1/4 частини
квартири АДРЕСА_1.

Зазначений договір зареєстровано в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно 01 березня 2010 року. Ці
обставини відповідачкою не
спростовані, на підставі цього
договору ОСОБА_3 зареєстровані у цієї
квартирі, зареєстрована з 25.04.2012 року ,
що підтверджується паспортом та
матеріалами справи (а.с.35).

Як вбачається з технічного паспорту,
виданого КП «ОМБТІ та РОН» 02.02.2010 року,
квартира складає з трьох житлових
кімнат, площею 15,1, 15,9 та 18,3 кв.м, кухні
площею 9,4 кв.м., коридорів - 2,1, та 11,5
кв.м., санвузла - 2,9 и 1,1 кв.м., двох комор -
площами 1,1 и 0,9 кв.м., трьох лоджій - 1,7, 2,1
та 2,1 кв.м. а площа квартири складає 84,2
кв.м., житлова площа - 49,3 кв.м.

Квартира розташована на 11-му поверсі
чотирнадцятиповерхового будинку.

Таким чином, отримавши частку
зазначеної квартири у власність
позивач, відповідно до положення ст.317
ЦК України набула права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном - 1/4 частини квартири АДРЕСА_1.
При цьому судом враховано, що об'єктом
права власності співвласників є
зазначена квартира в цілому, оскільки
поділ її в натурі не здійснено.

Отже, враховуючи, що зміст права
власності визначається через
повноваження володіння, користування
та розпорядження, своїми діями
відповідач створює позивачу перешкоди
в здійснені нею свого права власності
відносно спірної квартири. Розмір
частки у праві спільної власності не
можу бути підставою для дій
відповідача, яка не має прав створювати
будь-які перешкоди для вселення
позивачки та її неповнолітньої дочки в
спірну квартиру та користування нею на
правах співвласника.

За правилом ч.І ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно до ч.І ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 власник житлового
будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування й
розпорядження своїм майном (від
порушень, не пов'язаних з позбавленням
володіння). Тому такими діями
відповідача порушені права та законні
інтереси позивача у справі.

Постановляючи рішення суд
обґрунтовано керувався нормами
матеріального та процесуального права,
належним чином перевірив права і
обов'язки сторін.

Рішення відповідає вимогам ст.ст.. 214
,215 ЦПК України і підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду.

Докази та обставини, на які
посилається апелянт в скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
обгрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60. ч. З ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303. 307 ч.І п.1, 308. 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И
Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Заочне рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 28 січня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення , однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
О.В. Оверіна

Судді

О.Г.Журавльов

Ю.І.
Кравець