Єдиний унікальний номер 225/6448/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/815/2014
Головуючий у 1 інстанції:
Доповідач: Лісовий О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого ЛІСОВОГО О.О.,

Суддів: КІЯНОВОЇ С.В., ІВАНОВОЇ А.П.

При секретарі ГАНЖЕЛА М.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку

цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення Дзержинського міського суду
Донецької області від 13 грудня 2013 року
у цивільній справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «М.С.Л.» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дзержинського міського суду
Донецької області від 13 грудня 2013 року
позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю «М.С.Л.» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості задоволено
повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «М.С.Л.»
заборгованість за договором про
розповсюдження державних лотерей у
розмірі 11 534 грн. 54 коп. та судовий збір
у розмірі 229 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове,
яким відмовити позивачу в задоволені
його позовних вимог посилаючись, на те
що рішення постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, за вказаним договором у нього
немає заборгованості, зазначив, що
даний договір є недійсним, і не є
доказом по справі.

Позивач звернувшись до суду із
вказаним позовом зазначив, що
відповідно до договору № 115 від 03.12.2011
року (а.с. 5-9), укладеного між
товариством з обмеженою
відповідальністю «М.С.Л.» та ОСОБА_1,
останній зобов'язався від імені
товариства здійснювати розповсюдження
білетів державних лотерей.

Відповідно до умов цього договору
відповідач по справі зобов'язаний був
звітувати про розповсюдження білетів
державних лотерей та повертати
отримані від цього кошти, а також
нерозповсюджені залишки білетів у
представництво позивача, своєчасно, не
рідше одного разу на тиждень звітувати
за реалізовані лотерейні білети та
прийняті сплати участі в лотереї в
представництві оператора, не рідше
один раз на тиждень здавати кошти,
отримані від розповсюдження білетів
лотерей (прийнятих сплат участі у
лотереї), подавати звіт на всі залишки
лотерейних білетів, щомісяця
підписувати акти наданих послуг.

Однак, в порушення умов договору
відповідач ОСОБА_1 належним чином не
виконував взяті на себе зобов'язання,
внаслідок чого у період часу з 01.02.2013
року по 28.02.2013 року у нього утворилася
заборгованість за розповсюдження
лотерейних білетів у розмірі 12 069 грн.,
що підтверджено відомістю
розповсюджувача (а.с. 10-11).

Тому з урахуванням повернення
відповідачем лотерей на суму 721 грн.,
позивач просив стягнути з
відповідача заборгованість у розмірі
11 348 грн.

Заслухавши доповідача,
відповідача, який підтримав доводи
апеляційної скарги та просив їх
задовольнити, представника позивача,
який просив рішення суду залишити без
змін, заперечуючи проти апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, рішення
підлягає скасуванню з ухваленням по
справі нового рішення про відмову у
задоволенні позову за таких підстав:

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач звернувся до суду та
просив стягнути заборгованість за
договором про розповсюдження
державних лотерей, який був укладений
між сторонами 3 грудня 2011 року /а.с. 5 - 9/.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю «М.С.Л.», виходив з
того, що відповідно до умов договору,
укладеного саме 3 грудня 2011 року,
відповідач по справі зобов'язаний був
звітувати про розповсюдження білетів
державних лотерей та повертати
отримані від цього кошти, а також
нерозповсюджені залишки білетів у
представництво позивача, своєчасно, не
рідше одного разу на тиждень звітувати
за реалізовані лотерейні білети та
прийняті сплати участі в лотереї в
представництві оператора, не рідше
один раз на тиждень здавати кошти,
отримані від розповсюдження білетів
лотерей, подавати звіт на всі залишки
лотерейних білетів, щомісяця
підписувати акти наданих послуг,
однак, в порушення умов договору
відповідач ОСОБА_1 належним чином не
виконував взяті на себе зобов'язання,
внаслідок чого у період часу з 01.02.2013
року по 28.02.2013 року у нього утворилася
заборгованість за розповсюдження
лотерейних білетів у розмірі 12 069 грн.,
що підтверджено відомістю
розповсюджувача, та враховуючи те, що
останнім були повернуті лотереї на
суму 721 грн., стягнув заборгованість у
розмірі 11 348 грн.

Однак такі висновки суду є
помилковими.

Згідно ст. 526 ЦПК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору ті
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до п. 8
зазначеного договору від 3 грудня 2011
року, який підписаний сторонами в той
же день, він укладається на один рік і
діє з дня його підписання.

Відповідачем до
апеляційного суду надана ксерокопія
договору № 122 про розповсюдження
державних лотерей, який був укладений
між сторонами та підписаний 4
квітня 2012 року.

Таким чином апеляційний суд
приходить до висновку, що строк
договору № 115 від 3 грудня 2011 року
закінчився і сторони уклали інший
договір.

Із позовної заяви /а.с.2/ та
наданих позивачем розрахунків
вбачається, що заборгованість, яку
просив стягнути позивач на свою
користь, виникла за період з 1.02.2013 року
по 28.02.2013 року, тоб-то в період дії
договору № 122 від 4 квітня 2012 року.

Вимоги про стягнення
зазначеної вище заборгованості за
договором № 122 від 4 квітня 2012 року
позивач до суду не заявляв.

Наведене, відповідно до
вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України є підставою
для відмови у задоволенні позову.

Позивач не позбавлений
можливості звернутися до суду з
вимогами про стягнення заборгованості
за договором № 122 від 4 квітня 2012 року,
укладеного між сторонами по даній
справі.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316
ЦПК України апеляційний суд -

В И Р І
Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Дзержинського міського
суду Донецької області від 13 грудня 2013
року скасувати.

В задоволенні позову товариства
з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом
двадцяти днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: