Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №280/2330/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
Шимон Людмила Сергіївна
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого
Микитюк О.Ю.

суддів
Товянської О.В

Гансецької І.А.

при секретарі
Гуковій О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 (третя
особа ОСОБА_5) про зобов'язання не
чинити перешкоди у користуванні жилим
будинком, зобов'язання усунути
перешкоди шляхом підключення
електропостачання та приведення
будинку у відповідність до санітарних
і технічних вимог

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Коростишівського районного
суду від 16 січня 2014 року,

встановила:

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовною заявою, в якій просив
зобов'язати відповідачів не чинити
перешкоди у користуванні ним жилим
будинком по АДРЕСА_1, усунути перешкоди
шляхом підключення електропостачання
та приведення будинку у відповідність
до санітарних і технічних вимог. В
обґрунтування позову зазначив, що він є
сином ОСОБА_3, зареєстрований у
спірному будинку, але не може там
проживати, оскільки власники будинку
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відключили
електропостачання, газ, воду, розібрали
дах і зробили будинок непридатним для
проживання.

Рішенням Коростишівського районного
суду від 16 січня 2014 року у позові
відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення і ухвалити нове
рішення про задоволення позову.
Апелянт посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального і процесуального права.
Вказує на те, що він як член сім'ї
власника згідно ст.156 ЖК України, ч.1
ст.405 ЦК України має право проживати
разом із власником і користуватися
будинком.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 і зареєстрований
з 09.07.2010 року за адресою АДРЕСА_1.
Власниками жилого будинку загальною
площею 66,1кв.м. по АДРЕСА_1 згідно витягу
з реєстру прав власності на нерухоме
майно від 06 травня 2009 року є ОСОБА_3 і
ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 07 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4
до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання такими,
що втратили право на житло,
встановлено, що вказаний житловий
будинок зруйнований і не придатний для
проживання, на його місці збудований
новий будинок, який також не придатний
для проживання і ці обставини визнані
сторонами. Тому згідно ч.3 ст.61 ЦПК
України факт руйнування спірного
будинку не підлягає доказуванню.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що
члени сім'ї власника, які проживають
спільно з ним у належному йому будинку,
користуються жилим приміщенням
нарівні із власником будинку. Члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону (ч.1 ст.405 ЖК України).

Відповідно до ч.1 ст.379 ЖК України житлом
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, призначені
та придатні для постійного проживання
в них.

Оскільки будинок АДРЕСА_1 не є житлом в
розумінні ч.1 ст.379 ЖК України, в ньому не
проживають власники, то член сім'ї
власника не може користуватись ним і
суд першої інстанції обґрунтовано
відмовив у позові про зобов'язання не
чинити перешкоди у користуванні
будинком.

Виходячи з положень ч.1,6 ст.319 ЦК України
суд не може примусити власника
користуватись своїм майном всупереч
власному розсуду і зобов'язати його
відновлювати непридатний для
проживання будинок. Суд першої
інстанції зробив правильний висновок,
що в решті позов також є безпідставним.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 10 лютого 2011
року встановлено, що відключив світло і
зняв покрівлю з будинку ОСОБА_3, проте
позивач не довів, що таке використання
права власності було вчинено з метою
зашкодити його правам. Співвласник
ОСОБА_4 жодних дій відносно спірного
будинку не вчиняла. Тому висновки суду
не суперечать положенням ч.5 ст.319 ЦК
України.

Рішення ухвалено із дотриманням вимог
матеріального та процесуального права
і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Залишити без змін рішення
Коростишівського районного суду від 16
січня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:
Судді: