АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/3728/2014
Головуючий у І інстанції - Бартащук Л.П
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого судді
Рубан С.М.

суддів
Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі
Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант Авто» -
Некряч Андрія Володимировича на
ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 09 січня 2014 року у справі за
заявою Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант Авто» в особі
Київської філії «Сіті» про внесення
змін у виконавчий лист,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дніпровського районного суду
м.Києва від 09 січня 2014 року в
задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант Авто» в
особі Київської філії «Сіті» про
внесення змін у виконавчий лист
відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду,
представник ПАТ «Українська страхова
компанія «Гарант Авто» - Некряч Андрій
Володимирович подав апеляційну
скаргу, в якій просить ухвалу суду
скасувати та постановити нову ухвалу
якою справу передати на новий розгляд
до суду першої інстанції, посилаючись
на порушення судом норм
процесуального права.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явились, про час і місце
розгляду справи повідомлені належно,
тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

Звертаючись до суду з заявою про
внесення змін у виконавчий лист ПАТ
«Українська страхова компанія «Гарант
Авто» посилається на те, що останній не
містив ідентифікаційного номеру
боржника, у зв»язку із чим державний
виконавець постановою від 05 грудня 2013
року відмовив у відкритті виконавчого
провадження.

Відмовляючи у задоволенні заяви
стягувача, суд першої інстанції
виходив з того, що зміст виконавчого
листа відповідає резолютивній частині
рішення суду, на виконання якого його
видано, а також з того, що клопотань про
витребування ідентифікаційного номеру
боржника сторонами не заявлялось.

Колегія суддів з таким висновком суду
першої інстанції погодитись не може з
огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ч.2 ст.368 ЦПК України за
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, чи
прокурора, який здійснював у цій справі
представництво інтересів громадянина
або держави в суді, видається один
виконавчий лист.

Вимоги до виконавчого листа
встановлені ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, у
зв»язку із поданою заявою та її
розглядом, судом першої інстанції 09
січня 2014 року здійснено запит до
Міністерства доходів і зборів України
з метою отримання реєстраційного
номеру облікової картки платника
податку (боржника), проте заяву
розглянуто у цей же день, без отримання
відповіді, з постановленням ухвали, яка
є предметом апеляційного розгляду.

Крім того, посилання суду першої
інстанції на відсутність з боку
позивача клопотання про витребування
таких відомостей є безпідставними,
оскільки в заяві про внесення змін у
виконавчий лист позивач просить суд
витребувати таку інформацію.

Крім цього, на момент видачі
виконавчого листа у даній справі
діяла норма Закону, яка передбачала
обов'язкове зазначення у виконавчому
документі ідентифікаційного номеру
боржника.

Таким чином, за відсутності в
матеріалах справи даних про
ідентифікаційний номер боржника та з
огляду на те, що Законом саме на суд
покладено обов'язок здійснення
контролю за виконанням судових рішень,
суд першої інстанції не був
позбавлений процесуальної можливості
витребувати ці дані в уповноваженого
державного органу, з метою видачі
виконавчого документа, який би
відповідав вимогам Закону, що в свою
чергу забезпечило б повне та своєчасне
виконання судового рішення.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що
постановлення ухвали про відмову в
задоволенні заяви про внесення змін у
виконавчий лист унеможливлює
виконання рішення суду, що являється
порушенням ст.124 Конституції України, в
якій закріплено, що судові рішення є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

З підстав наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що ухвала
Дніпровського районного суду м.Києва
від 09 січня 2014 року постановлена з
порушенням порядку встановленого для
його вирішення та підлягає скасуванню
з передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303,304,307, 312,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант Авто» -
Некряч Андрія Володимировича -
задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 09 січня 2014 року скасувати,
питання передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий :

Судді: