Ухвала

іменем україни

12 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Касьяна О.П.,
Кафідової О.В.,

Коротуна В.М., Маляренка А.В.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Відкритого акціонерного товариства
«Керчбудтранс», суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Керченська об'єднана Державна
податкова інспекція Головного
управління Міністерства доходів в
Автономній Республіці Крим, про
визнання договору недійсним, за
касаційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства
«Керчбудтранс» на рішення
Керченського міського суду Автономної
Республіки Крим від 30 вересня 2013 року
та ухвалу Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в м. Феодосії від 09
грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, що
спірний договір оренди був укладений
без узгодження з ним, як співвласником
майнового комплексу по АДРЕСА_1, чим
порушено його право.

Рішенням Керченського міського суду
Автономної Республіки Крим від 30
вересня 2013 року, яке залишено без змін
ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в м. Феодосії від 09
грудня 2013 року, позов задоволено
повністю, визнано недійсним договір
оренди нерухомого майна від 15 липня 2009
року, укладений між Відкритим
акціонерним товариством
«Керчбудтранс» (далі - ВАТ
«Керчбудтранс») та ОСОБА_4 Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник, мотивуючи
свою вимогу порушенням судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення
Керченського міського суду Автономної
Республіки Крим від 30 вересня 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в м.
Феодосії від 09 грудня 2013 року,
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що позивач та ВАТ
«Керчбудтранс» є співвласниками
майнового комплексу, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, при цьому позивачу
належить 62/1000 його часток.

Предметом договору оренди, укладеного
15 липня 2009 року між ВАТ
«Керчбудтранс» та СПД ОСОБА_4, є
нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_1,
яке складається з бетонної площадки,
накритої навісом загальною площею
175,5 кв.м; відкритої бетонної площадки,
яка прилегла до навісу загальною
площею 124,5 кв.м; кладової загальною
площею 11,2 кв.м; кладової загальною
площею 15,68 кв.м.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й суд апеляційної
інстанції, визнаючи недійсним
зазначений договір оренди нерухомого
майна, виходив з того, що розподіл
часток у праві спільної часткової
власності між співвласниками не
проводився та порядок користування
вказаним майном не визначався, а тому
ВАТ «Керчбудтранс» не мало правових
підстав на власний розсуд
розпоряджатися часткою майна, яка є
предметом спільної часткової
власності.

Проте з такими висновками судів
попередніх інстанцій погодитись не
можна, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, а відповідно
до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

У ч. 1 ст. 215 ЦК України зазначено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частиною
першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

При цьому суди, визнаючи недійсним
договір оренди нерухомого майна, не
залучили до участі у справі всіх
співвласників майнового комплексу,
право власності яких зареєстровано у
реєстрі прав власності, а саме: ТОВ
«КолВі», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ( а.с. 14).

Крім того, судами не перевірено та не
встановлено, чи суттєво порушені
майнові права та інтереси позивача
спірним договором оренди.

Суди ухвалили рішення на основі
неповно з'ясованих обставин, не
встановили дійсні обставини справи,
які мають значення для правильного
вирішення справи, не залучили до участі
у справі всіх необхідних осіб, а тому
судові рішення не відповідають вимогам
ст. 213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для їх скасування
із передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Керчбудтранс» задовольнити.

Рішення Керченського міського суду
Автономної Республіки Крим від 30
вересня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим в м.
Феодосії від 09 грудня 2013 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А.
Макарчук

Судді:

О.П. Касьян

О.В. Кафідова

В.М. Коротун

А.В. Маляренко