Справа № 414/182/14-ц
Провадження № 22ц/782/922/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого: Борисова Є.А.

суддів: Маляренко І.Б., Яреська
А.В.

при секретарі: Вербицькому І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луганську справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на ухвалу
Кремінського районного суду
Луганської області від 31 січня 2014 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.

в с т
а н о в и л а:

Ухвалою Кремінського районного
суду Луганської області від 31 січня 2014
року позовна заява Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості була
повернута без розгляду у зв'язку з
непідсудністю справи Кремінському
районному суду Луганської області для
її подання до належного суду.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» ставиться питання про
скасування зазначеної ухвали та про
передачу справи на новий розгляд до
того ж суду першої інстанції з
посиланням на необгрунтованість та
незаконність ухвали.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник банківської
установи уточнив апеляційні вимоги та
просив ухвалу Кремінського районного
суду Луганської області скасувати, а
справу направити до того ж суду першої
інстанції для вирішення питання щодо
відкриття провадження у справі,
посилаючись при цьому на порушення
норм процесуального права.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Повертаючи позовну заяву ПАТ КБ
«ПриватБанк» без розгляду, суд першої
інстанції, з посиланням на ст.115 ЦПК
України, виходив з того, що справа не
підсудна Кремінському районному суду
Луганської області з огляду на ту
обставину, що відповідно до
повідомлення Кремінського районного
сектору Управління Державної
міграційної служби України в
Луганській області відповідач ОСОБА_2
03.04.2010 року була знята з реєстрації за
адресою АДРЕСА_1, а тому є підстави
вважати, що вона не мешкає на території
Кремінського району внаслідок чого
банківській установі слід звернутися
до належного суду.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна, оскільки ці
висновки не грунтуються на вимогах
діючого законодавства.

Так, відповідно до ч.9 ст.110 ЦПК
України позови до відповідача, місце
реєстрації проживання або перебування
якого невідоме, пред'являються за
місцезнаходженням майна відповідача
чи за останнім відомим зареєстрованим
його місцем проживання або перебування
чи постійного його зайняття (роботи).

Відповідно до ч.3 ст.122 ЦПК України у
разі, якщо отримана судом інформація
про місце проживання (перебування)
фізичної особи не дає можливості
встановити зареєстроване місце
проживання (перебування) фізичної
особи, суд вирішує питання про
відкриття провадження у справі.
Подальший виклик такої особи як
відповідача у справі здійснюється
через оголошення у пресі.

Із змісту зазначених норм діючого
законодавства випливає, що у разі, якщо
на момент подачі позову зареєстроване
місце проживання відповідача невідоме,
то позов подається за останнім відомим
зареєстрованим його місцем проживання
або перебування чи за
місцезнаходженням його майна, чи
місцем постійної роботи. У разі, якщо
відомості про останнє зареєстроване
місце проживання або перебування
відповідача, а також про місце його
роботи або місцезнаходження майна
відсутні, суд повинен вирішити питання
про відкриття провадження у справі та
здійснювати виклик відповідача через
оголошення у пресі.

З матеріалів справи вбачається, що
останнім відомим зареєстрованим
місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є
квартира АДРЕСА_1 і будь-які відомості
про зареєстроване місце проживання або
перебування останньої на момент
звернення банківської установи з
позовом до суду у січні 2014 року
відсутні, як відсутні і будь-які
відомості про місцезнаходження її
майна .

За таких обставин у суду першої
інстанції не було підстав для висновку
про порушення банківською установою
правил підсудності і для повернення
позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» без
розгляду для її подальшого подання до
належного суду, оскільки банківська
установа у відповідності до вимог ч.9
ст.110 ЦПК України має право подати позов
за останнім відомим зареєстрованим
місцем проживання відповідача, яким є
квартира АДРЕСА_1 і діюче законодавство
не передбачає обов'язку позивача
з'ясовувати місце проживання
відповідача на момент звернення до
суду з позовом.

З огляду на викладене, судова
колегія вважає, що ухвала Кремінського
районного суду Луганської області від
31 січня 2014 року підлягає скасуванню на
підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, а
справа направленню до того ж суду
першої інстанції для вирішення питання
щодо можливості відкриття провадження
у справі відповідно до вимог діючого
законодавства.

Керуючись ст.ст.303,304,311,313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Кремінського районного суду
Луганської області від 31 січня 2014 року
скасувати, справу направити до того ж
суду першої інстанції для вирішення
питання щодо можливості відкриття
провадження у справі відповідно до
вимог діючого законодавства.

Ця ухвала апеляційного суду
набирає чинності негайно та оскарженню
в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: