Справа № 544/2322/13-ц
пров. № 6/544/2/2014
УХВАЛА

26 лютого 2014 року
м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської
області у складі:

головуючого - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря - Несена О.І.,

стягувачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду на вул. Леніна, 41
заяву ОСОБА_3 про зняття арешту у
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про відшкодування
матеріального збитку та моральної
шкоди, заподіяної
дорожньо-транспортною пригодою,

у с т а н о в и в:

Рішенням Пирятинського районного
суду Полтавської області від 02 липня 2007
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, задоволено позовні вимоги
позивачів та з метою забезпечення
позову було накладено арешт на майно
ОСОБА_3.

ОСОБА_3 звернувся до суду із
заявою про зняття арешту, накладеного
на належну йому квартиру, що
знаходиться у АДРЕСА_1. У відділі ДВС м.
Тернівка Дніпропетровської області
він отримав довідку про те, що
виконавчий лист про стягнення з нього
на користь потерпілих сум
матеріальної та моральної шкоди не
надходив. З 03.09.2011 року заявник постійно
проживає у АДРЕСА_2. За місцем його
постійного проживання у ДВС також не
надходив виконавчий лист про стягнення
з нього матеріальної та моральної
шкоди. Зазначає, що він ніколи не
ухилявся від виконання рішення суду та
виконував би його за наявності
виконавчого листа, тим більше, що він
отримує пенсію по інвалідності.

За таких обставин вважає, що
накладення арешту на його квартиру в
якості забезпечувальної міри
виконання судового рішення, є
недоцільним, оскільки вимоги виконати
рішення суду з самого початку до нього
не були пред'явлені.

У судове засідання заявник не
з'явився, про час та місце проведення
слухання справи повідомлені належним
чином, направив заяву про слухання
справи у його відсутність, просив
задовольнити його заяву.

Позивачі у справі ОСОБА_2, ОСОБА_1
у судовому засіданні заперечували
проти задоволення заяви про зняття
арешту з майна. Пояснили, що про
накладення арешту на його майно
відповідач знав, оскільки був
присутнім при оголошенні рішення суду
від 02.07.2013. До цього часу відповідач
добровільно рішення суду не виконав.
Для примусового виконання рішення суду
виконавчі листи були пред'явлені до
виконання у відділ ДВС м. Тернівка
Дніпропетровської області, також
стягувачами були надані свої
банківські реквізити для зарахування
стягнутих з боржника коштів. Заявили,
що боржник свідомо ухилявся від
виконання рішення суду, а виконавча
служба не вживала жодних заходів для
його розшуку, тому просили відмовити у
задоволенні заяви ОСОБА_3

У відповідності до ст.154 ЦПК України
заходи забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.

Суд, заслухавши пояснення
позивачів, дослідивши надані матеріали
та оцінюючи все в сукупності, вважає, що
заява ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Пирятинського районного суду
Полтавської області від 02 липня 2007 року
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто 14545
грн 80 коп у відшкодування матеріальної
шкоди та на користь ОСОБА_1 5 000 грн
моральної шкоди, заподіяної в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди. З метою забезпечення позову
судом було накладено арешт на майно
ОСОБА_3 (а.с.57).

Державним виконавцем відділу
ДВС Тернівського міського управління
юстиції на виконання рішення суду
06.02.2009 року накладено арешт на майно
ОСОБА_3 (а.с. 63).

Крім того, на виконання рішення
суду про стягнення з ОСОБА_3
матеріальних та моральних збитків
судом видані виконавчі листи №2-454/2007,
які були пред'явлені стягувачами
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до виконання 18.10.2007.
19.10.2007 державним виконавцем ВДВС
Тернівського міського управління
юстиції Дніпропетровської області
відкрито виконавче провадження з їх
виконання (а.с.115,119).

Постановами державного виконавця ВДВС
Тернівського міського управління
юстиції Дніпропетровської області від
05.04.2012 (а.с.116,120) вказані виконавчі
листи повернуті стягувачам через
відсутність у боржника майна, на яке
може бути звернуто стягнення.

Проте, з копії матеріалів виконавчих
проваджень, які надійшли до суду від
ВДВС Тернівського міського управління
юстиції, не має даних про те, які заходи
вживалися державним виконавцем для
розшуку такого майна. Підтвердження
повернення стягувачам виконавчих
листів також не надано.

Натомість, сам боржник ОСОБА_3 надав
довідку про отримання ним доходів у
вигляді пенсії з липня 2010 року, на яку
не було звернуто стягнення (а.с.75).

З наведеного слідує, що обставини,
що викликали накладення арешту на
майно боржника на даний час не відпали,
рішення Пирятинського районного суду
від 02.07.2007 не виконано з причин, не
залежних від стягувачів, тому в
задоволенні заяви ОСОБА_3 про зняття
арешту слід відмовити.

Відповідно до приписів ст. 85 ЦПК
Українив витрати, пов'язані з переїздом
до іншого населеного пункту сторін та
їх представників, а також найманням
житла, несуть сторони. Стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
та її представникові сплачуються іншою
стороною добові (у разі переїзду до
іншого населеного пункту), а також
компенсація за втрачений заробіток чи
відрив від звичайних занять.
Компенсація за втрачений заробіток
обчислюється пропорційно від розміру
середньомісячного заробітку, а
компенсація за відрив від звичайних
занять - пропорційно від розміру
мінімальної заробітної плати.

Враховуючи викладене, клопотання
стягувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про
стягнення на їх користь із заявника
ОСОБА_3 витрат, пов'язаних із явкою до
суду (наймання житла та переїзду) у
розмірі 1808 грн, задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 156, 85 ЦПК України,
суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про
зняття арешту на нерухоме майно у
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про відшкодування
матеріального збитку та моральної
шкоди, заподіяної
дорожньо-транспортною пригодою, -
відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2,
ОСОБА_1 про покладення на ОСОБА_3
судових витрат, пов'язаних з явкою до
суду - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається до
апеляційного суду Полтавської області
через Пирятинський районний суд
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Головуючий -

Повний текст ухвали виготовлений 03.03.2014