АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 605/698/13-цГоловуючий у 1-й
інстанції Грицай К.М. Провадження №
22-ц/789/183/14 Доповідач - Костів
О.З.Категорія - 42 У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
головуючого - Костіва О.З.
суддів - Кузьми Р. М., Жолудько Л. Д.,
при секретарі - Матусів Ю.Б.
з участю представника апелянта - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Підгаєцького
районного суду від 03 грудня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи - Управління
Державної міграційної служби України в
Тернопільській області, Угринівська
сільська рада, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
виселення та усунення перешкод в
користуванні житлом шляхом зняття з
В вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Підгаєцького районного суду із позовом
до ОСОБА_3, треті особи - Управління
Державної міграційної служби України в
Тернопільській області, Угринівська
сільська рада, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
виселення та усунення перешкод в
користуванні житлом шляхом зняття з
Заявлені вимоги позивач мотивував тим,
що у відповідності до свідоцтва на
право особистої власності від 02
березня 1989 року він є власником
житлового будинку по АДРЕСА_1 В даному
житловому будинку з 05 вересня 2007 року
зареєстрований та проживає відповідач
ОСОБА_3, який був зареєстрований на його
прохання про надання йому тимчасового
житла. Однак, своїми діями ОСОБА_3
створює перешкоди у користуванні та
розпорядженні його майном, чим порушує
його права, оскільки на даний час
виникла необхідність у проживанні
зареєстрованого члена сім'ї ОСОБА_5,
який не має можливості проживати в
будинку, оскільки одну з кімнат будинку
займає відповідач. У зв'язку з цим
просив суд виселити відповідача як
наймача, у зв'язку необхідністю
проживання інших членів сім'ї.
Рішенням Підгаєцького районного суду
від 03 грудня 2013 року у задоволенні
позову відмовлено.

ОСОБА_2 подав на вказане рішення
апеляційну скаргу, посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Вказує, що судом
невірно встановлено фактичні
обставини справи та дано невірну
оцінку доказам. Просить рішення
скасувати та прийняти нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник
апелянта - ОСОБА_1 апеляційну скаргу
підтримав, зіславшись на мотиви
викладені в ній.

Відповідач та треті особи в судове
засідання не з'явилися, хоча були
належним чином повідомлені про день та
час розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
доводи, зазначені в апеляційній скарзі,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає
виходячи із наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив із того, що
між сторонами не було укладено договір
найму житлового приміщення та чим
підстав для задоволення позову з
мотивів, наведених позивачем, не має.

З таким висновком колегія суддів
погоджується.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право особистої власності на жилий
будинок від 02 березня 1989 року, виданого
виконавчим комітетом Бережанської
районної ради народних депутатів,
житловий будинок, який знаходиться по
АДРЕСА_1 належить голові колгоспного
двору ОСОБА_2.

Відповідно до довідки №1203 від 25 жовтня
2013 року, виданої Угринівською
сільською радою АДРЕСА_1 належить до
суспільної групи «колгоспний двір».
Голова двору - ОСОБА_2. Члени
колгоспного двору є ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8.

Згідно довідки Угринівської сільської
ради від 03 вересня 2013 року №989 в даному
будинковолодінні зареєстровані:
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що підтверджується
відміткою у будинковій книзі, що в
спірному житловому будинку з 05 вересня
2007 року зареєстрований відповідач
ОСОБА_3, який проживає однією сім'єю
разом із дочкою позивача ОСОБА_6 в одній
із кімнат будинку.

Відповідно до довідки №386 від 06
листопада 2013 року, виданої
Угринівською сільською радою
Підгаєцького району Тернопільської
області вбачається, що в житловому
будинку АДРЕСА_1 на день видачі
свідоцтва на право власності на
вищезазначений житловий будинок були
зареєстровані члени колгоспного двору
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5,
ОСОБА_8. На даний час зареєстровані і
постійно проживають ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_3. Зареєстрований, але не проживає
за місцем реєстрації ОСОБА_5, а також
постійно проживає ОСОБА_6, яка
зареєстрована АДРЕСА_2

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
вказував, що відповідач ОСОБА_3 є
наймачем житлового приміщення та
займане ним жиле приміщення необхідне
для проживання його та членів його
сім'ї.

Згідно ст.ст.61, 63 Житлового кодексу УРСР
договір найму житлового приміщення
укладається у письмовій формі та
предметом договору найму жилого
приміщення в будинках державного і
громадського житлового фонду є окрема
квартира або інше ізольоване жиле
приміщення, що складається з однієї чи
кількох кімнат, а також одноквартирний
жилий будинок.

Відповідно до ч.3 ст.168 Житлового
кодексу УРСР, договір найму жилого
приміщення, укладений на невизначений
строк, може бути розірвано за вимогою
наймодавця, якщо жиле приміщення,
займане наймачем, необхідне для
проживання йому та членам його сім'ї. У
цьому випадку власник будинку
(квартири) повинен попередити наймача
про наступне розірвання договору за
три місяці.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про те,
що позивачем та його представником не
подано доказів на підтвердження
укладення між ОСОБА_2 та відповідачем
ОСОБА_3 договору найму житлового
приміщення в порядку, передбаченому
законодавством.

Крім того, позивач ОСОБА_2 та третя
особа ОСОБА_4 в судовому засіданні в
суді першої інстанції пояснили, що
реєстрація відповідача ОСОБА_3 була
здійснена за їх згодою та зазначили, що
договору найму укладено не було.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання апелянта на те, що відповідач
ОСОБА_3 не має права проживати в
спірному житловому приміщенні,
оскільки перебуває в зареєстрованому
шлюбі з іншою особою, а також те, що
відповідач може проживати разом із
ОСОБА_9 в належному їй житловому
будинку, оскільки вказані доводи не
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства.

В силу ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду є законним та
обґрунтованим, ухваленим з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, в зв'язку із чим підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
апеляційний скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Підгаєцького районного суду
від 03 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області О.З. Костів