Номер провадження № 22-ц/785/3229/14
Головуючий у першій інстанції Кочко
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого:
судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О.,
Громіка Р.Д.

При секретарі:
Горновій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 20 червня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а:

21.05.2013р. ОСОБА_4 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, у якому просив розірвати шлюб,
укладений між ним та відповідачкою, а
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження - залишити на
вихованні з ним.

Зазначав, що з 04.03.2011р. перебуває з
відповідачкою у зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу мають неповнолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Він бажає розірвати шлюб з
відповідачкою, оскільки на протязі їх
спільного життя виявилося, що в них
різні характери, різні погляди на
сімейне життя і тому в їх сім'ї часто
виникали сварки. Приблизно місяць
назад відповідачки пішла з дому і де
вона знаходиться йому не відомо.
Зберегти їх сім'ю неможливо.

Справу розглянуто у відсутності
відповідачки.

Рішенням суду від 20.06.2013р. позов
задоволено.

У апеляційній скарзі
відповідачка просить рішення суду
скасувати та ухвалити у справі нове
рішення про відмову у задоволенні
позову, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляція
підлягає частковому задоволенню з
огляду на таке.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позову, суд першої
інстанції керувався тим, що сім'я
сторін розпалася остаточно і зберегти
їх сімейні стосунки неможливо. Дитина
проживає разом з батьком

Проте повністю погодитися з таким
висновком суду не можна.

За правилами ст. 112 СК України суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини - інваліда
та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Установлено, що сторони 04.03.2011р.
зареєстрували шлюб, від шлюбу мають
неповнолітню дитину, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1

З позовної заяви позивача убачається,
що між ним та відповідачкою склалися
негативні стосунки, які призвели до
припинення їх шлюбних стосунків у
березні - квітні 2013р. З цього часу вони
разом не проживають, спільне
господарство не ведуть. Позивач на
примирення не погоджується. За
доводами позивача причиною розлучення
є їх різні характери та погляди на
спільне життя і тому їх шлюб зберегти
неможливо.

У апеляційній скарзі відповідачка не
зазначає, що їх сім'ю можна зберегти,
вона лише указує на те, що суд розглянув
справу у її відсутності, не надав їм
строк на примирення та безпідставно
залишив дитину на вихованні з батьком.
Проте у судове засідання апеляційної
інстанції вона також не з'явилася, хоча
була належним чином сповіщена про час
та місце розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що за
обставинами цієї справи, подальше
спільне життя сторін та збереження їх
шлюбу суперечило б інтересам позивача,
туму суд законно та обґрунтовано
ухвалив рішення про розірвання їх
шлюбу.

Рішення суду в частині розірвання
шлюбу є правильним, воно в цій частині
ухвалено у відповідності до положень
ст. ст. 212-215 ЦПК України і підстав для
його скасування, як про це йдеться мова
у апеляційній скарзі, немає.

Та обставина, що суд не сповістив
відповідачку про час та місце розгляду
справи, сама по собі не може бути
підставою для відмови у розірванні
шлюбу сторін.

Разом з тим, рішення суду в частині
залишення неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на вихованні з батьком не
відповідає положенням ст. ст. 150-155, 157-159
СК України, оскільки за зазначеними
нормами закону батьки зобов'язані
виховувати дитину, піклуватися про неї,
обирати форми і методи її виховання,
спілкуватися з дитиною, право на її
захист, а крім того, це питання у
відповідності до вимог ст. ст. 19, 158, 159 СК
України, при наявності спору між
батьками, попередньо не було вирішено
органом опіки та піклування, а тому
рішення суду в цій частині на підставі
п.4 ст. 309 ЦПК України підлягає
скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись
ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313 - 314, 316 - 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и
р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 20 червня 2013
року в частині залишення
неповнолітнього сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, на вихованні з
батьком - скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення про відмову у
задоволенні цих вимог.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржене шляхом
подачі касаційної скарги протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської
області В.Ф.Парапан

В.О.Панасенков

Р.Д. Громік