Справа № 456/5466/13-ц
Провадження № 2/456/247/2014
РІШЕННЯ

іменем України

11 березня 2014 року

Стрийський міськрайонний суд
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Андрейківа Ю. Я.

при секретарі
Куртій В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Стрию справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1,
третя особа ОСОБА_2 про звернення
стягнення на заставне майно, суд -

Встановив:

На адресу суду 10.10.2013р. надійшла позовна
заява Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про
звернення стягнення на заставне майно.
В позові позивач аргументуючи свої
вимоги вказує, що 14.12.2006р. між ВАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 1630/МК на суму 20000
дол.США з терміном погашення до 14.12.2011р.
Повернення кредиту повинно було
здійснюватись за графіком до 5 числа
місяця наступного за тим в якому
фактично були нараховані відсотки за
користування кредитом. 14.12.2006р. в
забезпечення виконання зобов»язань по
кредитному договорі № 1630/МК від
14.12.2006р. між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1
було укладено договір застави
відповідно до якого ОСОБА_1 передала
позивачу в заставу власне майно , а саме
: 1) автомобіль напів причіп платформи -Е
марки FRUEHAUF модель PGPT А3, 1989 р.в. білого
кольору, реєстраційний № НОМЕР_2
зареєстрований МРЕВ ДАІ 09.06.2001р. який
належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про реєстрацію серії НОМЕР_3 виданого
МРЕВ ДАІ 09.06.2001р.; 2) сідловий тягач - Е
марки MAN модель 19.422 1993р. зеленого
кольору, реєстраційний № НОМЕР_4
зареєстрований МРЕВ ДАІ 03.08.2001р. який
належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про реєстрацію серії НОМЕР_5 виданого
МРЕВ ДАІ 03.08.2001р.. Даний договір застави
було посвідчено приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 14.12.2006р. та неюж накладено
заборону на відчуження даних
транспортних засобів. Відразу 14.14.2006р. в
Державний реєстр рухомого майна було
внесено відомості про забезпечення
обтяження на дані транспортні засоби.
Жидачівським судом Львівської області
22.12.2011р. було прийнято рішення про
стягнення заборгованості по
кредитному договору № 1630/МК від
14.12.2006р. з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь
ПАТ КБ «Надра» . Станом на 30.09.2013р.
заборгованість по кредитному договору
№ 1630/МК від 14.12.2006р. становить 171818,81грн. ,
що свідчить про порушення
позичальником умов кредитного
договору. З таких підстав позивач
просить позов задоволити в повній мірі.

В суді представник позивача
Морганюк Ю.Є. позовні вимоги підтримав
з підстав викладених в позові , на
адресу суду подав додаткові пояснення
в яких зазначив, що клопотання
представника відповідача про
застосування строків давності
задоволенню не підлягає за обставин, що
останнє погашення заборгованості за
кредитним договором було здійснено
09.08.2011р. у розмірі 400дол.США, а отже від
09.08.2011р. по 09.08.2014р. повинен рахуватись
строк давності. З таких підстав та за
наявності боргу просив позов
задоволити. На засідання суду 11.03.2014р.
не явився, при цьому подав заяву про
підтримання позовних вимог та слухання
справи за відсутності представника
позивача.

Представник відповідача ОСОБА_6 в
суді позовні вимоги невизнала з
підстав викладених в запереченні на
позов від 15.01.2014р.. Заявила клопотання
застосувати строки давності та
відмовити в позові.

Третя особа ОСОБА_2 в суд не
явився, про причини неявки неповідомив.

Поясненнями представників
сторін, дослідженими доказами по
справі доведено, що позовні вимоги до
задоволення не підлягають з наступних
підстав:

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст. 536 ЦК України
за користування чужими грошовими
коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти. Розмір процентів
за користування чужими грошовими
коштами встановлюється законом,
договором або іншим актом цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 589 ЦК
України у разі невиконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право задоволити
в повному обсязі свою вимогу, що
визначена на момент фактичного
задоволення, включаючи сплату
процентів, неустойки, відшкодування
збитків, згаданих порушенням
зобов'язння, необхідних витрат на
утримання заставленого майна, а також
витрат, понесених у зв'язку з
пред'явленням вимоги, якщо інше не
встановлено договором.

Відповідно до ст. 590 ЦК
України звернення стягнення на предмет
застави здійснюється за рішенням
суду, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч.4 ст.591 ЦК
України і ст.24 Закону України «Про
заставу»у випадках, коли суми,
вирученої від продажу предмета
застави, недостатньо для повного
задоволення вимог заставодержателя,
він має право, якщо інше не передбачене
законом або договором, одержати суму,
якої не вистачає для повного
задоволення вимоги, з іншого майна
боржника в порядку черговості,
передбаченої законодавством України.

Позовна давність обчислюється
по-різному для учасників договору
кредиту і застави, але починає вона
спливати в один момент - момент
порушення позичальником свого
зобов'язання. Починає спливати позовна
давність з моменту виникнення права на
позов.

Як встановлено судом 14.12.2006
року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір № 1630/МК на
суму 20 000, 00 доларів США. Того ж дня був
укладений і договір застави між ВАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_1 (заставодавець), за
умовами якого заставодавець для
забезпечення виконання зобов'язань
позичальника за кредитним договором №
1630/МК передав у заставу автомобіль
марки напівпричіп платформи-Е, та
сідловий тягач марки MAN, модель 19.422,
д.н.з. НОМЕР_1. Згідно з п. 3.1.3 кредитного
договору № 1630/МК сторони погодились
про те, що у випадку виникнення у
Позичальника прострочення сплати
відсотків за користування кредитом
згідно з графіком за будь-який період, а
також у випадку порушення
Заставодавцем будь-якої умови договору
застави, Банк має право вимагати
дострокового повернення кредиту
Позичальником, в тому числі звернути
стягнення на заставлене майно. Згідно з
Додатковою угодою №1 від 14.12.2006 року ВАТ
КБ «Надра» надав ОСОБА_2 транш у розмірі
20000 доларів США. Відповідно до Додатку
№1 до кредитного договору № 1630/МК
кредит повинен погашатися рівними
частками по 482,00 доларів США 05 числа
кожного місяця, починаючи з 05.01.2007 року.
Відповідно до п. 4.1. Договору застави
від 14.12.2006 року при порушенні
Позичальником умов договору кредитної
лінії щодо строків виконання
зобов'язання, у Заставодержателя
виникає право на задоволення вимог,
забезпечених заставою, за рахунок
Предмета застави. Згідно з п. 4.2.
Договору застави від 14.12.2006 року
Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на Предмет
застави, про що письмово повідомляє
Заставодавця, з моменту порушення
Заставодавцем будь-якого з зобов'язань
за договором кредитної лінії, та/чи
умов цього договору. 28.07.2009 року ВАТ КБ
«Надра» звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, за
результатом чого 22.12.2011 року
Жидачівським районним судом
Львівської області було ухвалено
рішення, яким позовні вимоги банку
частково задоволені та стягнено з
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 заборгованість за
кредитним договором № 1630/МК на суму
17298,55грн.(а.с.62-63). За таких обставин суд
приходить до висновку, що прострочення
боржника (порушення умов договору
кредитної лінії) відбулося ще у 2009 році,
внаслідок чого в ВАТ КБ «Надра» виникло
право на позов. За загальним правилом
перебіг загальної і спеціальної
позовної давності починається з дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст.
261 ЦК України).

Позивач не надав суду доказ про
повідомлення відповідача про
наявність боргу за договором кредиту №
1630/МК та про намір звернення стягнення
на заставне майно.

З урахуванням особливостей конкретних
правовідносин початок перебігу
позовної давності пов'язаний з певними
юридичними фактами та їх оцінкою
управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання
не встановлено або визначено моментом
вимоги кредитора, перебіг позовної
давності починається від дня, коли у
кредитора виникає право пред'явити
вимогу про виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

У зв'язку з цим суд не бере до уваги
твердження позивача, викладене у
додаткових поясненнях по справі,
згідно з якими позовна давність
починає спливати з 19.11.2012 року - моменту
набрання законної сили рішенням
Жидачівського районного суду
Львівської області від 22.12.2011 року про
стягнення заборгованості абож з
09.08.2011р. з часу нібито останньої
проплати боргу по кредиту. Слід вказати
, що позивачем неподано суду належних
доказів проплати боржником 09.08.2011р.
боргу по кредиту.

Враховуючи п. 4.1. Договору застави від
14.12.2006 року суд приходить до висновку,
що позовна давність щодо вимоги про
звернення стягнення на предмет застави
- автомобіль марки напівпричіп
платформи-Е, та сідловий тягач марки MAN,
модель 19.422, д.н.з. НОМЕР_1 почала
спливати у 2009 році, з моменту
виникнення у Банку права на
задоволення вимог, забезпечених
заставою, за рахунок Предмета застави.
Відповідно, на даний час позовна
давність по заявленій вимозі спливла,
що є підставою для відмови у позові.

Керуючись ст.ст. 10, 60,109, 212, 215 ЦПК
України ,ст.ст.252-255,261,526,589,590,1049-1051,1054 ЦК
України, Закону України «Про заставу»,
Постанови ВСУ від 06.11.2013р. , суд -

Вирішив:

1. Відмовити у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1,
третя особа ОСОБА_2 про звернення
стягнення на заставне майно.

2. Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Львівської області
протягом 10 днів з

моменту його оголошення шляхом
подачі апеляційної скарги .

Головуючий-суддя Ю. Я.
Андрейків