АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

13 березня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток
А.О.

при секретарі - Лужецькій
І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Завод «Арсенал»,
Казенного підприємства спеціального
приладобудування «Арсенал» про
зобов'язання вчинити дії, за
апеляційною скаргою представника
державного підприємства «Завод
«Арсенал» - Кореліна Михайла Івановича
на рішення Печерського районного суду
м. Києва від 16 січня 2014 року,

встановила:

у грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідачів про
зобов'язання вчити дії, а саме - видати
довідку, уточнюючу особливий характер
роботи чи умов праці, необхідних для
призначення пільгової пенсії,
посилаючись на те, що для оформлення
пільгової пенсії він неодноразово
звертався до відповідачів із заявами
про надання довідки, яка підтверджує
його трудовий стаж роботи в шкідливих
умовах, однак йому було відмовлено.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 16 січня 2014 року позов було
задоволено частково - зобов'язано ДП
«Завод «Арсенал» надати ОСОБА_1
довідку, в задоволенні решти позовних
вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
представник відповідача ДП «Завод
«Арсенал» подав апеляційну скаргу, в
якій просив рішення скасувати та
ухвалити нове, яким зобов'язати видати
зазначену довідку відповідача Казенне
підприємство спеціального
приладобудування «Арсенал»,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
посилався на те, що з метою оформлення
пільгової пенсії неодноразово
звертався до відповідачів з заявою про
надання довідки, яка підтверджує його
трудовий стаж роботи в шкідливих
умовах, однак отримав відмову.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 16 січня 2014 року позов було
задоволено частково - зобов'язано ДП
«Завод «Арсенал» надати ОСОБА_1
довідку, в задоволенні решти позовних
вимог - відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив з того, що ДП «Завод Арсенал» є
правонаступником ВО «Завод «Арсенал»,
в якому працював позива, а тому
зобов'язав ДП «Завод Арсенал» видати
відповідну довідку. Такий висновок
суду є законним та обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи та
було правильно встановлено судом
першої інстанції ОСОБА_1 працював на
посаді машиніста холодильних
установок з обслуговування
аміачно-холодильних установок на ВО
«Завод «Арсенал» ім. В.І. Леніна з 27.07.1977
року по 30.11.1992 року.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що ДП «Завод
Арсенал» не є правонаступником ВО
«Завод Арсенал» та не може надавати
довідки у зв'язку з відсутністю на
заводі архіву, а тому не є належним
відповідачем по справі. Такі доводи
апелянта є необґрунтованими та
висновків суду не спростовують.

На виконання Розпорядженням КМУ № 525-р
від 10.04.2009 року «Про перейменування
казенного підприємства «Центральне
конструкторське бюро «Арсенал» та
реорганізацію державного підприємства
«Завод «Арсенал» і державного
науково-дослідного підприємства
«Український технологічний центр
оптичного приладобудування» наказом
Національного космічного агентства
України від 28.05.2009 року № 141 ДП «Завод
«Арсенал» було реорганізовано шляхом
приєднання до КП СПБ «Арсенал».
Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.03.2011 року
п.2 вказаного розпорядження та наказ
були визнані незаконними та скасовані
та в подальшому відновлено діяльність
ДП «Завод «Арсенал» шляхом виділення з
КП СПБ «Арсенал» та створено комісію
для складання передавального акту
майна,прав та обов'язків. Таким чином,
правонаступником підприємства, на
якому працював позивач, є ДП «Завод
«Арсенал», оскільки поновлено в правах
як самостійна юридична особа.

З матеріалів справи вбачається, що
листами КП СПБ «Арсенал» від 11.11.2013 року
та ДП «Завод «Арсенал» від 22.11.2013 року
ОСОБА_1 було відмовлено у видачі
спірної довідки.

Крім того, колегія суддів вважає
необґрунтованими посилання апелянта
на те, що архівний підрозділ заводу
«Арсенал» на даний час знаходиться у КП
СПБ «Арсенал», оскільки ним не надано
доказів на підтвердження того, що є
перешкоди у вільному доступі до
наявних архівних матеріалів, які
стосуються діяльності працівників ДП
«Завод «Арсенал», та вказані
підприємства знаходяться в одному
приміщенні.

Судом правильно встановлено, що
уповноваженим органом для видачі
довідки працівникам, що працювали у ВО
«Завод «Арсенал» є ДП «Завод «Арсенал».

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, судом першої
інстанції було повно та всебічно
встановлено обставини справи,
перевірено їх доказами, правильно
застосовано норми матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, висновків суду не спростовують,
а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника
державного підприємства «Завод
«Арсенал» - Кореліна Михайла Івановича
відхилити, а рішення Печерського
районного суду м. Києва від 16 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3346/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Соколов О.М.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.