РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 січня 2014 року
Київський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді
Зуб Г.А.

за участю секретаря
Хлистун Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2013 року представники позивачів
звернулись з позовом, в якому просять
стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 7934.97
гривень, на користь ОСОБА_2 матеріальну
шкоду у розмірі 2 751.68 гривень та
моральну шкоду у розмірі 5000 гривень,
стягнути з відповідача на користь
позивачів судовий збір та витрати на
правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог
посилались на наступне. 20.12.2012 року по
проспекту Тракторобудівників в м.
Харкові сталась ДТП за участю водіїв
автомобіля SEAT д.н. НОМЕР_5 ОСОБА_2 та
автомобіля NISSAN, д.н. НОМЕР_6 ОСОБА_3 Судом
встановлено, що в діях водія ОСОБА_2
відсутня вина у ДТП, відносно нього
провадження в адміністративній справі
закрито за відсутністю складу та події
адміністративного правопорушення.
Відповідно до судової
транспортно-трасологічної та
автотехнічної експертизи встановлено,
що у вчиненні ДТП винен водій ОСОБА_3
Діями ОСОБА_3 завдано шкоду власнику
автомобіля ОСОБА_1, яка встановлена
відповідно до експертного
автотоварознавчого дослідження та
становить 7934.97 гривень. За проведення
вказаного дослідження ОСОБА_2 сплатив
707.04 гривні та витрати на листування у
розмірі 44.64 гривні. Окрім того, позивачу
ОСОБА_2 у зв'язку з ДТП було завдано
моральну шкоду, що полягає у душевних
стражданнях через порушення
нормальних життєвих зв'язків та ритмів,
пов'язаних з доведеністю своєї
невинуватості у ДТП, постійних поїздок
до суду, експертів, СТО для
встановлення розміру шкоди, що
призвело до постійного нервового
напруження.

В судове засідання представники
позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не
з"явилися, надали до суду заяви з
проханням розглядати справу за їх
відсутності, в якій позовні вимоги
підтримали в повному обсязі та просили
ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, повідомлений належним чином
про час та місце розгляду справи.

Суд вивчивши та дослідивши
матеріали справи, прийшов до
наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст..61 ЦПК
України.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу за
ОСОБА_1 на праві власності
зареєстровано автомобіль SEAT д.н.
НОМЕР_5. (а.с. 17).

Постановою Московського районного
суду м. Харкова від 24.09.2013 року
встановлено, що 20.12.2012 року о 20.00 годині
по проспекту Тракторобудівників, біля
будинку № 124 сталася ДТП за участю
водіїв автомобіля SEAT д.н. НОМЕР_5 ОСОБА_2
та автомобіля NISSAN, д.н. НОМЕР_6 ОСОБА_3 На
підставі висновку судової
транспортно-трасологічної та
автотехнічної експертизи № 5903/7436 від
12.08.2013 року судом встановлено, що діях
водія ОСОБА_2 відсутній склад
адміністративного правопорушення.
Натомість водій ОСОБА_3 діяв в
порушення вимогам п.п. 10.1 та 13.1 Правил
дорожнього руху України та з технічної
точки зору його дії знаходились в
причинному зав'язку з виникненням
даної дорожньо-транспортної пригоди.
(а.с. 6-8).

Відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України
майнова і моральна шкода завдана
неправомірними діями, відшкодовується
особою, з вини якої завдана шкода.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК
України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої
особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1192 встановлено, що з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості,
полагодити пошкоджену річ тощо) або
відшкодувати завдані збитки у повному
обсязі. Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

На вимогу ч.2 ст.1166 ЦК України,
відповідачем та його представником до
судового засідання не надано жодного
доказу, с приводу доведення його
невинуватості у спричиненні
матеріальної шкоди позивачу.

В матеріалах справи міститься
висновок експертного
автотоварознавчого дослідження № 395
від 03.04.2013 року, проведеного судовим
експертом ХНДІСЕ ім.. засл. проф. М.С.
Бокаріуса на замовлення ОСОБА_2,
відповідно до якого встановлено суму
матеріальної шкоди, що спричинена
власнику автомобіля SEAT д.н. НОМЕР_5
внаслідок ДТП, сума шкоди становить
7934.97 гривень. (а.с. 9-11).

Вартість експертизи складає 707
гривень 04 коп., які сплачені замовником
ОСОБА_2 Окрім того, ОСОБА_2 сплачено
поштові витрати у розмірі 44 гривні 64
коп. на листування. (а.с. 14).

Суд задовольняє позовні вимоги про
стягнення з ОСОБА_3 суми матеріальної
шкоди, встановленої у розмірі 7934.97
гривень, завданої власникові
автомобіля SEAT д.н. НОМЕР_5 ОСОБА_1
внаслідок пошкодження його автомобіля
у ДТП. Також суд задовольняє вимогу про
стягнення з відповідача на користь
позивача ОСОБА_2 витрат на проведення
експертного автотоварознавчого
дослідження у розмірі 707.04 гривні та
витрати на листування у розмірі 44.64
гривні, оскільки вказані витрати
позивач ОСОБА_2 вимушений був зробити у
зв'язку з ДТП та зверненням до суду для
стягнення шкоди, спричиненої діями
відповідача.

Крім того, суд вважає такими, що є
обґрунтованими частково вимоги
позивача ОСОБА_2 щодо відшкодування
моральної шкоди. Так, з приводу
ушкодження автомобілю, позивач був
позбавлена можливості повноцінно
користуватися ним, вимушений був
неодноразово звертатися до експертної
установи для визначення розміру
завданої шкоди, витрачати свій
особистий час для відвідування суду та
доведення своєї невинуватості у
скоєнні ДТП, у зв'язку з чим переніс
стрес та вимушений був змінювати свій
звичайний життєвий ритм та режим
роботи. Суд оцінює моральну шкоду,
завдану позивачу ОСОБА_2 у розмірі 2000
гривень.

Суд відмовляє в задоволенні вимоги
про стягнення з відповідача на користь
позивача ОСОБА_2 витрат на правову
допомогу, оскільки на підтвердження
цих витрат надана довідка, складена та
підписана адвокатом ОСОБА_4 Довідка не
може бути прийнята судом як доказ
сплати витрат на правову допомогу у
розмірі 2000 гривень, оскільки оформлена
не належним чином. Інших належних
доказів сплати позивачем ОСОБА_2 послуг
адвоката, як того вимагає податкове
законодавство, в матеріалах справи не
має. (а.с. 15)

Судом на підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачів
стягуються судові витрати у розмірі 229.4
гривень, оскільки саме такий
мінімальний розмір судового збору
встановлений Законом України «Про
судовий збір» за позовні вимоги
майнового характеру.

При таких обставинах, суд
задовольняє позов частково.

Керуючись ст. ст. 10,11, 88, 209, 212, 214-215,
224-226 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167, 1188, 1192 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_3, матеріальну шкоду у
розмірі 7934 (сім тисяч дев'ятсот
тридцять чотири) грн. 97 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2, і.н. НОМЕР_4, витрати на
проведення автотоварознавчого
дослідження у розмірі 707 гривень 04 коп.,
витрат на листування у розмірі 44 гривні
64 коп. та моральну шкоду у розмірі 2000
гривень, а в сього 2751 (дві тисячі сімсот
п'ятдесят одна) гривня 68 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2, і.н. НОМЕР_4, та ОСОБА_1, і.н.
НОМЕР_3, судовий збір у розмірі 229
гривень 40 коп., тобто по 114 (сто
чотирнадцять) гривень 70 копійок
кожному.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області, через
Київський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів після його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий -