Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/750/14 Головуючий у 1
інстанції: Бредун Д.С.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» березня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 18 грудня 2013 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулось до суду з позовною заявою до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Зазначило, що, відповідно до укладеного
договору № SAMDN5452 від 21 серпня 2012
року, ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі
3400,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
«Універсальна» № 750568 зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 20,40% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Відповідач підписом підтвердив свою
згоду на те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між ним та банком
договір.

В період з 21 по 22 серпня 2012 року в
магазині "Цитрус Дискаунт",
розташованого за адресою: м. Запоріжжя,
пр. Леніна, буд. 178, використовуючи
кредитну карту «Універсальну» №
750568, відповідач скористався
відсутністю блокування максимальної
суми кредитного ліміту на кредитній
картці, та здійснив дев'ять операцій
«оплата частинами» на загальну суму 48
233 грн.

У своєму поясненні ОСОБА_3 підтвердив
факт оформлення кредитної картки та
здійснення операцій «оплата
частинами». Товар, придбаний в магазині
торгової мережі «Цитрус Дискаунт», він
реалізував на ринку міста.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідач, станом на 29 березня 2013 року,
має заборгованість - 45421,28 грн., яка
складається з наступного: 38999,33 грн. -
заборгованість за кредитом; 3293,30 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 489,54 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом; а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00 грн. -
фіксована частина; 2139,11 грн. - процентна
складова.

Просило стягнути з відповідача на його
користь заборгованість за кредитним
договором № SAMDN5452 від 21 серпня 2012
року у розмірі 45421,28 грн. та судові
витрати в сумі 453,21 грн..

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 18 грудня 2013 року позов
задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що суд,
з дотриманням вимог ст. ст. 212 -215 ЦПК
України, належно оцінив надані
сторонами докази, виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про задоволення позову.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини та відповідні
правовідносини.

Відповідно до письмової заяви ОСОБА_3
від 21 серпня 2012 року та Умов та правил
надання банківських послуг ПАТ "КБ
"ПриватБанк" (далі-Банк), які разом
складають кредитний договір, Банк 21
серпня 2012 року надав ОСОБА_3 кредит на
суму 3400 гривень шляхом встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку,
відкриту на ім'я відповідача
відповідно до умов в установі банку - зі
сплатою 20,4 % річних на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
строком повернення, що відповідає
строку дії картки (а.с.11-15).

Факт отримання кредитної картки
відповідачем не заперечувався в суді
першої інстанції.

Таким чином, сторонами досягнуто згоди
по всім істотним умовам при укладенні
договору, відповідно до ст.ст. 638, 640 та
1054 ЦК України, що вони засвідчили:
відповідач - своїм підписом, а банк -
діями по відкриттю рахунку.

Відповідач не виконував належним чином
умови договору, що призвело до
виникнення заборгованості, яка станом
на 29 березня 2013 року має заборгованість
- 45421,28 грн., яка складається з
наступного: 38999,33 грн. - заборгованість
за кредитом; 3293,30 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
489,54 грн. - заборгованість по комісії за
користуванням кредитом; а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00 грн. -
фіксована частина; 2139,11 грн. - процентна
складова.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції вірно
врегулював спірні правовідносини
застосуванням ст.ст. 526, 527, 530, 543, 611, 625, 629,
1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, з системного
аналізу яких вбачається, що
зобов'язання за договором, у тому числі
за договором кредиту, за яким
кредитодавець надає кошти, а
позичальник зобов'язується їх
повернути зі сплатою процентів, є
обов'язковими для виконання сторонами,
має виконуватися належним чином, з
застосуванням відповідальності за
порушення грошового зобов'язання, що не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язання, яке є
обов'язковим для сторін, має
виконуватися належним чином.

Заперечуючи проти позову, відповідач
зазначав, що він не користувався
платіжною карткою, оскільки «після
отримання картки у відділенні банку
сторонній чоловік, який представився
ОСОБА_3 співробітником служби безпеки
банку - Остапенко, шахрайським шляхом
заволодів нею» .

Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог. Статтями 58,
59 ЦПК України передбачено поняття
належності та допустимості доказів.

Доводи апеляційної скарги про
заволодіння платіжною карткою
сторонньою особою не підтверджуються
належними доказами згідно з вимогами
ст.ст.10,60,58 ЦПК України та
спростовуються матеріалами справи,
зокрема: копіями квитанцій, з яких
вбачається, що ОСОБА_3 21.08.2012 року та
22.08.2012 року в магазині «Цитрус
Дискаунт», використовуючи платіжну
картку, пред'являв свій паспорт, та
копіями квитанцій з платежами
заборгованості по зазначеній
платіжній картці.

До того ж, суд першої інстанції вірно
послався на п.п.8.1, 8.3, 8.4 Умов та правил
надання банківських послуг, що містять
положення про відповідальність
Держателя картки за операції, які
здійснюються з використанням
платіжної картки.

Колегія суддів не приймає до уваги
довід апеляційної скарги щодо
заволодіння грошовими коштами банку
шляхом шахрайства співпрацівниками
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з огляду на те, що
за результатами розслідування
кримінального провадження,
розпочатого за зверненням ОСОБА_3 за
ознаками злочину, передбаченого ч.1
ст.190 КК України, прийнято рішення про
його закриття на підставі п.2ч.1 ст.284 КПК
України (а.с.121).

Інші доводи, наведені в апеляційній
скарзі, зводяться до переоцінки
доказів, не спростовують висновків
суду першої інстанції та не
відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміну оскаржуваного
судового рішення.

За таких обставин колегія вважає, що
ухвалене в справі судове рішення
відповідає вимогам закону й підстави
для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 310, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 18 грудня 2013 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: