АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №8/686/8/14 (2-738/2011)
Провадження №22-ц/792/561/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
м.Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі:
головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Фанди В.П., Заїки В.М.,

при
секретарі : Гриньовій А.М.

з участю : представника позивача
ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
представника третьої особи без
самостійних вимог щодо предмета спору,
публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк"- Антонюк І.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 2218/804/11 за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу
Хмельницького міськрайонного суду
від 23 січня 2014 року по справі за
заявою ОСОБА_5 про перегляд рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
16 лютого 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради, управління земельних
ресурсів та земельної реформи
Хмельницької міської ради, агрофірми
"Гречани", треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
- ОСОБА_7, публічне акціонерне
товариство "Дельта Банк", про визнання
недійсним наказу, рішень виконавчого
комітету Хмельницької міської ради,
державного акту на право приватної
власності на землю, договору дарування
земельної ділянки, зобов'язання не
чинити перешкоди у користуванні
заїздом шляхом знесення огорожі та
споруд, стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, їх представників, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5, звертаючись до суду з позовом,
вказувала, що проживає у будинку
АДРЕСА_1 та користується земельною
ділянкою, закріпленою за будинком.
Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_3 є
власниками земельної ділянки, яка
знаходиться по АДРЕСА_2, що
підтверджується договором дарування
від 11 листопада 2004 року та державними
актами на право власності на землю від
25 січня 2005 року. ОСОБА_5 зазначала, що
між будинком відповідачів, що по
АДРЕСА_2 та будинком № 19, який належить
ОСОБА_7, існував проїзд загального
користування. Іншого під"їзду до її
будинку немає. У жовтні 2004 року ОСОБА_6,
ОСОБА_3 закрили вказаний проїзд,
посилаючись на те, що є їх приватною
власністю, та забудували його. Тому,
позивач просила визнати недійсним
наказ, рішення виконавчого комітету
Хмельницької міської ради, державні
акти на право приватної власності на
землю, договір дарування земельної
ділянки, зобов'язати не чинити
перешкоди у користуванні заїздом
шляхом знесення огорожі та споруд,
стягнути моральну шкоду.

________________________________________________________________________
_________

Головуючий у першій інстанції -
Логінова С.М. провадження
№ 22-ц/792/561/14

Доповідач - Костенко А.М.

Категорія № 57

Під час розгляду справи позивач
уточнила позовні вимоги та просила суд
встановити межі суміжного
землекористування між земельними
ділянками сторін у справі.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду від 31 жовтня 2008 року за завою
ОСОБА_5 позовні вимоги про встановлення
меж суміжного землекористування
залишено без розгляду.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 16 лютого 2011
року в задоволенні вказаного позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_5 оскаржила його до суду
апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 11 жовтня 2011
року рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 16 лютого 2011
року було скасовано, позов ОСОБА_5
задоволено.

ПАТ "Дельта Банк", не погоджуючись
з таким рішенням суду, оскаржило його в
касаційному порядку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 січня 2012 року
рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 11 жовтня 2011
року було скасовано, а рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
16 лютого 2011 року залишено в силі.

11 листопада 2013 року ОСОБА_5 звернулась
до Хмельницького міськрайонного суду
із заявою про перегляд вказаного
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами. В обґрунтування заяви,
ОСОБА_5 зазначала, що при вирішенні
спору суд вказав на факт відсутності в
генеральному плані міста проїзду між
земельними ділянками № 13 та № 19 по до
будинку АДРЕСА_1. Такий факт був
встановлений на підставі листа
Управління архітектури та
містобудування департаменту
архітектури містобудування та
земельних ресурсів від 5 жовтня 2010 року.
Однак, заявниця вказувала, що при
повторному зверненні Управління
архітектури та містобудування
департаменту архітектури
містобудування та земельних ресурсів в
листі від 28 жовтня 2013 року спростувало
свій попередній лист від 5 жовтня 2010
року та зазначило, що картографічними
матеріалами 1978 та 1979 років
підтверджується існування проїзду
орієнтовною шириною 4 м між земельними
ділянками по АДРЕСА_2 та 19 до будинку по
АДРЕСА_1. Також в листі вказано, що при
отриманні відповідачем ОСОБА_2
державного акта про право приватної
власності на земельну ділянку від 25
квітня 1996 року в його приватну
власність було передано майже весь
існуючий проїзд між земельними
ділянками №№. 13 та 19 до будинку
АДРЕСА_1, що суперечило положенням ст. 4
Земельного кодексу України в редакції
1990 року та ст. 83 чинного Земельного
кодексу України. Оскільки про вказані
обставини стало відомо лише після
отримання листа тому просила
задоволити заяву про перегляд рішення
у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Хмельницького
міськрайонного суду від 23 січня 2014 року
заяву ОСОБА_5 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
просить скасувати вказану ухвалу суду,
постановити нову, якою задоволити
заяву, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права.
Вказує, що висновок суду про те, що
зазначені в заяві обставини не є
нововиявленими, оскільки були
досліджені під час розгляду справи,
невірний. Також є помилковим посилання
суду на лист управління архітектури та
містобудування Департаменту
архітектури, містобудування та
земельних ресурсів Хмельницької
міської ради від 16 березня 2011 року.
Апелянт вказує, що в заяві про перегляд
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами, посилалась на лист
управління від 28 жовтня 2013 року, яким
спростовано попередній лист
управління від 5 жовтня 2010 року №
1580/03-01-11. А також зазначає, що лист
управління від 28 жовтня 2013 року містить
відомості, які є нововиявленими і не
були досліджені судом. Зокрема,
вказано, що за картографічними
матеріалами 1978-1979 років, які не були
досліджені, підтверджено існування
проїзду шириною 4 метра між земельними
ділянками по АДРЕСА_2 та 19 до будинку по
АДРЕСА_1.

Перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 361 Цивільного
процесуального кодексу України
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ
можуть бути переглянуті у зв'язку з
нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

П. 3 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина друга статті 361 ЦПК).
Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі. Нововиявлені
обставини мають підтверджуватися
фактичними даними (доказами), що в
установленому порядку спростовують
факти, покладені в основу судового
рішення. Суд має право скасувати судове
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами лише за умови, що ці
обставини можуть вплинути на юридичну
оцінку обставин, здійснену судом у
судовому рішенні, що переглядається.

Позивач ОСОБА_5 на підтвердження
наявності нововиявлених обставин
подала до суду лист Управління
архітектури та містобудування
Департаменту архітектури,
містобудування та земельних ресурсів
Хмельницької міської ради від 28 жовтня
2013 року № 4306/03-01-14, яким спростовано
попередній лист управління від 5 жовтня
2010 року № 1580/03-01-11, та з якого
вбачається, що за картографічними
матеріалами 1978-1979 років підтверджено
існування проїзду шириною 4 метра між
земельними ділянками по АДРЕСА_2 та 19 до
будинку по АДРЕСА_1, а не проходу
шириною 1,2 м., як зазначено в листі
від 5 жовтня 2010 року, а також, що майже
весь проїзд був переданий у власність
ОСОБА_2 на підставі державного акту на
право приватної власності на землю від
25 квітня 1996 року.

Однак, як вбачається з матеріалів
цивільної справи, обставини, вказані в
заяві про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами та листі
Управління архітектури та
містобудування Департаменту
архітектури, містобудування та
земельних ресурсів Хмельницької
міської ради від 28 жовтня 2013 року №
4306/03-01-14, були відомі судам та сторонам
цивільного процесу на час розгляду
справи.

Так, як вбачається з висновку
судової будівельно-технічної
експертизи (а.с. 224-261 Т.3), експерт,
ознайомившись з викопіюванням
генплану м. Хмельницького за 1979-1992 роки,
в даному висновку вказав, що до садиби
по вул. Чернишевського,17 існував
проїзд, ширина якого з вул.
Чернишевського складала 4,48 м. До
матеріалів експертизи також долучено
викопіювання генплану м. Хмельницького
за 1978, 1979, 1992 років.

Такі ж викопіювання генплану м.
Хмельницького щодо ширини проїзду з
вул. Чернишевського в
розмірі приблизно 4 м. за 1979-1992 роки
містяться на а.с. 92-93, 95, 267 Т.1, даної
цивільної справи.

З листа Управління контролю за
використанням та охороною земель у
Хмельницькій області на ім'я ОСОБА_5 №
452 -06 від 23 серпня 2006 року видно, що під
час перевірки було встановлено, що
громадяни ОСОБА_2 використовують
земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2
згідно державних актів на право
приватної власності на землю, куди
ввійшов майже весь проїзд, що
відображено на планово-картографічних
матеріалах 1974, 2004 років. Інших під'їзних
шляхів до земельної ділянки по АДРЕСА_1
не передбачено та в натурі на
місцевості не існує. До листа додано
викопіювання за 1974, 1979, 2004 роки

Також як видно з листа
Управління архітектури та
містобудування Департаменту
архітектури, містобудування та
земельних ресурсів Хмельницької
міської ради від 16
березня 2011 року № 723/03-01-15 (а.с. 47 Т.4)
згідно плану м. Хмельницького (планшет
1976 року) визначений проїзд від вул.
Чернишевського до житлового будинку №
17 орієнтовною шириною - 8 м, згідно плану
в М 1:2000 (планшет 2004 року) даний проїзд
визначений, але на даний час його
ширина складає 1,2 м.

Враховуючи викладене, колегія
суддів вважаєё що суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
вказані в заяві ОСОБА_5 обставини, не є
нововиявленими обставинами в розмінні
ст. 361 ЦПК України і не можуть бути
підставами для перегляду рішення суду
від 16 лютого 2011 року за нововиявленими
обставинами, оскільки були відомі суду
та сторонам на час розгляду даної
цивільної справи.

Доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість та безпідставність
оскаржуваної ухвали суду з
вищевказаних підстав слід відхилити.

Ухвала суду постановлена з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому підстав
для її скасування в межах доводів
апеляційної скарги не вбачається

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 319 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного
суду від 23 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий : (підпис)
Судді : (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя
А.М. Костенко