ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2014 р. Дарницький
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Трусової Т.О.,

при секретарі Мінасян С.Г., розглянувши
в судовому засіданні в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи: відділ державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції в м.
Києві, Управління ДАІ ГУ МВС України в
м. Києві, про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
шкоди в сумі 7884,42 грн. та моральної
шкоди в сумі 5000 грн.

Позов обґрунтований наступним. 10
лютого 2011 р. ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_3 за
договором доручення автомобіль DAEWOO NEXIA
1.5 GL, державний номерний знак НОМЕР_1. З
обліку автомобіль знятий не був, проте
на підставі нотаріально посвідченої
довіреності відповідач уповноважила
позивача розпоряджатися ним. 31 липня 2013
р. автомобіль позивача було затримано
та вилучено з тих підстав, що він
перебуває під арештом згідно постанови
державного виконавця, про що
відповідач її не повідомила. У відділі
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві позивач отримала
інформацію про наявність у ОСОБА_3
заборгованості перед банком і з метою
зняття арешту з автомобіля змушена
була сплатити банку за ОСОБА_3
заборгованість в загальній сумі 7884,42
грн.

Позивач посилається на те, що сплачена
нею за відповідача сума по кредитному
договору є збитками, завданими
порушенням її цивільного права, які
відповідач повинна їй відшкодувати
відповідно до вимог ст. 22 ЦК України.
Окрім того діями відповідача їй
заподіяно моральної шкоди, так як вона,
будучи вагітною, разом з чоловіком,
дворічним сином та матір'ю - інвалідом 2
групи, залишилась без автомобіля
просто на вулиці у м. Києві.

Від позивача надійшла заява про
розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 про день та час
розгляду справи повідомлялася у
встановленому законом порядку, проте в
судове засідання вона не з'явилася,
заперечень на позов не подала, у зв'язку
з чим суд ухвалює заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів,
оскільки позивач не заперечує проти
такого вирішення справи.

Треті особи в судове засідання своїх
представників не направили, однак їх
неявка не перешкоджає встановленню
фактичних обставин справи.

Враховуючи неявку в судове засідання
осіб, які беруть участь у справі,
розгляд справи здійснюється без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Вивчивши наявні у справі докази, суд
вважає встановленими наступні
обставини і визначені відповідно до
них правовідносини.

Станом на 10 лютого 2011 р. автомобіль
марки DAEWOO NEXIA 1.5 GL, 2006 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1,
належав на праві власності ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_2 і
знаходився на обліку у ВРЕВ-11 УДАІ в м.
Києві.

10 лютого 2011 р. ОСОБА_3 видала
нотаріально посвідчену довіреність,
згідно якої уповноважила ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпоряджатися, в тому
числі продати за ціну та на умовах на їх
розсуд, належним їй автомобілем марки
DAEWOO NEXIA 1.5 GL, 2006 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 10). Вказана
довіреність видана з правом передовіри
терміном на 10 років.

Постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві від 7 квітня 2011 р.
відкрите виконавче провадження № 25695142
про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»
заборгованості та судових витрат в
сумі 9349,48 грн. та накладено арешт та
заборону на відчуження усього
належного боржнику майна (а.с. 11).

31 липня 2013 р. на вул. Житомирське шосе в
м. Києві автомобіль марки DAEWOO NEXIA,
державний номерний знак НОМЕР_1 було
затримано шляхом блокування коліс
спеціальними блокуючими пристроями та
залишено на парковці, що
підтверджується рапортом інспектора
ДПС 1 взводу роти з обслуговування
стаціонарних постів полку ДПС ДАІ,
підпорядкованого ГУ МВС України в м.
Києві (а.с. 12).

Позивач посилається на те, що 10 лютого
2013 р. вона уклала з ОСОБА_3 договір
купівлі-продажу автомобіля, проте
вказані доводи суд вважає
безпідставними, оскільки вони не
базуються на нормах цивільного
законодавства.

Так відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Таким чином істотними умовами договору
купівлі-продажу є предмет договору,
яким є майно (товар), та ціна.

Згідно з приписом ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір вважається укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.

За вимогами цивільного законодавства
договір купівлі-продажу транспортного
засобу вчинюється у письмовій формі.

Проте допустимих доказів укладення
договору купівлі-продажу автомобіля
DAEWOO NEXIA позивач не надала, а зміст
підписаної відповідачем довіреності
на право розпоряджатися автомобілем не
свідчить про те, що ОСОБА_3 передала у
власність ОСОБА_2 автомобіль за певну
грошову суму.

Окрім того відповідно до Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок
(далі - Порядок), затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1988 р. № 1388, у редакції
постанови Кабінету Міністрів України
від 23 грудня 2009 р. № 1388, транспортні
засоби підлягають державній
реєстрації з метою здійснення контролю
за відповідністю конструкції та
технічного стану транспортних засобів
установленим вимогам стандартів,
правил і нормативів, дотриманням
законодавства, що визначає порядок
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), використанням транспортних
засобів в умовах воєнного і
надзвичайного стану, а також для
ведення їх обліку та запобіганню
вчиненню щодо них протиправних дій.

Як вбачається з рапорту інспектора ДАІ,
станом на 31 липня 2013 р. перехід права
власності на автомобіль DAEWOO NEXIA не
відбувся, вказаний автомобіль не був
перереєстрований на ім'я позивача за
процедурою, встановленою Порядком,
який є обов'язковим для усіх власників
транспортних засобів та їх
представників. Таким чином на вказану
дату відповідач ОСОБА_3 залишалася
законним власником вказаного
автомобіля.

Судом встановлено, що 31 липня 2013 р.
позивач ОСОБА_2 з метою зняття арешту з
автомобіля DAEWOO NEXIA, державний номерний
знак НОМЕР_1, сплатила грошові кошти в
загальній сумі 7884,42 грн. для погашення
заборгованості відповідача ОСОБА_3 по
кредиту, виконавчому збору та інших
витратах, що підтверджується
банківськими квитанціями (а.с. 13, 14, 15, 16).

Після сплати заборгованості боржника
ОСОБА_3 державний виконавець
постановою від 1 серпня 2013 р. звільнив
з-під арешту належний їй автомобіль DAEWOO
NEXIA, а 27 серпня 2013 р. вказаний автомобіль
був перереєстрований на ім'я позивача
за встановленою Порядком процедурою
(а.с. 27, 25).

З огляду на встановлені обставини суд
приходить до висновку, що сплачуючи
заборгованість за відповідача ОСОБА_3,
позивач ОСОБА_2 діяла у власних
інтересах.

Правовою підставою заявлених вимог
позивач зазначає норму ч. 1 ст. 22 ЦК
України, яка встановлює загальне
правило про право особи на
відшкодування збитків, завданих
порушенням її цивільного права.

Спеціальною нормою, яка встановлює
загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду, є ст. 1166 ЦК
України, відповідно до якої майнова
шкода, завдана неправомірними діями
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Спеціальною нормою, яка встановлює
загальні підстави відповідальності за
завдану моральну шкоду, є ст. 1167 цього
Кодексу, відповідно до якої моральна
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Виходячи зі змісту вказаних норм
матеріального права та положень ст. 60
ЦПК України, згідно яких кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, позивач, заявляючи
вимогу про відшкодування шкоди,
повинен зокрема довести такі складові:
протиправну поведінку відповідача;
настання шкоди; причинний зв'язок між
протиправною поведінкою і шкодою; вину
завдавача шкоди.

Доводи позивача про те, що відповідач
повинна була повідомити її про
накладення арешту на автомобіль,
безпідставні, оскільки за договором
доручення таких зобов'язань ОСОБА_3 на
себе не брала, таких зобов'язань не
встановлено і законом.

Враховуючи, що доказів, які б
підтверджували винність і
протиправність дій відповідача та
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою і шкодою, позивач не надала,
підстав для задоволення позовних вимог
суд не вбачає і відмовляє позові у
зв'язку з недоведеністю вимог.

З огляду на те, що суд відмовляє у
задоволенні позову, понесені позивачем
судові витрати присудженню з
відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215, 225, 226 ЦПК
України суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги та строку для
подання заяви про перегляд заочного
рішення, якщо скаргу та заяву не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене
позивачем до Апеляційного суду м. Києва
через Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення може бути оскаржене
відповідачем до Апеляційного суду м.
Києва через Дарницький районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дати
постановлення ухвали.

Суддя: