Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року Ялтинський
міський суд Автономної Республіки Крим
у складі: головуючого - судді
Берещанського Ю.В., при секретарі -
Савватєєві О.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Ялті цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Фороської селищної
ради АР Крим, треті особи: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Правозахисна група "ВАРТА", ОСОБА_2 про
стягнення упущеної вигоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Ялтинського
міського суду АР Крим із позовом до
Лівадійської селищної ради, в якому
просить суд стягнути з відповідача на
користь позивача упущену вигоду у
розмірі 8000 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18
квітня 2013 року між позивачем та гр.
ОСОБА_2, було укладено договір
доручення №186/04/13-зд, за яким позивач
готує від імені довірителя звернення
до відповідача, що має на меті
реалізацію довірителем права на
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку
площею 0,15 га в межах смт. Форос АР Крим.
На виконання зазначеного договору,
позивачем направлено на адресу
відповідача відповідне клопотання,
тому, позивач має право на отримання
позитивної відповіді та винагороди у
розмірі 8000 гривень. Однак, через те, що
відповідач відмовив надати
громадянину земельну ділянку, позивачу
завдано збитки у виді упущеної вигоди у
розмірі 22000 гривень, яку позивач
просить стягнути з відповідача.

Позивач у судове засідання не з'явився,
про місце, день та час розгляду справи
повідомлений. До адресу суду надійшло
клопотання про розгляд справи у його
відсутності, позовні вимоги просив
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про місце, день та час
розгляду справи повідомлений. Причини
неявки суду не відомі. До адреси суду
надійшли заперечення від представника
відповідача та клопотання про розгляд
справи у його відсутність.

Представник третьої особи ТОВ
«Правозахисна група ВАРТА» у судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлявся
завчасно та належним чином, причини
неявки суду не відомі.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, про день, час та місце
розгляду справи повідомлялась
завчасно та належним чином, причини
неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутність осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши надані докази, повно та
всебічно з'ясувавши обставини справи,
суд вважає, що в задоволенні позову
необхідно відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, ТОВ "Правозахисна група ВАРТА",
було укладено договір доручення
№186/04/13-зд, предметом якого є доручення
ОСОБА_1 або ТОВ "Правозахисна група
ВАРТА" підготувати від імені та за
рахунок ОСОБА_2 обґрунтоване звернення
до компетентного органу, що має на меті
реалізацію права на земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
житлового будинку площею 0,15 га в
адміністративних межах смт. Форос АР
Крим, а саме до моменту прийняття
органом місцевого самоврядування або
виконавчої влади позитивного рішення
про виділення земельної ділянки ОСОБА_2
(а.с.7-8).

Пунктом 4.2 зазначеного договору,
передбачено, що отримання належної
відповіді на звернення надає позивачу
право отримати від ОСОБА_2 винагороду у
розмірі 8000 гривень.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 22
Цивільного Кодексу України, особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: витрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі. Якщо особа, яка
порушила право, одержала у зв'язку з цим
доходи, то розмір упущеної вигоди, що
має відшкодовуватися особі, право якої
порушено, не може бути меншим від
доходів, одержаних особою, яка порушила
право.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166
Цивільного кодексу України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до статті 57 ЦПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що
предмет доказування - це сукупність
обставин, що їх необхідно встановити
для правильного вирішення справи. У
предмет доказування включаються факти
матеріально-правового характеру, що є
підставою вимог позивача і заперечень
відповідача, зокрема факт приводу для
позову, який являє собою обставини, що
підтверджують право на звернення до
суду, тобто факти порушення
суб'єктивного права позивача.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року за №2 "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції", суди мають
звертати увагу, зокрема, на те, що у
позовній заяві повинні не лише містись
позовні вимоги, а й викладені
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги і зазначені докази, що
підтверджують кожну обставину.

Необхідною умовою доведення наявності
упущеної вигоди є встановлення,
насамперед, самих збитків та
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника й збитками
потерпілої сторони. При цьому потрібно
довести, що протиправна дія або
бездіяльність особи, яка порушила
право, є причиною, а збитки, що виникли у
потерпілої особи, - слідством такої
протиправної поведінки.

Розглянувши дану цивільну справу у
межах заявлених вимог, на основі
дотримання принципів диспозитивності,
змагальності і справедливості
судочинства, всебічного та повного
дослідження обставин справи, перевірки
їх наданими сторонами доказами,
оцінивши їх у сукупності, виконавши
вимоги процесуального закону, суд
дійшов висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити у повному обсязі.

Суд також бере до уваги, що до
матеріалів справи не доданий акт
виконаних робіт, яки є обов'язковою
вимогою для отримання винагороди (п.4.2
Договору доручення №186/04/13-зд).

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, ст.ст.
22, 1166 Цивільного кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Фороської селищної ради АР Крим, треті
особи: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Правозахисна група
"ВАРТА", ОСОБА_2 про стягнення упущеної
вигоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Ялтинський міський суд в порядку та
строки, встановлені ст. ст. 294-296
Цивільного процесуального кодексу
України.

Суддя: