Справа № 2/638/761/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

/заочне/

17 лютого 2014 року Дзержинський районний
суд м .Харкова

У складі- головуючого - судді - Наумової
С.М.

секретаря - Бєділо Ю.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дзержинського
районного суду м. Харкова цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 , 3-я особа Ленінський відділ
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції про визнання угоди дійсною,
визнання права власності, виключення
майна з акту опису та звільнення майна
з під арешту.

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1 звернувся до
Дзержинського районного суду м.Харкова
з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 , 3-я особа
Ленінський відділ державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції про
визнання угоди дійсною, визнання права
власності, виключення майна з акту
опису та звільнення майна з під арешту.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позов підтримав і просив його
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з*явився , про час та дату
слухання справи повідомлений належним
чином , про причини своєї неявки до суду
не повідомив.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове
засідання не з*явилася , про час та дату
слухання справи повідомлена належним
чином , про причини своєї неявки до суду
не повідомила.

Представник 3-і особи - Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції в судове засідання не з*явився ,
налав до суду заяву про слухання справи
за його відсутності.

Суд, зі згоди позивача , ухвалює
рішення при заочному розгляді справи ,
що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

28 червня 2008 року ОСОБА_1, згідно
попередньої домовленості з ОСОБА_5, про
купівлю у нього автомобіля марки ЗАЗ
110308, рік випуску 2002, кузов НОМЕР_1, тип
транспортного засобу -легковий,
реєстраційний номер НОМЕР_2, яким він
розпоряджався, експлуатував,
користувався, тощо, на підставі
довіреності з правом продажу, виданої
15.08.2007 року та дійсної до 10.08.2012 року,
серія НОМЕР_3, посвідченої приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстрованої в реєстрі за №4320, уклав
з ним договір купівлі-продажу
автомобіля .

З метою виконання вказаного
договору та розрахунку за вищевказаний
автомобіль, цього ж дня позивач
передав ОСОБА_5 14000 грн., на
підтвердження чого, ним було
власноручно зроблено запис про
отримання коштів в п.7 Договору і там же
поставлено окремий підпис. Крім цього,
в п.З цього ж договору зазначено, що
ОСОБА_5 отримав кошти від ОСОБА_1 саме
під час його підписання.

Відразу після сплати обумовленої
договором суми позивач прийняв у
ОСОБА_5 автомобіль, ключі від
автомобіля, свідоцтво про реєстрацію
ТЗ та сервісну книжку, після чого,
оскільки ніяких претензій стосовно
укладеної угоди у них не виникло,
договір був скріплений їх підписами.

Так як всі істотні умови угоди ними
було узгоджено та ніяких заперечень
стосовно ціни та предмета угоди не
виникло, та враховуючи, що вказана вище
довіреність від 15.08.2007 року була видана
ОСОБА_5 без права передоручення
повноважень, він відразу після
підписання ними договору, повідомив
ОСОБА_7, що мешкав у АДРЕСА_1, і який
видав на його ім'я вищевказану
довіреність, про факт продажу
автомобіля.

На підтвердження угоди
купівлі-продажу ОСОБА_7, за попередньою
домовленістю із ОСОБА_8, видав позивачу
та його брату ОСОБА_9 довіреність, серія
НОМЕР_4 від 28.06.2008 року, посвідчену
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
та зареєстровану в реєстрі за №3686.

Зазначеною довіреністю ОСОБА_7,
який діяв за довіреністю серія НОМЕР_3
від ОСОБА_3, що мешкав в АДРЕСА_2, і який
був власником автомобіля ЗАЗ 110308,
реєстраційний номер НОМЕР_2 згідно
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5,
виданого 19.11.2002 р. Харківським МРЕВ при
УДАІ УМВСУ в Харківській області, надав
позивачу повноваження розпоряджатися
(експлуатувати, зняти з обліку, продати,
передавати в оренду, позичку та інше)г
вищевказаним автомобілем.

Як окремий факт підтвердження
угоди купівлі-продажу, ОСОБА_7 та ОСОБА_5
віддали ОСОБА_1 оригінали довіреностей
НОМЕР_3 та НОМЕР_3 , якими вони були
уповноважені на продаж автомобіля.

Також під час видачі позивачу
довіреності він з'ясував у ОСОБА_7, який
особисто отримав відповідну
довіреність від ОСОБА_3, що станом на
28.06.2008 р. ОСОБА_3 тимчасово виїхав за
межі України і працює за кордоном.

Право власності на придбаний
позивачем у ОСОБА_5 автомобіль він
одразу не зареєстрував у встановленому
законом порядку, оскільки для цього у
нього не було вільного часу та коштів.

Маючи документи на придбаний
автомобіль та довіреність на право
управління та розпорядження цим
майном, він добросовісно, відкрито,
вільно та безперервно користувався
автомобілем, в. т.ч. обслуговував,
ремонтував (фотографія автомобіля під
час ремонту 19.09.2010 р. додається), укладав
договори відповідно до Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», та проходив поточний
державний технічний огляд, (копії
полісів №ВВ/6674851, №АВ/6853544, №АС/2646949 та
копії талону про проходження
державного технічного огляду серія
НОМЕР_6 та квитанції №034КШ63 про сплату
транспортного податку додаються), з
дати його фактичного придбання - з
28.06.2008 р.

З дати укладення договору
купівлі-продажу автомобіля в позивача
був намір зареєструвати його на своє
ім'я, однак дану процедуру ускладнювала
та обставина, що автомобіль був
зареєстрований поза межами місця його
проживання, а саме, в МРЕВ ДАІ м. Харків,
куди йому необхідно було з'явитися
разом з ОСОБА_3, для зняття автомобіля
відповідачем з обліку, що передбачало
узгодженість наших дій.

З метою зареєструвати автомобіль на
своє ім'я, з часу, коли за отриманими
позивачем від ОСОБА_7 даними, ОСОБА_3, на
якого зареєстровано придбаний
позивачем автомобіль, повернеться в
Україну, позивач намагався знайти його,
але це йому довгий час не вдавалося.
Оскільки, як з'ясувалося пізніше, після
придбання позивачем автомобіля, ОСОБА_3
в зв'язку із зміною сімейного стану
декілька разів змінював місце
проживання та відповідно місце
реєстрації.

В квітні 2012 року позивачу вдалося
поговорити по телефону з відповідачем
,але під час телефонної розмови з ним
домовитись про зняття з обліку
автомобіля позивач не зміг, оскільки це
вимагало від ОСОБА_3 витрат коштів та
часу, і тому, посилаючись на свою
зайнятість, він не хотів цим займатися.

Врешті, так як ОСОБА_3 жодним чином не
заперечував факт укладення договору
купівлі-продажу між позивачем та
ОСОБА_5 зареєстрованого за ним
автомобіля ЗАЗ 110308, реєстраційний
номер НОМЕР_2, 25 квітня 2012 року він видав
позивачу нову довіреність серія
НОМЕР_7, посвідчену приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_10 та
зареєстрованої в реєстрі за №692, з
правом управління, продажу, обміну,
оренди, страхування, виїзду за кордон,
тощо, вказаного автомобіля (копії
довіреності додаються).

Згідно з положеннями ст. 638
Цивільного кодексу України, угода
вважається укладеною, коли сторони
досягли згоди з усіх істотних умов
договору.

Згідно з п.З ч.1 ст. 208 Цивільного
кодексу України правочини фізичних
осіб між собою на суму, що перевищує у
двадцять і більше разів розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, крім правочинів,
передбачених частиною першою статті 206
цього Кодексу, належить вчиняти у
письмовій формі.

У відповідності до Ст. 639 ЦК
України, договір може бути укладений у
будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми
договору не встановлені законом. Якщо
сторони домовилися укласти договір у
певній формі, він вважається укладеним
з моменту надання йому цієї форми,
навіть якщо законом ця форма для даного
виду договорів не вимагалася. Якщо
сторони домовились укласти у письмовій
формі договір, щодо якого законом не
встановлена письмова форма, такий
договір є укладеним з моменту його
підписання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно у власність другій
стороні (покупцеві), а покупець приймає
або зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.

Чинний ЦК України вказує, що купівля
- продаж транспортних засобів
здійснюється шляхом укладення
письмового договору, при цьому
нотаріальне посвідчення або державна
реєстрація такого правочину не
вимагається. В свою чергу стаття 207 ЦК
України, вказує на вимоги письмової
форми правочину, згідно якої:

- правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його

зміст зафіксований в одному або
кількох документах, у листах,

телеграмах, якими обмінялися сторони.

- правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо воля

сторін виражена за допомогою
телетайпного, електронного або іншого
технічного засобу зв'язку.

- правочин вважається таким , що
вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до п.1 ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Пунктом 2 цієї ж
статті передбачено, що, право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно ч.І ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження», особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про звільнення майна з під арешту.

Беручи до уваги те, що нормами чинного
законодавства не передбачено
обов'язкової державної реєстрації
договору купівлі-продажу
транспортного засобу (далі - ТЗ),
здійснювана державна реєстрація
самого ТЗ, передбачена «Порядком
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
за № 1388 від 07.09.1988 року, є реєстрацією
окремих видів рухомого майна, яка сама
по собі не становить реєстрації
правочину та не впливає на визначення
моменту укладення договору, а отже, не
впливає на законність підстав набуття
права власності на автомобіль.

Зокрема, в п.З вищевказаного
«Порядку..», чітко вказано, що метою
державної реєстрації ТЗ є здійснення
контролю за відповідністю конструкції
та технічного стану транспортних
засобів установленим вимогам
стандартів, правил і нормативів,
дотриманням законодавства, яке
визначає порядок сплати податків і
зборів, використанням ТЗ в умовах
воєнного і надзвичайного стану, а також
для ведення їх обліку та запобіганню
вчиненню щодо них протиправних дій.

Відповідно до п.2 ст. 118 ЦПК України
позивач має право об'єднати в одній
позовній заяві кілька вимог, пов'язаних
між собою.

У зв*язку з тим , що відповідач
ОСОБА_3мав виконавчі зобов*язання
перед своєю колишньою дружиною у
вигляді стягнення в сумі 50000 гр , то
державний виконавець виніс постанову
про розшук спірного автомобіля,та був
на нього накладений арешт, який
рахувався за відповідачем.

Накладений арешт на автомобіль ,
перешкоджає позивачу користуватися
автомобілем , так як на момент
накладення арешту , автомобіль
знаходився у його користуванні та
розпорядженні, в подальшому позивач
збирався зняти його з обліку та
зареєструвати на своє ім*я, а тому такий
арешт порушує його права як власника
даного автомобіля.

В судовому засіданні встановлено
факт отримання відповідачем грошових
коштів за транспортний засіб .
Автомобіль був переданий
позивачу,право власності вважається
набутим правомірно . Суд приходить до
висновку, що за позивачем необхідно
визнати право власності на
транспортний засіб ЗАЗ 110308, рік випуску
2002, кузов НОМЕР_1, тип транспортного
засобу -легковий, реєстраційний номер
НОМЕР_2.

Також визнати дійсним договір
купівлі-продажу рухомого майна
автомобіля марки ЗАЗ 110308, рік випуску
2002, кузов НОМЕР_1, виключити з акту опису
та зняття арешту з автомобіля марки ЗАЗ
110308, рік випуску 2002, кузов НОМЕР_1, тип
транспортного засобу -легковий ,
реєстраційний номер НОМЕР_2, накладений
постановою державного виконавця
ленінського відділу Державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції в межах
виконавчого провадження № 9922222 від
28.10.2004 р.

Керуючись ст.ст. 207, 208, 328, 334, 391,
638, 639, 655 ЦК України, ч.І ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження» та
відповідно до ст.ст.10,11, 60 , 209 , 210-214 ,ст.118,
224-226 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В
:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу рухомого майна
автомобіля марки ЗАЗ 110308, рік випуску
2002, кузов НОМЕР_1, тип транспортного
засобу -легковий , реєстраційний номер
НОМЕР_2 , що належав ОСОБА_3 , укладений
28.06.2008 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
автомобіль марки ЗАЗ 110308, рік випуску
2002, кузов НОМЕР_1, тип транспортного
засобу -легковий , реєстраційний номер
НОМЕР_2.

Виключити з акту опису та зняття арешту
з автомобіля марки ЗАЗ 110308, рік випуску
2002, кузов НОМЕР_1, тип транспортного
засобу -легковий , реєстраційний номер
НОМЕР_2, накладений постановою
державного виконавця ленінського
відділу Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції в межах виконавчого
провадження № 9922222 від 28.10.2004 р.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківській області
через Дзержинський районний суд м.
Харкова протягом 10 -ти днів з моменту
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя
С.М. Наумова.