Єдиний унікальний номер 227/6517/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1984/2014
Головуючий в 1 інстанції Тітова Т.А.
Доповідач: Зайцева С.А.
„18" лютого 2014 року
Апеляційний суд Донецької області у
Головуючого: Постолової В.Г.
Суддів: Баркова В.М., Зайцевої С.А.
При секретарі: Сачко І.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу Товариства з додатковою
відповідальністю «Шахта «Білозерська»
на рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 09 грудня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з додатковою відповідальністю «Шахта
«Білозерська» про відшкодування
Рішенням Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 09 грудня 2013 року позов ОСОБА_1 -
задоволено частково: стягнуто з ТДВ «
шахта Білозерська « на користь
позивача на відшкодування моральної
шкоди 8 000 грн., вирішено питання щодо
судових витрат.

Відповідач ТДВ «шахта Білозерська»
в апеляційній скарзі просить
скасувати рішення суду і ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Вважає, що факт спричинення
позивачу моральної шкоди не знайшов
свого підтвердження, позивач суду не
довів належними доказами свої вимоги,
оскільки при укладанні трудового
договору був ознайомлений з умовами
праці, наявністю небезпечних і
шкідливих факторів та можливості їх
впливу на здоров'я. Позивачем не
доведено вину підприємства в
спричиненні моральної шкоди.
Наявність факту моральної шкоди, яка як
певний психічний стан особи може бути
встановлено лише за висновком
медико-соціальної експертної комісії.
Позивач не надав документів чи інших
доказів, які підтверджують наявність
факту моральної шкоди,
протиправність діяння відповідача,
вину відповідача в її спричиненні.
Стаття 9 Закону України «Про охорону
праці» покладає обов'язок з
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я у процесі трудової
діяльності, на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

У судове засідання апеляційного суду
представник ТДВ « шахта Білозерська»
не з*явився, належним чином були
повідомлені про час і місце розгляду
справи,шляхом отримання 11 лютого 2014
року телефонограми, зареєстрованої в
журналі телефонограм № 1 за № 443 (а.с.39).

У судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_1 не з*явився,належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи ,шляхом отримання телефонограми
,зареєстрованої в журналі телефонограм
№ 1 за № 442 (а.с.38),надав суду заяву про
можливість розгляду справи у його
відсутності (а.с.40).

Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи , не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, апеляційний
суд вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим, ухваленим на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_1 з 03 грудня 2008 року
знаходився у трудових відносинах з
відповідачем, працював гірником
підземним. 25 листопада 2010 року
внаслідок нещасного випадку на
виробництві ОСОБА_1 був травмований,
про що складено акт форми Н-5 від 25
листопада 2010 року розслідування
нещасного випадку та акт форми Н-1 № 33
від 27 листопада 2010 року про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом.
МСЕК від 10 травня 2011 року ОСОБА_1
внаслідок трудового каліцтва
встановлено первинно безстроково
втрату 25% професійної працездатності.

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивача, і стягуючи на його користь 8 000
грн., у відшкодування моральної шкоди,
суд виходив з того, що умовами праці
ОСОБА_1 спричинена моральна шкода,
компенсація якої в грошовому виразі
належить стягненню з відповідача,
однак сума в 30 000 грн., яку просить
стягнути позивач є завеликою.

Розглядаючи справу по суті, суд
обґрунтовано виходив з того, що
правовідносини, які виникли між
сторонами в зв'язку з відшкодуванням
моральної шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я позивачу,
регулюються ст. 237-1 КЗпП України, яка
передбачає підстави відповідальності
за завдану моральну шкоду, спричинену
внаслідок порушення законних прав
працівника та фізичної особи.

Суд першої інстанції вірно дійшов
висновку про наявність протиправних
дій відповідача, пов'язаних з
порушенням ст. 153 КЗпП України, Закону
України «Про охорону праці».

На час звернення позивача до суду (
листопад 2013 року) Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» не передбачено
обов'язку Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України відшкодовувати
потерпілому моральну шкоду. Таку шкоду
позивачу, законні права якого
порушено, повинен відшкодовувати
роботодавець, згідно з правилами ст. 237-1
КЗпП України.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про
те, що позивачу умовами виробництва
заподіяна моральна шкода, яка полягає у
моральних переживаннях у зв'язку з
ушкодженням здоров'я, що порушило його
звичні нормальні зв'язки, які
потребують від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Право на
отримання позивачем виплати за
моральну шкоду, настало з дня
встановлення МСЕК від 10.05.2011 року
стійкої втрати професійної
працездатності 25 %.

Визначаючись з розміром суми у
відшкодування моральної шкоди, суд
врахував ступінь вини відповідача,
характер, обсяг та тривалість
страждань, зниження життєвої
активності позивача, систематичне
нездужання організму, переживання з
приводу погіршення відносин з
оточуючими і стягнув на користь
позивача з урахуванням вимог
розумності і справедливості 8 000 грн., з
чим погоджується і апеляційний суд.
Докази спричинення моральної шкоди
позивачем наведені, судом перевірені, і
вони підтверджують наявність у ОСОБА_1
моральної шкоди внаслідок пошкодження
здоров'я на виробництві.

Доводи щодо недоведеності позову у
зв'язку з відсутністю медичного
висновку про завдання позивачу
моральної шкоди не ґрунтуються на
вимогах ст. 57 ЦПК України, тому
апеляційний суд не може прийняти їх до
уваги.

Суд першої інстанції всебічно і повно
з'ясував обставини справи, що мають
значення для справи, висновки суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні. Судом постановлено
обґрунтоване рішення з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права, тому підстав для його скасування
немає.

Наведені в апеляційній скарзі
доводи були предметом дослідження суду
першої інстанції, висновки суду вони не
спростовують та не належать до тих
підстав із якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
зміни або скасування оскаржуваного
судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307,308,313,315 ЦПК України,
апеляційний суд -

У Х
В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю «Шахта
«Білозерська» - відхилити.

Рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 09 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути
подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий:

Судді: