Московський районний суд м. Харкові у
головуючого судді -Поліщук Т. В.,
при секретарі - Чорноморець Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до
Харківської міської ради, за участю
третьої особи ОСОБА_2 про визнання
права власності в порядку спадкування,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в
остаточній редакції якого просив
визнати право власності за ОСОБА_1 на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку
спадкування, як за спадкоємцем першої
черги за законом після смерті матері
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, так як
після смерті ОСОБА_4 від імені доньки -
ОСОБА_2, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та
сина - ОСОБА_1, що мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 було подано заяву про відмову
від прийняття спадщини на користь
дружини померлого - ОСОБА_3.
В обґрунтування позову зазначив, що
02.09.1981 р. громадянину ОСОБА_4 було видано
ордер № 835 серія А на право зайняття 3-х
кімнатної квартири в АДРЕСА_1. Пай за
квартиру було виплачено повністю в
січні 1991 року. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було
зареєстровано шлюб. В даному шлюбі були
народженні ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Спадщину
позивач прийняв фактично, так як
володіє даною квартирою, здійснює її
ремонт, однак, оформити її у
встановленому законом порядку
виявилося неможливим, оскільки
юридично оформити належним чином
документи на право власності не було
можливості та не вистачало
матеріальних цінностей, крім того
деякі документи було втрачено. У
зв'язку з такими обставинами у позивача
виникла необхідність звернутися до
суду з цим позовом.
Представник позивача в судове
засідання не зявився, надав суду заяву
в якій просив розглядати справу за його
відсутності, не заперечував проти
заочного розгляду справи (а.с.81).
Представник відповідача - Харківська
міська рада про час та місце розгляду
цивільної справи був повідомлений
судом належним чином та вчасно, однак в
судове засідання не з'явився, причини
неявки суду не повідомив, заяви про
відкладення розгляду справи або
розгляд справи за його відсутності
суду не надав.
Третя особа по справі ОСОБА_2, про час та
місце розгляду цивільної справи була
повідомлена судом належним чином та
вчасно, надала суду заяву в якій
уточнені позовні вимоги визнала, проти
них не заперечувала та просила суд
задовольнити позов в повному обсязі.
Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст.ст.
224 - 226 ЦПК України.
Суд, з'ясувавши думку учасників
процесу, перевіривши матеріали справи
та оцінивши надані докази у їх
сукупності, прийшов до наступного.
Судом встановлено такі факти та
відповідні ним правовідносини.
02.09.1981 р. громадянину ОСОБА_4 було видано
ордер № 835 серія А на право зайняття 3-х
кімнатної квартири в АДРЕСА_1. Пай за
квартиру було виплачено повністю в
січні 1991 року (а.с.6,10).
У відповідності до ч. 3ст.384 ЦК України,
у разі викупу квартири член
житлово-будівельного кооперативу стає
Відповідно до п. 5-1 Постанови Пленуму ВС
України «Про практику застосування
судами законодавства про
житлово-будівельні кооперативи» № 9
від 18.09.1987 року, судам слід мати на
увазі, член ЖБК, який повністю вніс свій
пайовий внесок за квартиру, надану йому
в користування, набуває право
власності на квартиру і вправі
розпоряджатися нею на свій
розсуд-продавати, заповідати,
обмінювати, в тому числі на інше жиле
приміщення у будинку державного або
громадського житлового фонду чи іншого
ЖБК, на жилий будинок (частину будинку),
що належить громадянину на праві
власності і вчиняти відносно неї інші
угоди, що не заборонені законом.
03.02.1955 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було
зареєстровано шлюб, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб від 18.12.1992 р. (а.с. 12)
Згідно ч. 1 ст. 22 КШС України майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
Судом встановлено, що в шлюбі були
народженні ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, про що
свідчить свідоцтво про смерть видане 27
вересня 2003 р. (а.с. 13)
Згідно довідки об'єднання житлових
кооперативів «ЛЕВАДА» від 03.09.2013 року №
629, ОСОБА_4 (померлий ІНФОРМАЦІЯ_3) на
день смерті постійно мешкав та був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Разом з ним на день його смерті
постійно були зареєстровані та
проживали: ОСОБА_3 - жінка померлого,
ОСОБА_1 - син, ОСОБА_5 - невістка, ОСОБА_6 -
внук, ОСОБА_7 - внучка (а.с. 14).
З відповіді на запит Одинадцятої
держнотконтори від 17.12.2013 року № 8811/02-14
судом встановлено, що 25.03.2004 року до
Одинадцятої державної нотаріальної
контори було подано заяву від імені
доньки - ОСОБА_2 та сина ОСОБА_1 про
відмову від прийняття спадщини на
користь дружини померлого - ОСОБА_3.
Інших заяв не надходило, свідоцтв про
право на спадщину не видавалось (а.с. 68).
В спадковій справі № 326/2004 міститься
довідка об'єднання житлових
кооперативів «ЛЕВАДА» від 03.09.2013 року №
629, згідно якої ОСОБА_3, була
зареєстрована з померлим ОСОБА_4 на
день його смерті, тому фактично
прийняла спадщину після смерті
Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) від 18.12.2013 року № 36142860
параметри запиту ОСОБА_4 знайдено
декілька заповідувачів, але жодний з
них не відповідає параметрам
спадкодавця по даній справі - так як
різний вік народження, рік смерті не
відповідає даті посвідчення та даті
реєстрації заповіту та інше (а.с.69-72).
На день смерті ОСОБА_4 діяв Цивільний
кодекс УРСР в редакції 1963 року.
Так, згідно вимог ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР в
редакції 1963 року спадкоємство за
законом має місце, коли і оскільки воно
не змінено заповітом.
Вимогами ст. 534 ЦК УРСР в редакції 1963
року визначено, що кожний громадянин
може залишити за заповітом усе своє
майно або частину його (не включаючи
предметів звичайної обстановки та
вжитку) одній або кільком особам як тим,
що входять, так і тим, що не входять до
кола спадкоємців за законом, а також
державі або окремим державним,
кооперативним та іншим громадським
Отже, спадкодавець жодного заповіту
після смерті на своє майно не залишав.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що ОСОБА_3 в порядку спадкування за
законом на домоволодіння в АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_4 померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично прийняла
спадщину, так як вона проживала на день
смерті з чоловіком, є спадкоємицею
першої черги, крім того діти
відмовилися від прийняття спадщини на
користь матері, а тому ОСОБА_3 після
смерті чоловіка ОСОБА_4 прийняла
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, про що
свідчить свідоцтво про смерть видане 08
жовтня 2005 р, яка фактично була
власницею квартири АДРЕСА_1 (а.с. 15).
Згідно довідки об'єднання житлових
кооперативів «ЛЕВАДА» від 03.09.2013 року №
630, ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2) на день
смерті постійно мешкала та була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.
Разом з нею на день її смерті постійно
були зареєстровані та проживали:
ОСОБА_1 - син, ОСОБА_6 - внук (а.с. 16).
З відповіді на запит Одинадцятої
Харківської державної нотаріальної
від 17.12.2013 року № 8810/02-14 судом
встановлено, що 27.08.2013 року до
Одинадцятої Харківської державної
нотаріальної контори було подано заяву
від імені сина ОСОБА_1 про видачу
свідоцтва про право на спадщину після
померлої ОСОБА_3. Інших заяв не
надходило, свідоцтв про право на
спадщину не видавалось.
Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) від 27.08.2013 року № 34948562, що
міститься в спадковій справі № 876/2013
заповітів, посвідчених ОСОБА_3 не
На день смерті матері - ОСОБА_3 розпочав
діяти Цивільний кодекс України від
16.01.2003 року, який набрав законної сили
01.01.2004 року і діє до сьогодні.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися на момент його смерті ст.
Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
не прийняття ними спадщини або відмови
від її прийняття, крім випадків,
встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.
Згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу
України, у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
Після смерті матері ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина на
квартиру в АДРЕСА_1.
Спадок за померлою фактично прийняв
син - ОСОБА_1, ОСОБА_2 - спадкоємство не
отримувала, так як не проживала на день
смерті матері з нею, крім того в
судовому засіданні підтвердила, що не
приймала спадщину та просила визнати
право власності в порядку спадкування
за братом ОСОБА_1. .
ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги.
Свідоцтво про право на спадщину йому не
видавалося, оскільки
правовстановлюючі документи на
квартиру не були належним чином
Спадщину позивач прийняв фактично, так
як володіє даною квартирою, здійснює її
ремонт, однак, оформити її у
встановленому законом порядку
виявилося неможливим, оскільки
юридично оформити належним чином
документи на право власності не було
можливості та не вистачало
матеріальних цінностей, крім того
деякі документи було втрачено.
Таким чином, суд вважає за необхідне
визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом на
домоволодіння в АДРЕСА_1 після смерті
матері ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.
У відповідності до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.
Згідно ст. 392 ЦК України - власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
становиться під сумнів або не
визнається іншою особою, а також у
випадку втрати їм документа, що
засвідчує його право власності.
ОСОБА_1 звернувся до Одинадцятої
Харківської державної нотаріальної
контори для отримання свідоцтва про
право на спадщину за законом після
померлої його матері - ОСОБА_3 та
померлого батька - ОСОБА_4, які на день
смерті постійно проживала за місцем
реєстрації у АДРЕСА_6.
Згідно постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 01.10.2013
року № 6438/02-31 - ОСОБА_1 було відмовлено в
отриманні свідоцтва про право на
спадщину за законом після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері, ОСОБА_3.
Згідно постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 09.10.2013
року № 6538/02-31 - ОСОБА_1 було відмовлено в
отриманні свідоцтва про право на
спадщину за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 його батька, ОСОБА_4.
У відповідності до ст. 50 ЗУ «Про
нотаріат» нотаріальна дія або відмова
у її вчиненні, нотаріальний акт
оскаржуються до суду. Право на
оскарження нотаріальної дії або
відмова у її вчиненні, нотаріального
акта, має особа, прав та інтересів якої
стосуються такі дії чи акти.
Як вбачається з п. 3.1 Листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» №
24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, а саме: «Якщо
зазначені особи та органи (маються на
увазі нотаріуси та органи державної
реєстрації прав) відмовляють у
вчиненні покладених на них
нотаріальних дій чи здійсненні
реєстрації, така відмова може бути
оскаржена в судовому порядку, за умови
відсутності спору про право на
Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за необхідне задовольнити уточнення
позовних вимог ОСОБА_1 визнавши за ним
право власності на квартиру АДРЕСА_1 в
порядку спадкування як спадкоємця
першої черги за законом.
Позивачем при поданні позовної заяви
до суду судовий збір для розгляду
справи сплачено у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215,
218, 224-226 ЦПК України, , ч. 1 ст. 22 КШС
України, ст. ст. 524, 529, 534, 537 ЦК УРСР в
редакції 1963 року, ст. ст. 384, 392, 1216, 1218, 1258,
1261, 1268 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської
міської ради, за участю третьої особи
ОСОБА_2 про визнання права власності в
порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) право власності на квартиру
АДРЕСА_1 в порядку спадкування, як за
спадкоємцем першої черги за законом
після смерті матері ОСОБА_3, померлої
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:
Т. В. Поліщук