Справа № 1306/6914/12
Головуючий у 1 інстанції: Гайдук А.М.
Провадження № 22-ц/783/1381/14
Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі: головуючого - судді Курій
Н.М.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за секретаря
Данилик І.І.,

за участю ОСОБА_2, її представника
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 18 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа -
відділ ДВС Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції
Львівської області про стягнення пені
за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2012 року позивач ОСОБА_2
звернулася з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення пені за прострочення сплати
ним аліментів в розмірі 54244,00 гривень за
період з серпня місяця 2011 року по
липень місяць 2012 року. ОСОБА_2 в
подальшому уточнила позовні вимоги та
просила стягнути з відповідача пеню за
прострочення сплати аліментів в сумі
45523,90 гривень за період з 01.01.2010 року по
31.07.2012 року.

ОСОБА_2 свій позов обґрунтувала тим, що
відповідач невчасно і не в повній мірі
сплачував аліменти на двох дітей, які
були визначені рішенням Дрогобицького
міськрайонного суду в березні місяці
2003 року, відповідно до якого
відповідач повинен був сплачувати
аліменти в її користь в розмірі 1/3
частини із всіх видів заробітку
щомісячно. Позивач стверджує, що через
невчасну сплату аліментів
відповідачем в нього виникла
заборгованість і тому вона звернулася
з позовом до суду про стягнення з
ОСОБА_4 пені за прострочення сплати
аліментів на дітей.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівсьої області від 18 грудня 2013
року у задоволенні вищезазначеного
позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
на основі неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Апелянт зазначає, що, приймаючи
рішення, суд першої інстанції порушив
вимоги ст. 196 Сімейного кодексу України.

Апелянт стверджує, що суд першої
інстанції безпідставно повністю
поклав на неї провину за несплату
відповідачем аліментів.

Апелянт зазначає, що посилання суду на
відсутність претензій щодо стягнення
аліментів, а відтак, спростування вини
відповідача у їх несвоєчасній сплаті, є
необґрунтованим та не відповідає
обставинам справи й наявним доказам і
суперечить нормам матеріального права.

Крім того, апелянт зауважує, що
пред'явлення позову про стягнення пені
за несвоєчасну сплату аліментів є
також претензією щодо своєчасності
сплати та стягнення аліментів,
оскільки інші заходи не впливали на
сплату відповідачем аліментів.

Апелянт зазначає, що відповідач не
надав суду жодних доказів щодо свого
матеріального становища, та не надав
будь-яких інших доказів що
спростовують його вину чи визначення
розміру пені за несвоєчасну сплату
аліментів, а тому апелянт вважає, що
посилання суду на матеріальне
становище відповідача є
необґрунтованим та не підтверджується
жодним доказом.

Апелянт просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
необхідно частково задовольнити з
таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.309 ЦПК
України, підставою для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову про стягнення пені
за прострочення сплати відповідачем
аліментів, виходив з того, що позивач не
пред'являла претензій до відповідача
щодо повної та своєчасної сплати
аліментів, а матеріальний стан
дозволяв відповідачу в міру можливості
і без умислу уникнення періодично
сплачувати аліменти на утримання
дітей, та станом на 16 грудня 2013 року
відповідач повністю погасив
заборгованість щодо сплати аліментів.

Однак, з висновком суду першої
інстанції не можна погодитись із таких
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не
відповідає.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України,
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту норм ст.
196 СК України, суд відповідно до вимог
ст. 214 ЦПК України повинен встановити
факт заборгованості за аліментами й
наявність чи відсутність вини особи,
яка зобов'язана сплачувати аліменти за
рішення суду, у її виникненні та
залежно від цього вирішити питання про
наявність чи відсутність у одержувача
аліментів права на стягнення
неустойки.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства,
материнства та стягнення
аліментів", передбачена ст. 196 СК
України відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у
виді неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідач відповідно до виконавчого
листа виданого 11.03.2003 року на підставі
рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 11.03.2003 року
повинен сплачувати аліменти в користь
позивачки на утримання двох дітей в
розмірі 1/3 частини із всіх видів
заробітку щомісячно (а.с. 7).

Висновок суду про те, що на
утриманні відповідача є друга дружина
і дитина від другого шлюбу, і ця
обставина є одним з доказів
відсутності вини щодо несплати
аліментних зобов'язань на утримання
дітей від першого шлюбу, не ґрунтується
на законі, оскільки відповідач не
скористався своїм правом та з позовом
про зменшення розміру аліментів на
двох неповнолітніх дітей від першого
шлюбу не звертався.

Доводи апелянта про те, що він не
мав можливості сплачувати аліменти у
визначеному виконавчою службою
розмірі не заслуговують на увагу,
оскільки належних доказів, що
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин ОСОБА_4 ні
суду першої, ні апеляційної інстанцій
не представив, а під час розгляду
справи в суді першої інстанції
повністю погасив заборгованість,
нараховану за період з 01.01.2006 року до
16.12.2013 року в сумі 50 104,68 грн.

Судом апеляційної інстанції та
матеріалами справи встановлено, що
відповідач за період в межах позовних
вимог - з 01.01.2010 р. до 31.07.2012р. частково
сплачував, визначені виконавчою
службою, аліменти, а саме: по 800 грн.
03.03.2010р., 11.05.2010р., 17.09.2010р., 14.01.2011р.,
26.03.2011р., 4.07.2011р., 09.12.2011р. і з скаргами на
дії виконавця щодо визначення розміру
аліментів чи суми заборгованості щодо
сплати аліментів не звертався (а.с.17).

Отже, прострочення сум сплати
аліментів у розмірі 1% від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення необхідно рахувати в
межах вищезазначеного періоду з
урахуванням проведених відповідачем
проплат аліментів.

Сума прострочення сплати аліментів
складає - 41 456 гривень 65 копійок,
виходячи з такого розрахунку:

- аліменти за січень 2010 року
ОСОБА_4 зобов'язаний був сплатити в
сумі 549,67 грн. у січні 2010 року, однак,
сплатив їх лише 03 березня 2010 року, тому
розрахунок пені: 549,67 грн. x 0,01 x 30 днів =
164,90 грн.;

- аліменти за лютий ОСОБА_4 повинен
був сплатити в сумі 549,67 грн., однак,
частина суми 250,33 грн. сплачена ним 03
березня 2010 року, а друга частина 299,34
грн. сплачена 11 травня 2010 року, тому
розрахунок складається з 2-х сум: 549,67
грн.. x 0,01 x 2 дні = 10,99 грн.; 299,34 грн. х 0,01 х
69 днів = 206,54 грн.;

- аліменти за березень ОСОБА_4
повинен був сплатити в сумі 549,67 грн.,
однак, частина суми 500,66 грн. сплачена
ним сплачена 11 травня 2010 року, а друга
частина 49,01 грн. 28 липня 2010 року, тому
розрахунок складається з 2-х сум: 549,67
грн.. x 0,01 x 40 днів = 200,26 грн.; 49,01 грн. х 0,01
х 78 днів = 38,23 грн.;

- аліменти за квітень ОСОБА_4
зобов'язаний був сплатити в сумі 549,67
грн., однак, сплатив їх лише 28 липня 2010
року, тому розрахунок пені: 549,67 грн. x 0,01
x 88 днів = 483,81 грн.;

- аліменти за травень ОСОБА_4
повинен був сплатити в сумі 549,67 грн.,
однак, частина суми 201,32 грн. сплачена
ним 28 липня 2010 року, а друга частина 348,35
грн. сплачена 17 вересня 2010 року, тому
розрахунок складається з 2-х сум: 549,67
грн. x 0,01 x 57 днів = 313,31 грн.; 348,35 грн. х 0,01
х 51 день = 177,66 грн.;

- аліменти за червень 2010 року
ОСОБА_4 повинен був сплатити в сумі 549,67
грн., однак, частина суми 451,65 грн.
сплачена ним 17 вересня 2010 року, а друга
частина 98,02 грн. сплачена 14 січня 2011
року, тому розрахунок складається з 2-х
сум: 549,67 грн. x 0,01 x 78 днів = 428,74 грн.; 98,02
грн. х 0,01 х 119 днів = 116,64 грн.;

- аліменти за липень 2010 року
ОСОБА_4 зобов'язаний був сплатити в
сумі 549,67 грн., однак, сплатив їх лише 14
січня 2011, тому розрахунок пені: 549,67 грн.
x 0,01 x 166 днів = 912,45 грн.;

- аліменти за серпень 2010 року
ОСОБА_4 повинен був сплатити в сумі 549,67
грн., однак, частина суми 152,31 грн.
сплачена ним 14 січня 2011 року, а друга
частина 397,36 грн. сплачена 26 березня 2011
року, тому розрахунок складається з 2-х
сум: 549,67 грн. x 0,01 x 135 днів = 742,05 грн.; 397,36
грн. х 0,01 х 71 день = 282,13 грн.;

- аліменти за вересень 2010 року
ОСОБА_4 повинен був сплатити в сумі 549,67
грн., однак, частина суми 402,64 грн.
сплачена ним 26 березня 2011 року, а друга
частина 147,03 грн. сплачена 04 липня 2011
року, тому розрахунок сум складається з
2-х сум: 549,67 грн. x 0,01 x 176 днів = 967,42 грн.;
147,03 грн. х 0,01 х 100 днів = 147,03 грн.;

- аліменти за жовтень 2010 року
ОСОБА_4 зобов'язаний був сплатити в
сумі 549,67 грн., однак, сплатив їх лише 04
липня 2011 року, тому розрахунок пені: 549,67
грн. x 0,01 x 245 днів = 1346,69 грн.;

- аліменти за листопад 2010 року
ОСОБА_4 повинен був сплатити в сумі 549,67
грн., однак, частина суми 103,30 грн.
сплачена ним 04 липня 2011 року, а друга
частина 446,37 грн. сплачена 09 грудня 2011
року, тому розрахунок складається з 2-х
сум: 549,67 грн. x 0,01 x 215 днів = 1181,79 грн.; 446,37
грн. х 0,01 х 373 дні = 1664,96 грн.;

- аліменти за грудень 2010 року
ОСОБА_4 повинен був сплатити в сумі 549,67
грн., однак, частина суми 353,63 грн.
сплачена ним 09 грудня 2011 року, а друга
частина 276,70 грн. станом на 01 липня 2012
року ним не сплачена, тому розрахунок
складається з 2-х сум: 549,67 грн. x 0,01 x 342
дні = 2155,73 грн.; 276,70 грн. х 0,01 х 205 днів =
567,24 грн.;

- аліменти за січень 2011 року
ОСОБА_4 зобов'язаний був сплатити в
сумі 630,33 грн., однак, станом на 01 липня
2012 року зазначена сума ним не сплачена,
тому розрахунок пені: 630,33 грн. x 0,01 x 516
днів = 3252,50 грн.;

- аліменти за лютий 2011 року ОСОБА_4
зобов'язаний був сплатити в сумі 630,33
грн., однак, станом на 01 липня 2012 року
зазначена сума ним не сплачена, тому
розрахунок пені: 630,33 грн. x 0,01 x 488 днів =
3076,01 грн.;

- аліменти за березень 2011 року
ОСОБА_4 зобов'язаний був сплатити в
сумі 630,33 грн., однак, станом на 01 липня
2012 року зазначена сума ним не сплачена,
тому розрахунок пені: 630,33 грн. x 0,01 x 457
днів = 2880,61 грн.;

- аліменти за квітень 2011 року
ОСОБА_4 зобов'язаний був сплатити в
сумі 630,33 грн., однак, станом на 01 липня
2012 року зазначена сума ним не сплачена,
тому розрахунок пені: 630,33 грн. x 0,01 x 427
днів = 2691,51 грн.;

- аліменти за травень 2011 року
ОСОБА_4 зобов'язаний був сплатити в
сумі 630,33 грн., однак, станом на 01 липня
2012 року зазначена сума ним не сплачена,
тому розрахунок пені: 630,33 грн. x 0,01 x 396
днів = 2496,11 грн.;

- аліменти за червень 2011 року
ОСОБА_4 зобов'язаний був сплатити в
сумі 630,33 грн., однак, станом на 01 липня
2012 року зазначена сума ним не сплачена,
тому розрахунок пені: 630,33 грн. x 0,01 x 366
днів = 2307,01 грн.;

- аліменти за липень 2011 року
ОСОБА_4 зобов'язаний був сплатити в
сумі 630,33 грн., однак, станом на 01 липня
2012 року зазначена сума ним не сплачена,
тому розрахунок пені: 630,33 грн. x 0,01 x 335
днів = 2111,61 грн.;

- аліменти за серпень 2011 року
ОСОБА_4 зобов'язаний був сплатити в
сумі 630,33 грн., однак, станом на 01 липня
2012 року зазначена сума ним не сплачена,
тому розрахунок пені: 630,33 грн. x 0,01 x 304
дні = 1916,20 грн.;

- аліменти за вересень 2011 року
ОСОБА_4 зобов'язаний був сплатити в
сумі 630,33 грн., однак, станом на 01 липня
2012 року зазначена сума ним не сплачена,
тому розрахунок пені: 630,33 грн. x 0,01 x 274
дні = 1727,10 грн.;

- аліменти за жовтень 2011 року
ОСОБА_4 зобов'язаний був сплатити в
сумі 630,33 грн., однак, станом на 01 липня
2012 року зазначена сума ним не сплачена,
тому розрахунок пені: 630,33 грн. x 0,01 x 243
дні = 1531,70 грн.;

- аліменти за листопад 2011 року
ОСОБА_4 зобов'язаний був сплатити в
сумі 630,33 грн., однак, станом на 01 липня
2012 року зазначена сума ним не сплачена,
тому розрахунок пені: 630,33 грн. x 0,01 x 213
днів = 1342,60 грн.;

- аліменти за грудень 2011 року
ОСОБА_4 зобов'язаний був сплатити в
сумі 630,33 грн., однак, станом на 01 липня
2012 року зазначена сума ним не сплачена,
тому розрахунок пені: 630,33 грн. x 0,01 x 182
дні = 1147,20 грн.;

- аліменти за січень 2012 року
ОСОБА_4 зобов'язаний був сплатити в
сумі 630,33 грн., однак, станом на 01 липня
2012 року зазначена сума ним не сплачена,
тому розрахунок пені: 630,33 грн. x 0,01 x 151
день = 951,80 грн.;

- аліменти за лютий 2012 року ОСОБА_4
зобов'язаний був сплатити в сумі 630,33
грн., однак, станом на 01 липня 2012 року
зазначена сума ним не сплачена, тому
розрахунок пені: 630,33 грн. x 0,01 x 122 дні =
769,00 грн.;

- аліменти за березень 2012 року
ОСОБА_4 зобов'язаний був сплатити в
сумі 630,33 грн., однак, станом на 01 липня
2012 року зазначена сума ним не сплачена,
тому розрахунок пені: 630,33 грн. x 0,01 x 91
день = 573,60 грн.;

- аліменти за квітень 2012 року
ОСОБА_4 зобов'язаний був сплатити в
сумі 630,33 грн., однак, станом на 01 липня
2012 року зазначена сума ним не сплачена,
тому розрахунок пені: 630,33 грн. x 0,01 x 61
день = 384,50 грн.;

- аліменти за травень 2012 року
ОСОБА_4 зобов'язаний був сплатити в
сумі 630,33 грн., однак, станом на 01 липня
2012 року зазначена сума ним не сплачена,
тому розрахунок пені: 630,33 грн. x 0,01 x 30
днів = 189,10 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що
відповідач на час утворення
заборгованості по сплаті аліментів
займався підприємницькою діяльністю
(а.с.20,34-37), а також те, що інших
аліментних зобов'язань він не має і до
16.12.2013 року сплатив заборгованість по
аліментах у розмірі - 50123,63 грн. ( а.с.113).

З вищенаведеного не вбачається, що
матеріальний чи сімейний стан
відповідача дає підстави для
застосування ч.2 ст.196 СК України щодо
зменшення розміру нарахованої
неустойки за прострочення по сплаті
аліментів на утримання двох
неповнолітніх дітей і такого
клопотання відповідач в суді
апеляційної інстанції не заявляв.

За таких обставин, колегія суддів
доходить висновку, що оскаржене
рішення в силу ст. 309 ЦПК України
необхідно скасувати та ухвалити нове
рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК
України, з відповідача в доход держави
належить стягнути 41 4,56 грн. судового
збору.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч.1 ст. 307, ст. 309, ч. 2
ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 18 грудня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа -
відділ ДВС Дрогобицького
міськрайонного управління юстиції
Львівської області про стягнення пені
за прострочення сплати аліментів
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2
неустойку (пеню) за прострочення сплати
аліментів в розмірі 41456 (сорок однієї
тисячі чотириста п'ятдесят шість) грн. 65
коп.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави
судовий збір в розмірі 414 (чотириста
чотирнадцять) грн. 56 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
Курій Н.М.

Судді:
Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.