Київський районний суд м. Одеси
________________________________________________________________________
________________________________________________
Справа № 520/746/14-ц
Провадження № 2/520/3003/14
17.03.2014 року Київський районний суд м.
головуючого - судді Васильків О.В.
при секретарі - Площинській Т.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на ? частину
квартири, суд, -
24.01.2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2, в якому просить
визнати за ним право власності на 1/2
квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 28,5
кв.м., загальною площею 50,1 кв.м. При
цьому позивач посилається на те, що
вказана квартира належала йому на
підставі свідоцтва про право власності
на квартиру, виданого ВК ОМР 23.04.2003 року.
Квартира знаходиться в будинку
житлово-будівельного кооперативу
«Вимпел-13». Заочним рішенням
Київського районного суду від 14.05.2007
року за позовом ОСОБА_2 свідоцтво про
право власності визнано частково
недійсним та за ОСОБА_2 визнано право
власності на 1/2 частину квартири в
порядку ст. 70 ч.1 СК України. На цей час
позивач просить визнати за ним право
власності на ? частину квартири,
оскільки при його зверненні до
Реєстраційної служби ОМР йому
відмовлено в видачі документу про його
частку власності та рекомендовано
звернутись до суду за роз'ясненням
рішення суду, також позивачу
відмовлено в роз'ясненні заочного
рішення суду, у зв'язку з чим позивач
змушений звернутись до суду з вказаним
позовом.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, просить задовольнити вимоги
в повному обсязі, оскільки на цей час не
має можливості розпорядитися належною
йому часткою квартири.

Відповідач до судового засідання
повторно не з'явилася, повідомлялася
належним чином у відповідності до ст. 74
ЦПК України, причини неявки суду не
повідомила та заяви про розгляд справи
за її відсутності суду не надала.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення), проти
чого позивач не заперечував.

Вислухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Як встановлено у судовому засіданні,
квартира АДРЕСА_1, житловою площею 28,5
кв.м., загальною площею 50,1 кв.м. належала
на праві приватної власності ОСОБА_1, що
вбачається з Свідоцтва про право
власності на житло, виданого 23.04.2003 року
Виконавчим комітетом Одеської міської
ради /а.с.10/ на підставі довідки
житлово-будівельного кооперативу
«Вимпел-13».

Заочним рішенням Київського районного
суду від 14.05.2007 року за позовом ОСОБА_2
свідоцтво про право власності визнано
частково недійсним та за ОСОБА_2
визнано право власності на 1/2 частину
квартири в порядку ст. 70 ч.1 СК України /
а.с. 11-13/.

Доводи позивача про звернення до
Реєстраційної служби ГУЮ в Одеській
області підтверджені, як копією його
заяви, так і відповіддю /а.с.15,16/, з яких
вбачається, що надати позивачу
правовстановлюючий документ
реєстратор не має можливості, оскільки
в рішенні суду не вказано, в якій саме
частині визвано свідоцтво про право
власності ОСОБА_1 недійсним.

ОСОБА_1 звертався до суду з заявою про
роз'яснення заочного рішення суду,
згідно з ухвалою Київського районного
суду м. Одеси від 03.12.2013 року в
задоволенні заяви відмовлено та
вказано, що в зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не
приймав участі в судовому процесі,
зустрічних вимог не заявляв, тому
визначити розмір часток суд не має
правових підстав /а.с.19-20, 21/.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність
двох чи більше осіб із визначенням
часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю.

Згідно з ст. 361 ЦК України співвласник
має право самостійно розпорядитися
своєю чергою у праві спільної
часткової власності.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів та відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК
України право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

За таких обставин, проаналізувавши
встановленні обставини, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
так як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 10, 30, 60, 212-215, 218, 224-226 ЦПК
України, ст. ст. 317, 319, 321, 328, 356, 361 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартиру АДРЕСА_1, житловою
площею 28,5 кв.м., загальною площею 50,1
кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дати постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя
Васильків О. В.