Справа № 636/758/14ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року

Чугуївський міський суд
Харківської області в складі:

головуючого - судді Панаід І.В.

за участю секретаря судового
засідання - Зайцевої Т.Г.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні
в м. Чугуєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
Чугуївська державна нотаріальна
контора Харківської області про
встановлення факту, що має юридичне
значення та визнання права власності в
порядку спадкування за законом,-

встановив:

Позивач, ОСОБА_2, звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про встановлення
факту, що має юридичне значення та
визнання права власності в порядку
спадкування за законом.

Позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла її мати - ОСОБА_4. Після смерті
ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка
складається з приватизованої
земельної ділянки площею 3,68 гектара в
межах згідно з планом, кадастровий
номер :03:000:0028, розташованої на
території Коробочкинської сільської
ради, призначеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

Однак Позивач не може отримати
свідоцтво про право на спадщину, так як
її свідоцтві про народження було
помилково зазначено дівоче прізвище її
матері - «ОСОБА_4», замість вірного
прізвища «ОСОБА_4», а також відсутній
оригінал Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІ-ХР №080776, виданий 28 грудня 2002 року на
підставі розпорядження Чугуївської
райдержадміністрації від 10 грудня 2002
року №333 та зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №380.

Позивач - ОСОБА_2, в судове засідання не
з'явилася, належним чином була
повідомлена про час і місце розгляду
справи, через канцелярію суду надала
заяву про слухання справи без її
участі, позовні вимоги підтримала, та
просила суд позов задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_3, в судове засідання
не з'явився, належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, через канцелярію суду надав
заяву про слухання справи без його
участі, проти задоволення позовних
вимог не заперечував.

Представник третьої особи -
Чугуївської державної нотаріальної
контори Харківської області, у судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, згідно якої проти задоволення
позову не заперечував та просив
проводити розгляд справи у його
відсутності.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України
вважає за можливе розглядати справу у
відсутності не з'явившихся осіб за
наявними доказами справи.

Дослідивши та перевіривши докази по
справі, суд вважає позов обґрунтованим
і таким, що підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати Позивача -
ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина, яка складається з
приватизованої земельної ділянки
площею 3,68 гектара в межах згідно з
планом, кадастровий номер :03:000:0028,
розташованої на території
Коробочкинської сільської ради,
призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Вказана земельна ділянка площею 3,68
гектара в межах згідно з планом,
кадастровий номер :03:000:0028,
розташована на території
Коробочкинської сільської ради,
призначена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
належить ОСОБА_4 на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІІ-ХР №080776, виданого 28
грудня 2002 року на підставі
розпорядження Чугуївської
райдержадміністрації від 10 грудня 2002
року №333 та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №380.

Позивач вказала, що оригінал вказаного
державного акту був втрачений за
невідомих обставин.

ОСОБА_2 є рідною донькою ОСОБА_4.

Спорідненість між ОСОБА_4 та ОСОБА_2
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, виданим 04
вересня 1979 року, про що в книзі
реєстрації актів про народження
зроблений запис за №76, де матір'ю
ОСОБА_2 записана ОСОБА_4.

ОСОБА_4 - дошлюбне прізвище матері
Позивача, ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії
НОМЕР_3, виданим 12 серпня 1953 року, про що
в книзі записів актів громадянського
стану про народження зроблений
відповідний актовий запис №12 , та
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4,
виданим 07 листопада 1972 року, відповідно
до якого ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_7 і
їй було присвоєно прізвище ОСОБА_4.

У свідоцтві про народження Позивача
було помилково зазначено дівоче
прізвище її матері - «ОСОБА_4», замість
вірного прізвища «ОСОБА_4».

Той факт, що ОСОБА_4 була матір'ю ОСОБА_2
у судовому засіданні підтвердили
свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9

Судом встановлено, що на момент смерті
ОСОБА_4, Позивач, ОСОБА_2 проживала разом
з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

В передбачений законом строк до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини в порядку
спадкування за законом Позивач, ОСОБА_2,
не зверталась, оскільки фактично
прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268
Цивільного кодексу України. Заяву про
відмову від спадщини Позивач не
подавала.

Окрім Позивача, право на спадкування
після смерті ОСОБА_4 мав її син ОСОБА_3,
який в передбачений законом строк до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини в порядку
спадкування за законом не звертався, зі
спадкодавцем на момент її смерті не
проживав, отже, є таким що не прийняв
спадщину.

ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної
контори з заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину, але у видачі
свідоцтва про право на спадщину було
відмовлено через відсутність
оригіналу державного акту.

Втрата оригіналу правовстановлюючого
документу на земельну ділянку
позбавляє Позивача можливості
належним чином оформити свої майнові
права на успадковане майно та отримати
свідоцтво про право на спадщину після
смерті матері - ОСОБА_4.

Відповідно до статті 1217 Цивільного
кодексу України, спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно статті 1223 Цивільного кодексу
України право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, згідно статті 1258
ЦКУ право на спадкування одержують
спадкоємці за законом почергово.

Згідно статті 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України,
суд розглядає справи про встановлення
факту родинних відносин між фізичними
особами.

Ч. 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у
судовому порядку можуть бути
встановлені також можуть бути
встановлені інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб. Якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного суду України N5 від 31.03.95 «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», суд вправі розглядати
справи про встановлення родинних
відносин, коли цей факт безпосередньо
породжує юридичні наслідки, наприклад,
якщо підтвердження такого факту
необхідне заявникові для одержання в
органах, що вчиняють нотаріальні дії,
свідоцтва про право на спадщину, для
оформлення права на пенсію в зв'язку із
втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви
про встановлення факту родинних
відносин з мотивів, що заявник може
вирішити це питання шляхом
встановлення неправильності запису в
актах громадянського стану.

Встановлення факту родинних відносин
має для Позивача юридичне значення, так
як необхідне для оформлення та
юридичного закріплення за нею права
власності на спадкове майно, що
належить їй за законом.

Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу
України, спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до п. 3.1 Листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування», прийняття спадщини
спадкоємцем, який звертається з
вимогою про визнання права власності
на спадкове майно, має встановлюватись
належними доказами: копіями документів
із спадкової справи, якщо така справа
заводилася нотаріусом, довідками з
житлово-експлуатаційних організацій,
сільських, селищних рад за місцем
проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво
про право на спадщину видається
спадкоємцям після закінчення шести
місяців з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 3 статті 1296
Цивільного кодексу України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму
Верховного України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 №7, отримання спадкоємцем,
який прийняв спадщину, свідоцтва про
право на спадщину відповідно до статті
1296 Цивільного кодексу України є правом,
а не обов'язком спадкоємця. Відсутність
у спадкоємця свідоцтва про право на
спадщину не може бути підставою для
відмови у відкритті провадження у
справі.

У зв'язку з чим Позивач, ОСОБА_2, в
порядку ст. 3 Цивільного процесуального
кодексу України змушена була
звернутись до суду, за захистом своїх
прав, оскільки не може оформити та
юридично закріпити за собою право
власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом, право приватної власності є
непорушним.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Способом
захисту цивільних прав та інтересів
може бути - визнання права.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять всі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексу
України встановлено, що право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Захист прав громадян на земельні
ділянки здійснюється згідно з частиною
третьою статті 152 ЗК України, шляхом
визнання прав.

Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного
Суду України „ Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ " № 7 від 16.04.2004 року та статті 1225
ЦК України і 131 ЗК України вказують, що
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення. Пункт 10 Постанови Пленуму
ВСУ від 30.05.2008 року N7 встановлено, що
відповідно до статті 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

За таких обставин суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими, доведеними і
такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 130,
169, 174, 209, 213-215, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
Чугуївська державна нотаріальна
контора Харківської області про
встановлення факту, що має юридичне
значення та визнання права власності в
порядку спадкування за законом -
задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м.
Мглин Брянської області, та ОСОБА_4,
померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Коробочкине,
Чугуївського району Харківської
області, як між донькою та матір'ю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою м. Мглин Брянської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
власності на приватизовану земельну
ділянку площею 3,68 гектара в межах
згідно з планом, кадастровий номер
:03:000:0028, розташовану на території
Коробочкинської сільської ради,
призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належить ОСОБА_4 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ІІ-ХР №080776,
виданого 28 грудня 2002 року на підставі
розпорядження Чугуївської
райдержадміністрації від 10 грудня 2002
року №333 та зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №380, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 в
с. Коробочкине, Чугуївського району
Харківської області

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції, шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення, а для осіб, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя