АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/173/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 45 Кальчук А. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Трюхан Г. М. РІШЕННЯ
03 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Трюхан Г. М. суддів
Храпко В. Д. , Новіков О. М. при
секретарі Бражнюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційні
скарги ОСОБА_7, ОСОБА_8, Черкаської
міської ради на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 22
листопада 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_9 до Черкаської міської ради,
треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
скасування рішення суб'єкта владних
Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів, -
в с т а н о в и л а :
В червні 2013 року ОСОБА_9 звернувся до
суду з позовом до Черкаської міської
ради, третя особа: ОСОБА_7 про
скасування рішення суб'єкта владних
повноважень, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що 20.12.2012 року Черкаською міською
радою прийнято рішення №3-1477 «Про
передачу земельної ділянки безоплатно
у власність по АДРЕСА_1 громадянці
ОСОБА_7». Позивач вважає вказане
рішення є незаконним, оскільки наказ
департаменту виконавчого комітету
Черкаської міської ради №24б-а від
16.09.2010 року, яким земельній ділянці
присвоєно окремий вуличний номер «123/1»,
рішенням виконавчого комітету
Черкаської міської ради №1798 від 29.10.2010
року, за протестом прокурора м. Черкаси
скасовано і постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 31.01.2012 року відмовлено в скасуванні
вказаного рішення виконкому. Межі,
площа та конфігурація земельної
ділянки по АДРЕСА_1, яку займають
співвласники ОСОБА_7 та ОСОБА_10 не
визначені і розглядаються
Придніпровським районним судом м.
Черкаси. Розроблена технічна
документація на ділянку НОМЕР_1 включає
частину земельної ділянки НОМЕР_2,
площею 47 кв.м., межі між якими не
встановлені. Постановою
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 01.04.2011 року за позовом
ОСОБА_7 скасовано рішення Черкаської
міської ради №4-191 від 20.12.2007 року «Про
надання дозволу на розробку проекту
відведення земельних ділянок, тому
вказана в оскаржуваному рішенні ради
технічна документація із землеустрою з
01.04.2011 року і до сьогодні є не чинною,
оскільки виготовлена за скасованим
дозволом ради, і іншого дозволу не
надавалось. Безпідставно в
оскаржуваному рішенні зазначено те, що
воно прийнято на виконання рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 09.02.2012 року, оскільки
виконуючи це рішення суду Черкаська
міська рада прийняла абсолютно
протилежне рішення №3-967 від 14.06.2012 року
«Про відмову у наданні земельної
ділянки безоплатно у власність по
АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_7» Листом від
17.05.2013 року вих. №2708-2 відповідач
позивача повідомив, що оскільки
відсутній план зонування та детальний
план території, передача (надання)
земельних ділянок із земель
комунальної власності у власність
фізичним особам для містобудівних
потреб забороняється.

Оспорюваним рішенням порушено права
позивача, так як ОСОБА_7 вже
використовує рішення ради, як доказ
заперечень, у цивільній справі за
позовом до неї про знесення самочинних
будівель, у якій позивача, ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 10.09.2008 року, залучено як
третю особу, і в якій суть спору
зводиться до того, що ОСОБА_7 порушено
право власності позивача у вигляді
недотримання протипожежної відстані
від її самочинно збудованого житлового
будинку, що по АДРЕСА_1 до будинку
позивача по АДРЕСА_2.

А тому позивач просив визнати
незаконним та скасувати рішення
Черкаської міської ради від 20.12.2012 року
№3-1477 «Про передачу земельної ділянки
безоплатно у власність по АДРЕСА_1
громадянці ОСОБА_7».

Ухвалою Соснівського районного суду м.
Черкаси від 14 жовтня 2013 року до участі у
справі в якості третьої особи залучено
ОСОБА_8

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 22 листопада 2013 року
позовні вимоги задоволено.

Визнано незаконним та скасовано
рішення Черкаської міської ради від
20.12.2012 року №3-1477 «Про передачу
земельної ділянки безоплатно у
власність по АДРЕСА_1 громадянці
ОСОБА_7»

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
Черкаська міська рада, ОСОБА_7 та ОСОБА_8
подали апеляційні скарги, в яких
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів,
приходить до висновку, що апеляційні
скарги підлягають до задоволення
виходячи з наступного.

Частинами першою та другою статті 116 ЗК
України визначено, що громадяни і
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Статтею 118 ЗК України визначено порядок
безоплатної приватизації земельних
ділянок громадянами. Так, за змістом
частин першої, другої, шостої - десятої
цієї статті (у редакції, яка була чинною
на час виникнення спірних
правовідносин) громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
садівництва у межах норм безоплатної
приватизації, подають заяву про вибір
місця розташування земельної ділянки
до відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки.

Вибір місця розташування земельної
ділянки та надання дозволу і вимог на
розроблення проекту її відведення
здійснюються в порядку, установленому
статтею 151 ЗК України.

Проект відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
організаціями, які мають відповідні
дозволи (ліцензії) на виконання цих
видів робіт, у строки, що обумовлюються
угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки
погоджується з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та подається на
розгляд відповідних місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
місячний строк розглядає проект
відведення та приймає рішення про
передачу земельної ділянки у
власність.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом (частина
перша статті 126 ЗК України (в редакції,
яка була чинною на момент виникнення
спірних правовідносин).

Відповідно до статті 328 Цивільного
кодексу України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
рішенням Черкаської міської ради від
20.12.2012 року №3-1477 затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документа, що посвідчує
право на земельну ділянку ОСОБА_7
площею 917 кв.м. за адресою АДРЕСА_1,
розробленої ДП «Міський
земельно-кадастровий центр» ТОВ
«Черкаський міський
земельно-кадастровий центр» та
передано ОСОБА_7 безоплатно у приватну
власність земельну ділянку площею 917
кв.м. по АДРЕСА_1 для будівництва і
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд.

4 серпня 2005 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_7
був укладений договір купівлі-продажу ,
за умовами якого ОСОБА_11 продала, а
ОСОБА_7 купила ? частину житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних споруд, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1.

Згідно довідки ЧООБТІ від 19 жовтня 2010
року та технічної документації за
будинком закріплена земельна ділянка
площею 1853 кв.м.

Відповідно до частини 2 статті 377 ЦК
України, в редакції яка діяла на час
укладення договору купівлі продажу,
якщо житловий будинок, будівля або
споруда розміщені на земельній
ділянці, наданій у користування, то у
разі їх відчуження до набувача
переходить право користування тією
частиною земельної ділянки, на якій
вони розміщені, та частиною ділянки,
яка необхідна для їх обслуговування.

Таким чином, до ОСОБА_7, на підставі
укладеного договору купівлі продажу,
перейшло і право користування частиною
земельної ділянки.

З оспорюваного рішення ради
вбачається, що воно прийняте на
виконання рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 09.02.2012
року у справі №2а-2314/12.

З листа секретаря Черкаської міської
ради (т.1 а.с.270) вбачається, що
оспорюване рішення приймалось на
виконання постанови Соснівського
районного суду м. Черкаси від 01.11.2012
року №2а-364/12.

Постановою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 01 листопада 2012 року,
справа №2а-364/12 (т.1 а.с. 103) позовні вимоги
ОСОБА_7 до Черкаської міської ради,
третя особа Управління ДВС Головного
управління юстиції у Черкаській
області про визнання незаконним
рішення Черкаської міської ради про
відмову у наданні ділянки у власність
та зобов'язання до вчинення дій -
задоволено. Визнано незаконним та
скасовано рішення третьої сесії
Черкаської міської ради від 14 червня 2012
року №3-967 «Про відмову у наданні
земельної ділянки безоплатно у
власність по АДРЕСА_1 громадянці
ОСОБА_7»

Зобов'язано Черкаську міську раду
повторно розглянути на найближчій
сесії ради проект рішення «Про
передачу земельної ділянки безоплатно
у власність по АДРЕСА_1 громадянці
ОСОБА_7» депутата Мамалиґи В.В.
відповідно до ст.118 Земельного Кодексу
України та технічної документації із
землеустрою ДП «Міський
земельно-кадастровий центр» з
висновком державної експертизи
землевпорядної документації,
затвердженим Головним управлінням
Держкомзему у Черкаській області 30
листопада 2010 року.

Дане рішення набрало законної сили та
було звернуто до виконання, 30.11.2012 року,
постановою державного виконавця
відкрито виконавче провадження (т.1
а.с.77), а боржнику - Черкаській міській
раді даний термін для добровільного
виконання.

Відповідно до ст..124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Таким чином Черкаська міська рада
зобов'язана була виконати ухвалене
судом рішення.

Відповідно частини 3 статті 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судовим рішенням (постанова) від 01
листопада 2012 року встановлені такі
обставини, як закріплення за
домоволодінням по АДРЕСА_1 земельної
ділянки площею 1853 кв.м., порушення права
ОСОБА_7 на приватизацію земельної
ділянки.

Відповідно до частини 9 статті 118 ЗК
України, в редакції діючої на час
прийняття оспорюваного рішення, Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
районна, Київська чи Севастопольська
міська державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада у
двотижневий строк з дня отримання
погодженого проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Висновком державної експертизи
землевпорядної документації від ЗО
листопада 2010 року №6379 (т.1 а.с.247)
встановлено відсутність зауважень та
пропозицій до землевпорядної
документації та надано позитивну
оцінку результатів державної
експертизи.

За таких обставин у відповідача були
відсутні підстави для відмови в
передачі ОСОБА_7 земельної ділянки.

Частиною 1 статті 193 ЗК України, в
редакції яка діяла на час прийняття
оспорюваного рішення, державний
земельний кадастр - це єдина державна
система земельно-кадастрових робіт,
яка встановлює процедуру визнання
факту виникнення або припинення права
власності і права користування
земельними ділянками та містить
сукупність відомостей і документів про
місце розташування та правовий режим
цих ділянок, їх оцінку, класифікацію
земель, кількісну та якісну
характеристику, розподіл серед
власників землі та землекористувачів.

Згідно частини 1 статті 195 ЗК України
основними завданнями ведення
державного земельного кадастру є:

а) забезпечення повноти
відомостей про всі земельні ділянки;

б) застосування єдиної системи
просторових координат та системи
ідентифікації земельних ділянок;

в) запровадження єдиної системи
земельно-кадастрової інформації та її
достовірності.

Згідно ч. 1 ст.1 Закону України «Про
Державний земельний кадастр»
Державний земельний кадастр - єдина
державна геоінформаційна система
відомостей про землі, розташовані в
межах державного кордону України, їх
цільове призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами;
кадастровий номер земельної ділянки -
індивідуальна, що не повторюється на
всій території України, послідовність
цифр та знаків, яка присвоюється
земельній ділянці під час її державної
реєстрації і зберігається за нею
протягом усього часу існування.

Таким чином законом визначено, що
ідентифікатором певної земельної
ділянки є кадастровий номер, а не
вуличний номер, а тому скасування
вуличного номеру, не може бути
підставою для скасування рішення ради,
оскільки земельні ділянки були внесені
до Державного земельного кадастру, що
вбачається з технічної документації із
землеустрою, яка була затверджена
рішенням Черкаської міської ради від
20.12.2012 року №3-1477. Також цим фактом
спростовується твердження позивача, що
земельна ділянка не має меж.

Відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) визначено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів і осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси. Суд повинен установити, чи
були порушені, невизнані або оспорені
права, свободи чи інтереси цих осіб, і
залежно від установленого вирішити
питання про задоволення позовних вимог
або відмову в їх задоволенні.

Звертаючись до суду позивач
обґрунтував порушене своє право тим, що
на земельній ділянці, яка була передана
оспорюваним рішенням у приватну
власність, самочинно з порушенням
протипожежної відстані до будинку
позивача побудований житловий будинок.

Заяви про зміну позовних вимог позивач
не подавав, що підтверджується як
матеріалами справи так і поданим
запереченням (т.2 а.с.43).

Колегія суддів, вважає, що з таких
підстав, право позивача не порушене.
Оскільки право користування земельною
ділянкою , до ОСОБА_7, як зазначалось
вище у даному рішенні, перейшло в
зв'язку з переходом права власності на
частину будинку який розміщений на
вказаній земельній ділянці. Статтею 376
ЦК України визначено негативні
наслідки та підстави щодо будівництва,
але не визначено такі негативні
наслідки як позбавлення права
користування земельною ділянкою особи
яка здійснила таке будівництво та не
позбавляє ОСОБА_7, права визначеного ст.
118 ЗК України, на приватизацію
земельної ділянки.

Межа між земельною ділянкою ОСОБА_7 та
ОСОБА_9 визначена як на підставі вище
зазначених документів так і Державним
актом на право власності на земельну
ділянку серія ЯГ №526480 виданого ОСОБА_9
(т.1 а.с.Зб).

Суд першої інстанції дані норми права
та обставини справи не врахував, а тому
помилково прийшов до висновку, про
задоволення позовних вимог.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст..ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_7, ОСОБА_8,
Черкаської міської ради - задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 22 листопада 2013 року
-скасувати.

Ухвалити нове рішення яким:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до
Черкаської міської ради, треті особи:
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про скасування рішення
суб'єкта владних повноважень -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 оплату судового
збору на користь:

- Черкаської міської ради - 114 грн. 70
коп.

- ОСОБА_7 - 114 грн. 70 коп.

- ОСОБА_8 - 114 грн. 70 коп.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення та
може бути оскаржене в касаційному
порядку до суду касаційної інстанції
протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :