Єдиний унікальний № 371/191/14-ц
Провадження №2/371/141/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2014 року Миронівський
районний суд Київської області у
складі:

головуючого - судді Пархоменко В.М.

при секретарі - Овчаренко В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миронівка у порядку ст. 197
ч.2 ЦПК України цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

встановив:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з названим позовом, посилаючись на
те, що з 12.09.1987 року перебуває у
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою,
від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.
Проте спільне життя не склалося через
різні життєві інтереси, втрату почуття
кохання. Шлюбно-сімейні стосунки між
ними припинено з 2012 року. Вважає, що
збереження сім"ї неможливе, просить
шлюб розірвати.

Позивач у судове засідання не з"явився,
про час та день розгляду повідомлений
належним чином, подав до суду заяву, у
якій просить справу розглядати за його
відсутності, позовні вимоги підтримує,
просить шлюб розірвати.

Відповідачка у судове засідання не
з"явилася, про час та день розгляду
повідомлена належним чином, подала до
суду заяву про розгляд справи у її
відсутності, позовні вимоги визнає,
проти розірвання шлюбу не заперечує,
після розірвання шлюбу просить
залишити прізвище ОСОБА_2.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності сторін
на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі
письмові докази, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного із
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, 112 СК України
позов про розірвання шлюбу може бути
пред"явлений одним із подружжя, суд
з"ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини розірвання шлюбу, бере
до уваги наявність малолітньої дитини
та інші обставини подружнього життя.
Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 115 СК України передбачено,
що документом, який засвідчує факт
розірвання судом є рішення суду про
розірвання шлюбу, яке набрало законної
сили.

Судом встановлено, що сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
12.09.1987 року, від шлюбу неповнолітніх
дітей не мають. Проте спільне життя не
склалося через несумісність життєвих
інтересів, втрату почуття кохання один
до одного. Шлюбно-сімейні стосунки між
ними припинено з 2012 року, з того часу
сторони проживають окремо.

За таких обставин, суд вважає, що сім'я
розпалась остаточно, подальше спільне
життя подружжя суперечило б інтересам
кожного з них, що мають істотне
значення.

Оскільки позивач не ставить вимогу про
стягнення витрат, пов"язаних зі сплатою
судового збору, суд вважає за можливе
не стягувати судовий збір з
відповідачки.

На підставі ст.ст.105,110,112 СК України,
керуючись ст.ст.8,10,11,60,88,209,212-215,218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 12.09.1987 року виконавчим
комітетом Карапишівської сільської
ради Миронівського району Київської
області за актовим записом №29.

Після розірвання шлюбу залишити
відповідачці прізвище ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Миронівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення,
особами, які не були присутні у
судовому засіданні протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис
В.М. Пархоменко

Згідно з оригіналом

Суддя
В.М.Пархоменко