У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Макарчука М.А., Писаної
Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - Заводський
районний відділ у м. Дніпродзержинську
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, та
зняття з реєстраційного обліку, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 22 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з указаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що вона є наймачем квартири
АДРЕСА_1, де зареєстрований відповідач,
проте вказаним жилим приміщенням не
користується.

Рішенням Заводського районного суду м.
Дніпроджержинська Дніпропетровської
області від 12 липня 2013 року позов
задоволено. Визнано ОСОБА_5 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Зобов'язано Заводський районний відділ
в м. Дніпродзержинську Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області скасувати реєстрацію ОСОБА_5 в
квартирі АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22
листопада 2013 року рішення суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення апеляційного суду
скасувати і залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

У поданих до суду запереченнях на
касаційну скаргу ОСОБА_5 зазначає, що
рішення суду апеляційної інстанції є
законним та обґрунтованим, у процесі
розгляду справи судом не порушені
норми матеріального та процесуального
права, а тому це рішення необхідно
залишити без змін, а касаційну скаргу -
відхилити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а оскаржуване
судове рішення залишити без змін.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 не
дають підстав для висновку про
порушення апеляційним судом норм
процесуального та матеріального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в задоволенні позову,
апеляційний суд вірно виходив із того,
що сторонами визнано наявність між
ними неприязних стосунків та факт
проживання в спірній квартирі
співмешканця ОСОБА_4, який перешкоджав
вселенню ОСОБА_5 у вказану квартиру.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Отже, оскаржуване рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому його слід залишити без змін, а
касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22
листопада 2013 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. Леванчук М.А. МакарчукТ.О. Писана