АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Галичанського А.Д.,
Чупікової В.В,

секретар Собчук І.Ю.

за участю: сторін, їх представників

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Багринівської
сільської ради Глибоцького району
Чернівецької області, треті особи:
КРБТІ Глибоцького району Чернівецької
області, Державна реєстраційна служба
Глибоцького районного управління
юстиції Чернівецької області, ОСОБА_3
про скасування рішень сільської ради,
визнання недійсними свідоцтв про право
власності на спадкове майно та
визнання права власності та за позовом
третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
Багринівської сільської ради
Глибоцького району Чернівецької
області, треті особи: КРБТІ Глибоцького
району Чернівецької області, Державна
реєстраційна служба Глибоцького
районного управління юстиції
Чернівецької області про скасування
рішень сільської ради, визнання
недійсними свідоцтв про право
власності на спадкове майно, визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину та визнання права власності
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 24.12.2013р.,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
до ОСОБА_2, Багринівської сільської
ради Глибоцького району Чернівецької
області, треті особи: КРБТІ Глибоцького
району Чернівецької області, Державна
реєстраційна служба Глибоцького
районного управління юстиції
Чернівецької області, ОСОБА_3 про
скасування рішень сільської ради,
визнання недійсними свідоцтв про право
власності на спадкове майно та
визнання права власності.

22-ц/794/292/14
Головуючий у 1 інстанції
Цуренко В.А.

Категорія 37
доповідач Перепелюк
І.Б

Свої вимоги обґрунтовувала слідуючими
обставинами. Батько позивача ОСОБА_4
побудував житловий будинок з належними
до нього будівлями та спорудами по
АДРЕСА_1. Будинок відносився до
категорії колгоспних дворів.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Його частину
нерухомого майна успадкувала матір
позивача ОСОБА_5, після смерті якої
позивач стала спадкоємцем.

19 липня 2010 року на ім'я ОСОБА_6 було
видано свідоцтво про право власності
на господарство по АДРЕСА_2. ОСОБА_2, яка
є дружиною її померлого брата ОСОБА_6,
деякі будівлі, які були побудовані
батьком, на підставі рішення
Багринівської сільської ради
Глибоцького району Чернівецької
області від 17 грудня 2008 року та рішення
від 29 квітня 2010 року оформила до свого
господарства, яке розташоване поряд -
по АДРЕСА_2 і в подальшому,
зареєструвала за собою право власності
на вищевказане нерухоме майно.

Позивач просила скасувати рішення
сільської ради від 17 грудня 2009 року та
від 29 квітня 2010 року, визнати
недійсними свідоцтва про право
власності на житловий будинок по
АДРЕСА_2 на ім'я ОСОБА_6 та на ім'я ОСОБА_2,
вилучити відомості про реєстрацію
права власності за ОСОБА_2 на зазначене
господарство.

Позивач просила суд визнати за нею
право власності на нерухоме майно по
АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 також подала до суду позовну
заяву до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Багринівської
сільської ради Глибоцького району
Чернівецької області, треті особи:
КРБТІ Глибоцького району Чернівецької
області, Державна реєстраційна служба
Глибоцького районного управління
юстиції Чернівецької області про
скасування рішень сільської ради,
визнання недійсними свідоцтв про право
власності на спадкове майно, визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину та визнання права власності.

Посилалася на аналогічні обставини
викладені в позовній заяві ОСОБА_1
Крім того, зазначала, що вона також
прийняла спадщину після смерті своєї
матері - ОСОБА_5

Рішенням Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 24 грудня 2013
року позови ОСОБА_1 та ОСОБА_3
задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано
рішення Багринівської сільської ради
Глибоцького району Чернівецької
області № 12-4/10 від 29 квітня 2010 року в
частині оформлення права власності за
ОСОБА_6 на господарські споруди, які
розташовані по АДРЕСА_2; визнано
недійсним свідоцтво на право власності
на нерухоме майно від 09 липня 2010 року,
видане на ім'я ОСОБА_6 в частині
господарських споруд, які розташовані
по АДРЕСА_2; визнано недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 03 грудня 2012 року, видане на
ім'я ОСОБА_2 в частині вищевказаного
нерухомого майна; визнано недійсним
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 10 грудня 2012 року,
видане на ім'я ОСОБА_2 в частині
вищевказаного нерухомого майна;
вирішено скасувати відомості про
реєстрацію права власності на ім'я
ОСОБА_2 в частині вищевказаного
нерухомого майна. Вирішено питання
щодо судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, просить рішення суду першої
інстанції в частині задоволених
позовних вимог скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Апелянт вважає дане рішення незаконним
та необґрунтованим. Апелянт зазначає,
що в судовому засіданні було визнано
сторонами факт, що від колишнього
колгоспного двору на час розгляду
справи в суді залишились лише погріб та
колодязь, які були перебудовані її
чоловіком та нею. ОСОБА_2 вказує, що
нове будівництво розташоване на місці
колишнього колгоспного двору, членами
якого, а отже і співвласниками, були
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2, за
згодою яких і було побудовано
апелянтом та її чоловіком ще один новий
житловий будинок та перебудовано
господарські будівлі та споруди.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
залишенню без змін, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлені всі
обставини по справі, досліджені
представлені суду докази, дана їм
оцінка, застосовані відповідні норми
матеріального права. Судом першої
інстанції було встановлено, що ОСОБА_4 -
батько позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача -
ОСОБА_5 Після смерті батьків спадщину
прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Батьками був побудований житловий
будинок з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1. Житловий будинок
відносився до категорії колгоспних
дворів. Керуючись положеннями ст.120 ЦК
в редакції 1963р., яка діяла на час
виникнення спірних правовідносин, суд
першої інстанції зазначив, що майно
колгоспного двору належить його членам
на праві сумісної власності.
Відповідно до ст.123 ЦК в редакції 1963р.,
розмір частки члена двору
встановлюється виходячи із рівності
часток усіх членів двору, включаючи
неповнолітніх і непрацездатних.

Враховуючи зазначені положення, суд
першої інстанції правильно зазначив,
про те, що кожному, хто був прописаний
(зареєстрований) в даному будинку
належали рівні частки даного
нерухомого майна. Із записів
з погосподарських книг встановлено, що
станом на 15.04.91р. в господарстві по
АДРЕСА_1 проживало четверо осіб :
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2

Судом встановлено, що ОСОБА_6
відповідно до витягу про нерухоме
майно від 09.07.2010р. був власником
житлового будинку літ. «А», та
господарських будівель : сараї літ.
«Є», «Е», «Д», «В», літня кухня літ. «Г»,
убиральня літ. «Ж», погреб літ. «Б»,
колодязь №1, огорожа № 2-9, вигрібна яма
№10, розташованих по АДРЕСА_2.

Рішенням Багринівської сільської
ради Глибоцького району Чернівецької
області № 12-4/10 від 29 квітня 2010 року за
ОСОБА_6 визнано право власності на
зазначений житловий будинок та
господарські споруди, які розташовані
по АДРЕСА_2.

Згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом від 03.12.2012р. ОСОБА_2
успадкувала після смерті ОСОБА_6
господарство по АДРЕСА_2 та оформила
право власності.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_6, а в подальшому ОСОБА_2 законно
набули право власності на нерухоме
майно, розташоване по АДРЕСА_2,
спростовуються дослідженими судом
першої інстанції доказами та
встановленими обставинами.
При розгляді
справи судом першої інстанції було
встановлено, що житловий будинок літ.
«А», який зазначений в технічній
документації по АДРЕСА_1, в технічній
документації по АДРЕСА_2 одна і та сама
будівля зазначена як літня кухня літ.
«Г».

Встановлено, що зазначена споруда була
розібрана ОСОБА_2 у липні 2013 року.
На даний час існує два окремих
погосподарські номери: АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_1.

Рішення щодо обєднання номерів чи
перехід господарських споруд з одного
номеру до іншого сільською радою не
приймалося.
Враховуючи встановлені обставини,
суд зробив правильний висновок про те,
що визнання права власності за ОСОБА_6,
а після його смерті за ОСОБА_2 на
господарські споруди, які відносилися
до господарства по АДРЕСА_1 відбулося
неправомірно.

Доводи апеляційної скарги зазначених
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Посилання апелянта на те, що
спадкодавцем ОСОБА_5 не були оскаржені
рішення Багринівської сільради від
17.12.2009р. та від 29.04.2010р., отже вони і не
можуть бути оскаржені спадкоємцями, є
безпідставними. Кожна сторона, права
якої порушені, невизнані, або оспорені
має право звернутися до суду для
захисту своїх прав.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, рішення є
законним, обґрунтованим, підстав для
його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 24.12.2013р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді : (підписи)

З оригіналом вірно :