У х в а л а

іменем україни

19 березня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик
С.П.Суддів:Дем'яносова М.В.,Касьяна О.П.,
Кафідової О.В.,Коротуна В.М.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
Тячівської державної нотаріальної
контори, третя особа - ОСОБА_8, про
визнання заповіту недійсним, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 20 вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_7, Тячівської державної
нотаріальної контори, третя особа -
ОСОБА_8, про визнання заповіту
недійсним.

В обґрунтування позовних вимог, з
урахуванням уточнень, посилався на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла його сестра -
ОСОБА_9 Після смерті останньої позивач
дізнався про заповіт від 26 січня 2011
року, відповідно до якого все своє
майно померла заповіла ОСОБА_7 У
заповіті вказано, що він був підписаний
у присутності двох свідків через те, що
заповідачка не могла сама прочитати та
підписати текст заповіту. Крім того, в
заповіті зазначено, що у зв'язку з
неможливістю підписати заповіт
особисто ОСОБА_9 на її прохання та у її
присутності його підписала ОСОБА_10,
яка є дочкою ОСОБА_7

Посилаючись на те, що ОСОБА_9 була
здатна підписати заповіт особисто,
підстав для підписання заповіту іншою
особою не було, позивач просив суд
визнати недійсним заповіт ОСОБА_9 від 26
січня 2011 року, який посвідчений
Тячівською державною нотаріальною
конторою.

Рішенням Тячівського районного суду
Закарпатської області від 17
липня 2013 року позов задоволено.

Визнано недійсним заповіт ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчений Тячівською
державною нотаріальною конторою 26
січня 2011 року.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 20 вересня
2013 року скасовано рішення Тячівського
районного суду Закарпатської області
від 17 липня 2013 року.

Ухвалено нове рішення, яким у позові
відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 20 вересня 2013 року і
залишення в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню
на таких підставах.

Відповідно до статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5
померла ОСОБА_9, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.

Відповідно до заповіту від 26 січня 2011
року, посвідченого Тячівською
державною нотаріальною конторою, на
випадок своєї смерті ОСОБА_9 заповіла
все своє майно, де б воно не було і з
чого б воно не складалося ОСОБА_7

З даного заповіту вбачається, що у
зв'язку з тим, що гр. ОСОБА_9 не може сама
прочитати і підписати текст заповіту
його посвідчено в присутності двох
свідків ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3. Також, у заповіті
вказано, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_9 є
неграмотною і не може підписати
заповіт власноручно, на її особисте
прохання та в її присутності текст
заповіту підписала гр. ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до статті 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із частиною 2 статті 1248 ЦК
України нотаріус може на прохання
особи записати заповіт з її слів
власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів. У
цьому разі заповіт має бути вголос
прочитаний заповідачем і підписаний
ним.

Також, згідно з пунктом 157 Інструкції
про порядок вчинення

нотаріальних дій нотаріусами України
(в редакції чинній на час укладення
заповіту від 26 січня 2011 року) якщо
заповідач унаслідок фізичної вади,
хвороби або з будь-яких інших причин не
може власноручно підписати заповіт, за
дорученням заповідача він може бути
підписаний іншою фізичною особою за
правилами, викладеними в пункті 16 цієї
Інструкції. Фізична особа, на користь
якої заповідається майно, не вправі
підписувати заповіт за заповідача.

З нотаріально посвідченої заяви
ОСОБА_12, яка є в матеріалах справи,
вбачається, що у присутності
останнього при складанні заповіту
ОСОБА_9 виявила бажання, щоб заповіт
підписала від її імені ОСОБА_10, якій
вона повністю довіряє.

Відповідно до частини 2 статті 1257 ЦК
України за позовом заінтересованої
особи суд визнає заповіт недійсним,
якщо буде встановлено, що
волевиявлення заповідача не було
вільним і не відповідало його волі.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що станом на
час складання заповіту від 26 січня 2011
року фізичних вад ОСОБА_9 не мала і
могла поставити свій підпис
власноручно, а тому заповіт складено з
порушенням законодавства щодо його
посвідчення.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову у позові, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що матеріали
справи не містять доказів того, що
волевиявлення заповідача не було
вільним і не відповідало його волі, а
процедура підписання оскарженого
заповіту та вимоги щодо його
оформлення були дотримані.

При цьому, суд апеляційної інстанції
обґрунтовано послався на те, що
документи за 2007 - 2010 роки, що містяться в
матеріалах справи і були підписані
заповідачкою, не можуть беззаперечно
доводити спроможність останньої
підписувати власноруч оскаржений
заповіт.

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що до таких висновків суд
апеляційної інстанції дійшов на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 статті 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи
фактично зводяться до переоцінки
доказів і не згоди з висновками суду
апеляційної інстанції по їх оцінці.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що судові рішення
відповідають вимогам закону й підстави
для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 337, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 20 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. ШтеликСудді:М.В.
Дем'яносов О.П. Касьян О.В. Кафідова В.М.
Коротун