Справа № 458/1373/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2014 року Турківський районний
суд Львівської області в складі:
головуючої, судді Строни Т.Г., при
секретарі Сисан С.І., розглянувши в м.
Турці позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Ільницької сільської
ради Турківського району Львівської
області, третя особа - відділ
Держземагенства у Турківському районі,
про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою,

встановив:

30.09.2013 року до суду із позовною заявою
звернувся представник ОСОБА_2 ОСОБА_1

Посилається на те, що ОСОБА_2 є
власником будинку АДРЕСА_1. Біля
будинку в його користуванні із 1982 року
є земельна ділянка, яка межує із
земельною ділянкою ОСОБА_3

Актом комісії від 03.03.2010 року
встановлено, що ОСОБА_3 самовільно
захопив земельну ділянку із земель, які
належать позивачу, та вказано, що
спірне питання може бути вирішене
після винесення меж земельної ділянки
в натурі Турківським ЦДЗК.

Звернення позивача для вирішення
даного питання до Ільницької сільської
ради Турківського району та
Турківського районного виробничого
відділу Львівської регіональної філії
"Центру державного земельного
кадастру" результатів не дали.

Просить суд зобов'язати ОСОБА_3 не
чинити йому перешкод у користуванні
земельною ділянкою в урочищі "Лан" в с.
Ільник Турківського району, шляхом
приведення меж земельної ділянки
площею 0,25 га у відповідність до норм
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯК № 432365 від
13.03.2007 року, кадастровий номер
земельної ділянки .03.001.0001 в
урочищі "Лан", що виданий ОСОБА_3, та
демонтувати самовільно встановлену
ним огорожу.

В судовому засіданні позивач та
його представник позов підтримали та
надали суду пояснення, аналогічні
викладеним у позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач
позов не визнав та пояснив, що
претензії позивача є безпідставними,
він побудував житловий будинок та
господарські споруди на своїй
земельній ділянці, яку загородив.

В судовому засіданні
представники відповідача, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, підтримали правову позицію
відповідача.

В судовому засіданні представник
Ільницької сільської ради пояснив, що
сторони є суміжними
землекористувачами в урочищі «Лан» с.
Ільник: відповідач ОСОБА_3 має у
приватній власності земельну ділянку
площею 0,25 га для обслуговування
житлового будинку, а позивач ОСОБА_2 має
у користуванні земельну ділянку площею
0,12 га для обслуговування житлового
будинку, 0,28 га ріллі та 0,30 га під
сінокоси, а всього земельну ділянку
площею 0,70 га. Ці земельні ділянки
надані сторонам сільською радою, і вони
використовують їх на законних
підставах. Віддавна між сторонами
існує земельний спір, який сільська
рада не змогла вирішити, а тому при
вирішенні даного спору він
покладається на думку суду.

В судовому засіданні представник
відділу Держземагентства в
Турківському районі при вирішенні
даного питання покладався на думку
суду.

Вислухавши позивача та його
представника, відповідача та його
представників, представника
Ільницької сільської ради,
представника відділу Держземагентства
в Турківському районі, свідка ОСОБА_5,
спеціалістів ОСОБА_6, ОСОБА_7,
дослідивши обставини справи, всі
наявні докуменнти, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є
власником житлового будинку АДРЕСА_1.
Біля будинку в цьому є урочищі «Лан»
він на законних підставах користується
земельною ділянкою площею 0,10 га для
обслуговування житлового будинку та 0,60
га для ведення особистого селянського
господарства.

Земельна ділянка позивача межує
із земельною ділянкою відповідача
ОСОБА_3, якому рішенням Ільницької
сільської ради № 55 від 04.08.2006 року було
надано дозвіл на виготовлення проекту
відведення земельної ділянки площею 0,25
га в урочищі «Лан» с. Ільник
Турківського району Львівської
області. Рішенням сесії Ільницької
сільської ради № 84 від 06.12.2006 року ця
земельна ділянка була передана ОСОБА_3
у приватну власність для
обслуговування житлового будинку.

Всупереч плану земельної ділянки,
зазначеному в Державному акті на право
власності на земельну ділянку серії ЯД
№ 432365 від 13.03.2007 року відповідач вийшов
за її межі, самовільно захопив частину
земельної ділянки позивача, чим
порушив його права.

Наведені вище обставини
підтверджуються: Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯД № 432365 від 13.03.2007 року (а.с.7);
технічним звітом про виконані роботи
по підготовці та видачі Державного
акту 02.03.2007 року; земельно-кадастровою
книгою обліку земель по Ільницькій
сільській раді, із якої вбачається, що
ОСОБА_2 має у власності земельну
ділянку площею 0,70 га, яка складається
із земельної ділянки для
обслуговування житлового будинку
площею 0,12 га, земельної ділянки під
ріллею площею 0,28 га, та земельної
ділянки під сінокіс площею 0,30 га. Щодо
ОСОБА_3 дані книги такі: у власності
землі - 1,3 га, із яких земельна ділянка
для обслуговування житлового будинку
площею 0,25, земельна ділянка площею 0,55
га під ріллею та земельна ділянка під
сінокосом площею 0,5 га, -як уточнив в
судовому засіданні представник
Ільницької сільради, в урочищі «Лан»
позивач використовує земельну ділянку
загальною площею 0,70 га, а відповідач -
площею 0,25 га; проектом забудови ОСОБА_3
від 15.08.2006 року, із якого вбачається, що
відповідачу виділена земельна ділянка
площею 0,25 га і зазначено місце
розташування будинку та господарської
споруди (а.с.8); витягом про реєстрацію
права власності житлового будинку
АДРЕСА_1 на ОСОБА_2; свідоцтвом про право
власності на житловий будинок на
позивача ОСОБА_2 (а.с. 10); актом комісії
сільської ради від 03.03.2010 року , із якого
вбачається, що комісією встановлено, що
ОСОБА_3 самовільно захопив земельну
ділянку ОСОБА_2 (опис меж від А до Г
згідно Державного акту на право
власності на землю) (а.с. 11,76); листом
прокурора Турківського району № 86 від
12.11.2009 року (а.с. 12); листом голови
Турківської РДА № 396-02,30 від 29.06.2011 року
(а.с.13); копією протоколу і рішення
сесії Ільництької сільської ради від
25.12.1993 року, із якого вбачається, що цим
рішенням позивачу передано у приватну
власність земельну ділянку для ведення
особистого підсобного господарства та
для обслуговування житлового будинку
земельні ділянки площею 0,10 га та 0,60 га ,
загальна площа 0,70 га (а.с.14-17); листом
Ільницького сільського голови № 73 від
07.05.2010 року (а.с.20); проектом забудови в
ур. «Лан» с. Ільник від 18.08.2006 року (а.с.
44); копією рішення сесії Ільницької
сільської ради № 55 від 04.08.2006 року про
надання дозволу на виготовлення
проекту відведення земельної ділянки
під будівництво житлового будинку
ОСОБА_3, із якого вбачається, що
житловий будинок відповідач мав
побудувати на своїй земельній ділянці
площею 0,25 га (а.с.45); проектом житлового
будинку ОСОБА_3 (а.с.46-52); актом
встановлення меж земельної ділянки в
натурі від 13.01.2014 року та розбивочним
кресленням до нього, із яких
вбачається, що при здійсненні забудови
ОСОБА_3 змінив конфігурацію житлового
будинку та місце розташування
господарської будівлі по відношенню до
меж земельної ділянки ОСОБА_2 -
відсутня відстань між межею та
господарською будівлею (а.с.64-65);
висновком щодо проекту відведення
земельної ділянки ОСОБА_3 № 71/01 від
28.09.2009 року, із якого вбачається, що
земельна ділянка ОСОБА_3 межує із
земельною ділянкою ОСОБА_2 (а.с.75);
планом території земельних ділянок,
виконаних відповідно до ухвали суду
спеціалістом ТзОВ «Карпати геоінвест»,
із якого вбачається, що фактично ОСОБА_3
загородив земельну ділянку площею 0,3286
га при виділеній згідно Державного
акту 0,25 га, а ОСОБА_2 користується
земельною ділянкою площею 0,5323 га при
виділеній згідно земельно-кадастрової
книги 0,70 га, а також господарська
будівля ОСОБА_3 розташована частково за
межами його земельної ділянки (а.с.
91,93,96); проектом відведення земельної
ділянки, із якого вбачається, що для
будівництва ОСОБА_3 виділена земельна
ділянка площею 0,25 га (а.с. 92); планом
території земельних ділянок, із якого
вбачається, що як житловий будинок, так
і господарська будівля ОСОБА_3
побудовані із порушенням плану
забудови (а.с. 95); фотографіями
земельної ділянки ОСОБА_3, із яких
вбачається, що огорожа, встановлена
ОСОБА_3, виходить за межі, визначені
державним актом на право власності (а.с.
104-конверт); дозволом на виконання
будівельних робіт, із якого вбачається,
що ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво
житлового будинку в урочищі «Лан», яке
мало здійснюватися на підставі
проектної документації від 15.08.2006 року
та на земельній ділянці, яка належить
йому на праві приватної власності на
землю згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку.
Забудовник був попереджений про
відповідальність за порушення прав та
інтересів користувачів прилеглих
земельних ділянок (а.с. 105); протоколом
та постановою інспектора ДАБК про те,
що ним було виявлено порушення,
допущене ОСОБА_3: він самовільно
розпочав будівництво фундаменту без
дозволу на виконання будівельних
робіт, за що був оштрафований на 85
гривень (а.с. 106,107); будівельним
паспортом на забудову земельної
ділянки ОСОБА_3 за 2006 рік, із якого
вбачається, що фактичне
землекористування та проект забудови
ОСОБА_3 не співпадають: змінена
конфігурація, площа та місце
розташування як житлового будинку (літ.
1), так і господарської будівлі (літ. 2), а
також відсутня відстань між
господарською будівлею літ. 2 та
земельною ділянкою ОСОБА_2; технічним
паспортом ОСОБА_3 від 26.02.2013 року на
житловий будинок АДРЕСА_2 від 26.02.2013
року, із якого вбачається, що
збудований житловий будинок та
господарська споруда не відповідають
будівельному паспорту;
земельно-кадастровою книгою обліку
земель по Ільницькій сільській раді, із
якої вбачається, що відповідач ОСОБА_3
має у приватній власності земельну
ділянку площею 0,25 га для
обслуговування житлового будинку, а
позивач ОСОБА_2 має у користуванні
земельну ділянку площею 0,12 га для
обслуговування житлового будинку, 0,28
га ріллі та 0,30 га під сінокоси, а
всього земельну ділянку площею 0,70 га.;
поясненнями в судовому засіданні
спеціаліста інженера-геодезиста
ОСОБА_6, який роз'яснив суду технологію
складання ним плану території
земельної ділянки ОСОБА_3 та винесенням
ним на місцевості земельної ділянки
ОСОБА_3 згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку:
земельна ділянка виявилася зміщеною,
фактичне землекористування виходить
за межі Державного акту серії ЯД № 432365
від 13.03.2007 року; поясненнями в судовому
засіданні спеціаліста ДП Турківський
центр ДЗК Голубовської І.М., яка не
змогла відповісти на всі запитання
учасників судового процесу, однак
підтвердила пояснення ОСОБА_6 про те, що
земельна ділянка відповідача є
зміщеною; показаннями в судовому
засіданні свідка ОСОБА_5 про те, що ним
як архітектором було виготовлено
будівельний паспорт, житловий будинок
та господарська будівля мали
будуватися ОСОБА_3 згідно цього
будівельного паспорту.

Не довіряти даним доказам у суду
підстав немає.

Досліджуючи акт перевірки
дотримання вимог законодавства від
24.02.2014 року (а.с.122), суд оцінює його
критично, оскільки він суперечить
протоколу та постанові інспектора
ДАБК про те, що ним було виявлено
порушення, допущене ОСОБА_3: він
самовільно розпочав будівництво
фундаменту без дозволу на виконання
будівельних робіт, за що був
оштрафований на 85 гривень; плану
території земельних ділянок, виконаних
відповідно до ухвали суду
спеціалістом ТзОВ «Карпати геоінвест»,
із якого вбачається, що фактично ОСОБА_3
загородив земельну ділянку площею 0,3286
га при виділеній згідно Державного
акту 0,25 га, а ОСОБА_2 користується
земельною ділянкою площею 0,5323 га при
виділеній згідно земельно-кадастрової
книги 0,70 га, а також господарська
будівля ОСОБА_3 розташована частково за
межами його земельної ділянки (а.с.
91,93,96) та акту встановлення меж
земельної ділянки в натурі від 13.01.2014
року і розбивочному кресленню до нього,
із яких вбачається, що при здійсненні
забудови ОСОБА_3 змінив конфігурацію
житлового будинку та місце
розташування господарської будівлі по
відношенню до меж земельної ділянки
ОСОБА_2 - відсутня відстань між межею та
господарською будівлею (а.с.64-65); також
суд зауважує, що із цього акту
незрозуміло, яким чином при зміні
розташування та конфігурації
житлового будинку ОСОБА_3 і від якої
споруди ним робилася прив'язка до інших
господарських споруд.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_5
в тій частині, що земельна ділянка
ОСОБА_2 ніколи не межувала із земельною
ділянкою ОСОБА_3, суд їм віри не надає,
оскільки вони суперечать наведеним
вище у рішенні суду доказам, не
довіряти яким підстав немає.

Суд звертає увагу на розбіжності
між актом встановлення меж земельної
ділянки в натурі від 13.01.2014 року та
розбивочним кресленням до нього,
(а.с.64-65) та планом території земельних
ділянок, виконаних відповідно до
ухвали суду спеціалістом ТзОВ «Карпати
геоінвест» (а.с. 91,93,96), та, враховуючи
пояснення в судовому засіданні
спеціаліста ОСОБА_7 про те, що
виготовлений ними акт може точністю не
відповідачти дійсності, оскільки ними
не використовувалися надзвичайно
точні прибори, бере до уваги план
території земельних ділянок, виконаний
відповідно до ухвали суду
спеціалістом ТзОВ «Карпати геоінвест».
При цьому суд звертає увагу на те, що в
акті та розбивочному кресленні навіть
не зазначена площа земельної ділянки
ОСОБА_3 та місце встановлення ним
огорожі, а план території земельних
ділянок, виконаний відповідно до
ухвали суду спеціалістом ТзОВ «Карпати
геоінвест», є точним і всім зрозумілим.

В силу ст. 152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

В силу ст. 103 ЗК України власники
та землекористувачі земельних ділянок
повинні обирати такі способи
використання земельних ділянок
відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей. Власники та
землекористувачі земельних ділянок
зобов'язані не використовувати
земельні ділянки способами, які не
дозволяють власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок використовувати їх за
цільовим призначенням. Власники та
землекористувачі земельних ділянок
зобов'язані співпрацювати при вчиненні
дій, спрямованих на забезпечення прав
на землю кожного з них.

Враховуючи наведені вище обставини
справи та вимоги закону, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
є обґрунтованими і підлягають до
задоволення.

В силу ст. 88 ЦПК України стягненню із
відповідача в користь позивача
підлягають витрати, понесені ним із
оплати судового збору в сумі 214 гривень
60 коп.(а.с. 2-3,24-25).

На підставі наведеного вище та
керуючись ст.ст. 4,10,11,60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 103,152,158 ЗК України,

вирішив:

позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод
ОСОБА_2 у користуванні земельною
ділянкою в урочищі "Лан" в с. Ільник
Турківського району Львівської
області - привести межі своєї
земельної ділянки площею 0,25 га у
відповідність до норм Державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯК № 432365 від 13.03.2007 року,
кадастровий номер земельної ділянки
.03.001.0001 в урочищі "Лан", що виданий
ОСОБА_3, та демонтувати самовільно
встановлену ним огорожу.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2
компенсацію його витрат зі сплати
судового збору в сумі 214 гривень 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Львівської області
через районний суд протягом 10 днів із
дня його проголошення.

Повний текст рішення
виготовлений 09.03.2014 року.

Головуюча -