Справа 688/63/14-ц
№ 2/688/102/14
резолютивна частина)
07 березня 2014 року
Шепетівський міськрайонний суд
Хмельницької області
головуючої - судді Мазур Н.В.
при секретарі - Ярощук Я.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Шепетівка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання договору дарування частини
квартири удаваним правочином, визнання
договору купівлі-продажу, переведення
прав і обов'язків покупця та визнання
права власності на 4/6 частини квартири
суд, -
Зважаючи на складність у викладенні
повного рішення суду, пов'язаного з
потребою у обґрунтуванні доводів
сторін, на що може бути витрачений
значний час, суд вважає за необхідне
проголосити його вступну та
резолютивну частини.
керуючись ч.1 ст. 218 ЦПК України, суд -
В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання договору дарування частини
квартири удаваним правочином, визнання
договору купівлі-продажу, переведення
прав і обов'язків покупця та визнання
права власності на 4/6 частини квартири -
Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Хмельницької області протягом десяти
днів з дня його проголошення через
Шепетівський міськрайонний суд.
Суддя:
Справа 688/63/14-ц
7 березня 2014 року
Шепетівський міськрайонний суд
Хмельницької області
головуючої - судді Мазур Н.В.
при секретарі - Ярощук Я.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Шепетівка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання договору дарування частини
квартири удаваним правочином, визнання
договору купівлі-продажу, переведення
прав і обов'язків покупця та визнання
права власності на 4/6 частини квартири
суд, -
Позивач ОСОБА_1 09.01.2014 року
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про визнання договору
дарування частини квартири удаваним
правочином, визнання договору
купівлі-продажу, переведення прав і
обов'язків покупця та визнання права
власності на 4/6 частини квартири.
В обгрунтування позовних вимог
посилається на те, що вона являється
власником 2/6 частини квартири АДРЕСА_1
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_4, виданого 11.06.2010 року
Шепетівської державною нотаріальною
конторою. Співвласником іншої 4/6
частини даної квартири являлася
відповідач ОСОБА_2 на підставі рішення
Шепетівського міськрайонного суду від
05.10.2010 року. З липня 2013 року вона стала
проживати в даній квартирі, однак
ОСОБА_2 там не проживала, а періодично у
квартирі з'являлась сусідка ОСОБА_3 В
листопаді 2013 року з відповіді КП
«Шепетівське БТІ» їй стало відомо, що
ОСОБА_2 4/6 частини спільної квартири
подарувала ОСОБА_3 9.12.2010 року. Вважає, що
договір дарування 4/6 частини квартири
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
є удаваним право чином, оскільки він
фактично був спрямований не на правові
наслідки, передбачені в даним видом
договору, а на купівлю-продаж даної
частини квартири, адже останні
являються чужими людьми, не є родичами
чи близькими друзями, а вчинили даний
правочин з метою приховати інший
правочин, який вони насправді договір
купівлі- продажу, щоб порушити як
співвласника, її право переважної
купівля даної частки квартири, що
передбачено ст. 362 ЦК України. Крім того,
зазначає, що ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3
гроші за дану частину квартири, тобто
між ними був укладений договір
В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5
позовні вимоги підтримали та ствердили
обставини, на які посилаються у
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її
представник ОСОБА_6 у судовому
засіданні позов не визнали та
зазначили, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
склалися близькі дружні відносини,
ОСОБА_3 тривалий час допомагала
батькові ОСОБА_2 - ОСОБА_7 та його
цивільній дружині ОСОБА_4 і тому ОСОБА_2
подарувала ОСОБА_3 свою частку
квартири, яку отримала у спадок після
смерті батька., ніякої домовленості про
догові купівлі-продажу між ними не
було, ніяких грошових коштів ОСОБА_3
ОСОБА_2 по договору дарування частини
квартири не сплачувала і не передавала.
Вислухавши пояснення сторін,
допитавши свідків та дослідивши
матеріали справи, суд знаходить позов
не підлягаючим задоволенню з наступних
Відповідно до ст. 235 ЦК України
удаваним є правочин , який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили.
Якщо буде встановлено, що правочин був
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін, регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.
Згідно із ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. За
вимогами ст.638 ЦК України, договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 717 ЦК
України за договором дарування одна
сторона (дарувальник) передає або
зобов'язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.
Як встановлено в суді, позивачу
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом належить 2/6
частини квартири АДРЕСА_1.
Відповідачу ОСОБА_2 належало на
підставі рішення Шепетівського
міськрайонного суду від 05.10.2010 року 4/6
частини даної квартири.
9 грудня 2010 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 було укладено договір дарування
4/6 частини квартири АДРЕСА_1, який був
посвідчений державним нотаріусом
Шепетівської міської державної
нотаріальної контори Камфорович О.А.
В пункті 6 цього договору чітко
зазначено, що сторони стверджують, що
цей договір не приховує іншого
правочину і не спрямований на реальне
настання наслідків, які обумовлені у
ньому, тобто не є таким, що передбачено
ст.ст.234, 235 ЦК України,
Допитана в судовому засіданні в
якості свідка державний нотаріус
Шепетівської державної нотаріальної
контори Камфорович О.А. суду пояснила,
що 09.12.2010 нею було посвідчено договір
дарування частини квартири, відповідно
до якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 4/6
частини квартири. Вона не володіє
інформацією, про те, що даний договір є
удаваним правочином, що останні
насправді вчинили договір
купівлі-продажу, в її присутності вони
не обговорювали ціни даної частини
квартири та кошти не передавалися. Крім
того знає, що ОСОБА_3 тривалий час
доглядала батька та мачуху ОСОБА_2
Відповідно до ст. 655, 657 ЦК України,
за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму. Договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації, крім договорів
купівлі-продажу майна, що перебуває в
податковій заставі. За ч.3 ст.640 ЦК
України, договір, який підлягає
нотаріальному посвідченню або
державній реєстрації, є укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення і, державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.
Посилання позивача на те, що
договір дарування є насправді
договором купівлі-продажу, оскільки
ОСОБА_3 після оформлення договору
дарування сплачувала борги ОСОБА_2 за
комунальні послуги, які залишилися
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька
ОСОБА_7 суд до уваги не бере, оскільки
дана обставина не підтверджує факту
укладення договору купівлі-продажу між
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона
являється сусідкою сторін і знає, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 являються друзями,
знає, що батько ОСОБА_2 також дружив з
сім'єю ОСОБА_3, вони йому завжди
допомагали. Про те, що ОСОБА_2
подарувала частину батькової квартири
ОСОБА_3 знає, однак про обставини
укладення даного договору нічого не
Свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13 ОСОБА_14 суду
пояснили, що сама ОСОБА_3 їм говорила, що
купила у ОСОБА_2 частину квартири, хоча
зазначили, що з ОСОБА_3 вони перебувають
у поганих відносинах.
Однак, відповідач ОСОБА_3 у
судовому засіданні категорично
заперечила ту обставину, що вона
повідомляла вищезазначеним свідкам
про те, що у ОСОБА_2 купила частину
квартири та зазначила, що з даними
свідками перебуває у поганих
Відповідно до вказаної вище
вказаної норми закону ст. 235 ЦК України,
і на яку посилається позивач та
роз'яснень, даних у п. 25 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
06.11.2009 року № 9 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правичинів недійсними» суд,
встановивши під час розгляду справи, що
правочин вчинено з метою приховати
інший правочин, має визнати, що
сторонами вчинено торо цей правочин,
та вирішити спір із застосуванням норм,
які регулюють цей правочин. За удаваним
правочином обидві сторони свідомо, з
певною метою, документально оформляють
правочин, але насправді між ними
встановлюються інші правовідносини.
Для визнання правочину удаваним
необхідно встановити, що обидві
сторони договору діяли свідомо для
досягнення якоїсь особистої користі,
їхні дії направлені на досягнення
інших правових наслідків і приховують
іншу волю учасників угоди.
Із матеріалів справи вбачається,
що позивач не була стороною спірного
договору, укладеного між
відповідачами, а тому до даних
правовідносин не можуть бути
застосовані положення ст. 235 ЦК
України, які містять правові наслідки
удаваного правочину, який сторони
насправді вчинили для приховання
іншого правочину, і стосується тільки
У відповідності до вимог ст. 11, 60
ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином, з огляду на викладене, суд
дійшов висновку, що позивачем не
доведено наявність підстав для
визнання спірного договору дарування
частини квартири АДРЕСА_1 від 09.12.2010
року удаваним та застосування до
сторін договору норми купівлі-продажу,
тому суд вважає необхідним у
позовних вимогах відмовити.
На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 235, 626, 638, 640, 655, 657, 717 ЦК
України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 131, 212-215,
218 ЦПК України, - суд -
В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання договору дарування частини
квартири удаваним правочином, визнання
договору купівлі-продажу, переведення
прав і о бов'язків покупця та визнання
права власності на 4/6 частини квартири -
Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Хмельницької області протягом десяти
днів з дня його проголошення через
Шепетівський міськрайонний суд.
Суддя: