Справа №705/892/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2014 року
Уманський міськрайонний суд
в складі: головуючої - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Умань
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання втратившим право
на користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_2 про визнання втратившим право
на користування житловим приміщенням,
мотивуючи своє звернення тим, що
добровільно знятися з реєстраційного
обліку у їхній квартирі відповідачка
не бажає. Вказує, що згідно договору
купівлі-продажу квартири державного
житлового фонду від 06.04.1992 року він є
власником квартири АДРЕСА_1. 11 липня 2003
року в належній йому квартирі була
зареєстрована відповідачка по справі
ОСОБА_2, яка являється його донькою. З
часу реєстрації донька проживала в
вищевказаній квартирі протягом двох
місяців. У вересні 2003 року відповідачка
разом з сім'єю залишила житлове
приміщення і більше в квартиру не
поверталась, особисті речі вона
забрала разом із собою. Він
неодноразово пропонував відповідачці
знятися з реєстрації в належній йому
квартирі, оскільки вона в ній не
проживає та не користується,
відповідачка тривалий час обіцяла
знятися з реєстрації, але так по нині не
виконала своєї обіцянки. Зважаючи на
те, що відповідачка з вересня місяця 2003
року не проживає в квартирі АДРЕСА_1 та
не користується житлом, тому вона
втратила право на користування цим
житлом у разі її відсутності без
поважних причин понад один рік. Просить
визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням в квартирі
АДРЕСА_1, як особу, яка не користується
без поважних причин житловим
приміщенням понад один рік.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримав та зазначив, що
комунальні платежі нараховуються
згідно численності зареєстрованих
осіб і йому доводиться сплачувати їх з
урахуванням відповідача. ОСОБА_2
добровільно визначила собі інше місце
проживання, жилим приміщенням не
користується з 2003 року, добровільно не
бажає знятися з реєстраційного обліку
в його квартирі. Тому він змушений
звернутися до суду з даним позовом та
просить його задоволити.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні
пояснила, що вона проживає 15 років в
будинку АДРЕСА_1 по сусідству з ОСОБА_1
і ніколи не бачила дочку позивача
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, про день та час слухання
справи повідомлена через засоби
масової інформації, причини неявки
суду не повідомила.
Згідно статті 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності, або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Вислухавши позивача, свідка дослідивши
матеріали справи суд вважає, що позов
підлягає до задоволення із слідуючих
підстав.

Судом встановлено, що позивачу на
підставі договору купівлі-продажу від
06.04.1992 року належить квартира АДРЕСА_1.

В даній квартирі 11.07.2003 року була
зареєстрована донька позивача ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка з вересня 2003 року не
проживає в даній квартирі та без
поважних причин не користується
житловим приміщенням понад один рік.

Згідно акту від 18.12.2013 року, який
складено в складі майстра техдільниці
ВЖ РЕУ № 2, паспортиста та громадян, в
присутності квартиронаймача ОСОБА_1
встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 з
вересня 2003 року по даний час не
проживає донька ОСОБА_1 - ОСОБА_2, 19821
року народження, тому суд приходить до
висновку, що вона втратила право на
користування даним житловим
приміщенням.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Основні підстави втрати права
користування жилим приміщенням
зазначені у ч.2 ст. 107 Житлового кодексу
України - у разі вибуття наймача та
членів його сім`ї на постійне
проживання до іншого населеного пункту
або в інше жиле приміщення в тому ж
населеному пункті договір найму жилого
приміщення вважається розірваним з дня
вибуття. Якщо з жилого приміщення
вибуває не вся сім`я, то договір найму
жилого приміщення не розривається, а
член сім`ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття.

Стосовно вищезазначеної статті надав
роз`яснення Верховний Суд України у
постанові "Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України". В п. 11
зазначено наступне: відповідно до ст.107
ЖК наймач або член його сім`ї, який
вибув на інше постійне місце
проживання, втрачає право користування
жилим приміщенням з дня вибуття,
незалежно від пред`явлення позову про
це.

За таких обставин, суд вважає, що позов
є обґрунтованим та підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.71,72,107 ЖК України,
ст.ст.10,11,60,212-215,224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням в квартирі
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка повинна бути
подана, протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку
відповідно до ч. 4 ст.231 ЦПК України.

На рішення суду позивачем може бути
подана апеляційна скарга протягом
десяти днів з дня його проголошення,
через суд першої інстанції.

Суддя:
В. Л. Гудзенко