У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,суддів:
Кадєтової О.В., Мартинюка В.І., Мостової
Г.І., Наумчука М.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житлом та виселення з
житлового приміщення без надання
іншого, за касаційною скаргою першого
заступника прокурора Вінницької
області в інтересах малолітньої дитини
ОСОБА_8 на рішення Бершадського
районного суду Вінницької області від
08 травня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Вінницької області від 01 липня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з вказаним позовом, в якому просив
визнати ОСОБА_7 таким, що втратив право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1 та виселити його з даного
будинку без надання іншого житлового
приміщення.

Вимоги обґрунтовував тим, що 21 лютого
2013 року він на прилюдних торгах придбав
житловий будинок АДРЕСА_1, що був
реалізований у результаті звернення
стягнення на предмет іпотеки. На
підставі свідоцтва, виданого приватним
нотаріусом 27 лютого 2013 року, 14 березня
2013 року було виготовлено технічний
паспорт на вказаний будинок та
зареєстровано право власності за
позивачем у реєстраційній службі
Бершадського районного управління
юстиції. Отримавши правовстановлюючі
документи на спірний житловий будинок,
позивач зареєструвався у ньому.

Проте, вселитися у спірний житловий
будинок позивачу не вдається, оскільки
в ньому продовжує проживати його
попередній власник - ОСОБА_7, який
перешкоджає вільному доступу позивача
до вказаного житлового будинку.

Позивач зазначав, що намагався
вирішити спір у добровільному порядку,
проте його неодноразові спроби
вирішити конфлікт не дали належного
результату, а тому він був вимушений
звернутися до суду з вказаним позовом.

Рішенням Бершадського районного суду
Вінницької області від 08
травня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 01 липня 2013 року позов
задоволено.

Визнано ОСОБА_7 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1 та
виселено його з даного будинку без
надання іншого житлового приміщення.

У касаційній скарзі перший заступник
прокурора Вінницької області в
інтересах малолітньої дитини ОСОБА_8
просить скасувати ухвалені по справі
судові рішення з передачею справи на
новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи є
житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому (гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Місцем проживання фізичної особи, яка
не досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я, в якому вона проживає.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
позивач, як новий власник вказаного
житлового будинку, вправі вимагати
усунення будь-яких порушень з боку
інших осіб у здійсненні ним свого права
користування та розпорядження майном,
яке належить йому на праві власності,
зокрема, шляхом подання відповідного
позову про визнання осіб такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням та їх виселення з нього.

Разом з тим, розглядаючи вказаний спір
та вирішуючи питання про визнання
відповідача таким, що втратив право
користування спірним житловим
приміщенням, суди залишили поза увагою
ту обставину, що у спірному житловому
будинку разом з відповідачем проживає,
зареєстрована його малолітня дочка
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та не з'ясували: чи
не порушено житлові права малолітньої
дитини.

Враховуючи, що судами не дотримані всі
вимоги процесуального закону, що
унеможливило встановлення фактичних
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи, ухвалені
судові рішення законними та
обґрунтованими визнати не можна, а тому
вони підлягають скасуванню з підстав,
передбачених ст. 338 ЦПК України, з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

З огляду на викладені обставини
підлягає скасуванню також ухвала
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, що була постановлена за
результатом перегляду вказаної справи
від 12 вересня 2013 року.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 348 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу першого заступника
прокурора Вінницької області в
інтересах малолітньої ОСОБА_8
задовольнити.

Рішення Бершадського районного суду
Вінницької області від 08
травня 2013 року, ухвалу апеляційного
суду Вінницької області від 01
липня 2013 року та ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 вересня 2013 року скасувати,
справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді:В.О. Кузнєцов О.В.
Кадєтова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І.
Наумчук