Справа № 640/2970/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року Київський районний
суд м. Харкова у складі

головуючого судді -
Сенаторова В.М.

при секретарі -
Сергєєвої Н.С.

представників - ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, 3 - я
особа Київський РВ у м. Харкові ГУДМС
України в Харківській області про
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням та
зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовною заявою, яку уточнив у ході
розгляду справи, і просив визнати
відповідачів ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили права
користування житловим приміщенням, що
розташоване за адресою : АДРЕСА_1 та
поновити порушене право власності
ОСОБА_3 на домоволодіння, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 шляхом
зняття з реєстраційного обліку
вказаних відповідачів за вказаною
адресою.

В обґрунтування позовних вимог
ОСОБА_3 вказав, що йому на праві
власності належить житловий будинок
літ. "А-1" з надвірними будівлями - сарай
літ. "В", льох літ. "Г", вбиральня літ. "Ж",
огорожа № 1,4, 6,7, зливна яма № 8., що
розташований за адресою АДРЕСА_1.

Домоволодіння розташоване на
земельній ділянці, яка була виділена
ОСОБА_8 (батьку позивача) за Договором
на забудування дома та безстрокове
користування земельною ділянкою від
21.08.1950 року на підставі рішення
виконкому Кагановичської районної
ради депутатів трудящих від 04 липня 1950
року.

За згодою батька ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_9 була
зареєстрована за вказаною адресою з 12
травня 1992 року, ОСОБА_5 - з 30 березня 2004
року, ОСОБА_6 з 19 червня 1992 року.

З 2011 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
виїхали на інше постійне місце
проживання. За якою адресою мешкають
відповідачі ОСОБА_3 невідомо, так як
стосунків з ними не підтримує,
відповідачі не є членами сім"ї
позивача, будь яких домовленостей
між позивачем та відповідачами
відсутні.

В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги.

Відповідачі та їх представник за
довіреністю ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечували, вказали, що земельна
ділянка, розташована за адресою
АДРЕСА_1, ніколи ні позивачу ОСОБА_3 ні
його батьку ОСОБА_8 не надавалась і не
могла надаватись, враховуючи дату
народження останніх. За зазначеною
адресою відповідач ОСОБА_4 постійно
мешкає з дня народження, тобто з
ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач ОСОБА_5 з дня
народження, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2,
відповідач ОСОБА_6 з дня народження,
тобто з ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідачі
постійно споживають комунальні
послуги: - постачання холодної води,
електроенергії, вивіз ТБВ, які
надаються на підставі договорів,
своєчасно сплачують за надані
комунальні послуги. В уточненій
позовній заяві представник позивача не
зазначив які саме права позивача
порушені відповідачами. Майном,
отримане позивачем у спадщину,
користується особисто (здає в оренду).
Доказів про існування перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження майном до суду не надано.
Спірне домоволодіння є єдиним місцем
постійного проживання відповідачів.

Представник 3 - ї особи Київського РВ у
м. Харкові ГУДМС України в Харківській
області не з'явився, направив до суду
листа розглядати справу за відсутністю
представника та направити копію
рішення після розгляду справи.

Суд, вислухав пояснення
представника позивача, перевірив
матеріали справи, приходить до
наступного.

В судовому засіданні встановлені
наступні юридично значимі факти та
відповідно їм правовідношення.

Позивач ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право власності на спадщину за
законом після смерті батька ОСОБА_8,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, на праві
власності належить та зареєстровано
житловий будинок - літ. "А-1" з надвірними
будівлями, що розташоване за адресою
АДРЕСА_1.

/ а. с. 4, 5, 9 /

Домоволодіння розташоване на
земельній ділянці, яка була виділена
ОСОБА_11 за Договором на забудування
дома та безстрокове користування
земельною ділянкою від 21.08.1950 року
/ а. с. 6 /

На вказаній земельній ділянки був
побудований будинок і право власності
на будинок був зареєстрований на
батько позивача ОСОБА_8

/ а. с. 10 /

За згодою батька ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_7, як вбачається з довідки,
відповідачі ОСОБА_9 була зареєстрована
за вказаною адресою з 12 травня 1992 року,
ОСОБА_5 - з 30 березня 2004 року, ОСОБА_6 з 19
червня 1992 року.

/ а. с. 15 /

Проти даного факту реєстрації сторони
по справі не заперечували.

Згідно свідоцтва про смерть, батько
позивача ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_7.
/ а.
с. 9 /

З наданого до суду технічного паспорту
вбачається, що на земельній ділянки за
адресою АДРЕСА_1, розташовані житлові
будинки літ. « А-1», у якому проживає
позивач по справі, а у самочинно
збудованому будинку літ. « Б-1», як
стверджують, проживають відповідачі
по справі.

У свій час ОСОБА_4 зверталась до суду з
позовною заявою і просила суд визнати
за неї право власності на самовільно
збудований житловий будинок літ.
« Б-1», який розташований за адресою
АДРЕСА_1.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 27 вересня 2010 року за
ОСОБА_4 було визнано право власності на
самовільно збудований будинок літ. «
Б-1» за адресою АДРЕСА_1
/ а. с. 20 /.

Дане судове рішення за нововиявленими
обставинами було скасовано і при
новому розгляді ухвалою Київського
районного суду м. Харкова позовна
заява ОСОБА_4 про визнання права
власності на самовільно збудований
будинок літ. « Б-1» за адресою АДРЕСА_1
залишений без розгляду.
/ а. с. 54 /

Таким чином, на цей час житловий
будинок літ. « Б-1» розташований за
адресою АДРЕСА_1 є самочинно
збудований.

В судовому засіданні відповідачі
вказували, що вони проживають у будинку
літ. « Б-1», що розташований за адресою:
АДРЕСА_1.

Тобто на цей час, виходячи з
позиції відповідачів, вони проживають
у самочинно збудованому будинку « літ.
« Б-1» розташованого за адресою :
АДРЕСА_1.

Даний встановлений факт підтверджує,
що відповідачі по справі фактично з 2011
року не проживають у будинку літ. « А-1»
розташованого за адресою АДРЕСА_1.,
належний позивачу по справі. Будинок
літ. « А-1» за адресою АДРЕСА_1 є
єдиний будинок, який оформлений у
встановленому Законом порядку, а тому
реєстрація розповсюджується на цей
будинок.

Крім цього, відповідачі не брали
участі у витратах щодо утримання
будинку літ. «А-1» у якому
зареєстровані, та у проведенні
ремонту. Проти даного факту
відповідачі не заперечували

Таким чином, у судовому засіданні
встановлено, що у єдиному житловому
будинку АДРЕСА_1, який оформлений у
встановленому Законом порядку,
відповідачі більше року не проживають.
Проти даного факту самі відповідачі в
судовому засіданні не заперечували.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ / майно /,
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено,
що власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

На підставі ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні. .

Відповідно до ст. 391 ЦК України, -
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

ОСОБА_3 як власник житла, відповідно до
ст. 391 ЦК України, має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України,
передбачені, спеціальні підстави для
визнання особи такою, що втратила право
на користування житлом власника: у разі
відсутності без поважних причин понад
один рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом.

Частиною 1 п.2 ст. 7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні"від 11.12.2003 №
1382-ІУ передбачено, що зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі: судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Зняття з реєстраційного обліку є
способом захисту права власника.

Таким чином, у випадку тривалого
нездійсненя членом власника свого
права користування, яке надає йому ст.
405 ЦК України, зокрема у разі
відсутності без поважних причин понад
один рік, він втрачає своє право
користування, якщо інше не було
встановлено домовленістю між ним та
власником житла або законом.

Таким чином, позивачем ОСОБА_3 доведено,
що більше року у будинку літ. « А-1» за
адресою АДРЕСА_1 відповідачі відсутні,
проти чого вони і самі не заперечували,
а тому позовні вимоги підлягають
задоволенню.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212, 213, 214 ЦПК України,
ст.ст. 319, 321, 383, 405 ЦК України, Законом
України « Про свободу пересування та
вільний вибір проживання в Україні»
від 11.12.2003 року, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 3 - я особа
Київський РВ у м. Харкові ГУДМС України
в Харківській області про визнання
осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням та
зняття з реєстрації задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3,
такими, що втратили право користування
житловими приміщеннями, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Поновити порушене право власності
ОСОБА_3 на домоволодіння, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 шляхом
зняття з реєстраційного обліку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду
Харківської області протягом десяти
днів з дня проголошення через
Київський районний суд м. Харкова.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя -