Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого

спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П.,

Амеліна
В.І.,

Карпенко
С.О., -

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
державного навчального закладу
«Березанський професійний аграрний
ліцей», третя особа - ОСОБА_4, про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок та
доплату заробітної плати, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Березанського міського суду Київської
області від 15 лютого 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 26 березня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищевказаним позовом та просив
визнати дії директора державного
навчального закладу «Березанський
професійний аграрний ліцей» (далі - ДНЗ
«Березанський професійний аграрний
ліцей») щодо зменшення педагогічного
навантаження неправомірними,
зобов'язати вищезазначений навчальний
заклад провести перерахунок його
заробітної плати за 2010 - 2012 навчальні
роки та провести доплату в розмірі 14 747
грн 54 коп.

В обґрунтування вимог послався на те,
що директором ДНЗ «Березанський
професійний аграрний ліцей» Варакіним
М.В. без отримання його згоди було
зменшено педагогічне навантаження на
2010 - 2012 навчальні роки. Відповідно до
Закону України «Про загальну середню
освіту» педагогічне навантаження
вчителя загальноосвітнього
навчального закладу встановлюється
тільки за його згодою. Оскільки вказані
вимоги чинного законодавства
відповідачем дотримані не були, просив
суд задовольнити позов.

Рішенням Березанського міського суду
Київської області від 15 лютого 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 26 березня 2013 року, в позові
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати оскаржувані рішення суду
першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду і направити справу
на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на
невідповідність висновків судів
обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення суду
першої інстанції та ухвала
апеляційного суду ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,
рішення Березанського міського суду
Київської області від 15 лютого 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 26 березня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.П. Гончар

В.І. Амелін

С.О. Карпенко