Справа № 435/7921/13-ц
Провадження № 22ц/782/5205/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року, березня місяця, 03-го дня
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Луганської області у складі :
головуючого судді: Яресько А.В., суддів:
Луганської В.М., Маляренко І.Б., при
секретарі: Веселові С.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Луганську апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне
рішення Жовтневого районного суду м.
Луганська від 18 жовтня 2013 року у справі
за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року представник позивача
звернувся до суду із позовною заявою, у
якій просив стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 55
954,56 грн. за порушення грошового
зобов'язання за договором позики від
02.08.2010 року та стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по оплаті
судового збору за подання позову до
суду в сумі 559,55грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Луганська від 18 жовтня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
суму позики - 47356 грн. 20 коп., 3% від
простроченої суми за порушення
грошового зобов'язання 4141 грн. 39 коп.,
суму інфляції 4456 грн. 97 коп., судові
витрати по сплаті судового збору у сумі
559 грн. 55 коп., а всього 56514 (п'ятдесят
шість тис. п'ятсот чотирнадцять грн.) 11
коп.

Представник відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 не погодився із винесеним
заочним рішенням суду та подав на нього
апеляційну скаргу, у якій просив
апеляційну скаргу задовольнити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив заочне рішення Жовтневого
районного суду м. Луганська від 18
жовтня 2013 року скасувати та
постановити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Вислухавши доповідача, сторони та їх
представників, обговоривши доводи
апеляційної скарги та заперечень проти
неї, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду у межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до наступних
висновків.

Так, статтею 213 ЦПК є встановленим,
що рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам оскаржуване судове
рішення відповідає.

Так, задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив із
того, що відповідач ОСОБА_1 02.08.2010 року
позичив у позивача 6 тис. доларів США,
про що видав власноруч написану
розписку зі строком повернення через 30
днів, тобто 01 вересня 2010 року., до
теперішнього свої зобов'язання
відповідач не виконав, у зв'язку з чим
прийшов до висновку про
обґрунтованість вимог позивача і
стягнув з відповідача на користь
позивача суму боргу у розмірі 47356 грн. 20
коп. Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду, оскільки він
ґрунтується на законі та підтверджений
наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
адже спірні правовідносини
регулюються статтями 1046-1049 ЦК України
відповідно до положень яких за
договором позики позикодавець передає
позичальнику у власність гроші, а
позичальник зобов'язується повернути
таку ж суму. На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника.
Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, розмір яких встановлюється
договором. Позичальник повинен
повернути гроші в обумовлений догором
позики термін. Згідно до правил ст. 610
ЦК України порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання. Згідно до правил ст.611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки встановлені
договором або законом. Статтею 625 ЦПК є
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 % річних від простроченої суми.

Доводи апеляційної скарги про те,
що фактично між сторонами існували
інші правовідносини - а саме що 6000$
передавалось у рахунок авансу за
купівлю автомобіля про що і було видано
розписку - висновків суду першої
інстанції не спростовують, судом було
надано їм оцінку. Колегія судді
взвертає увагу на те, що як вбачається
зі змісту самої розписки (а.с. 8, 39) мова у
ній іде саме про взяття грошових
коштів відповідачем у борг у позивача
на певний термін (30 днів), а не про
авансування купівлі автомобіля.
Розписка є складеною у письмовій формі,
має дату, вона перебувала у позивача, є
наданою ним суду. Відповідачем не
надано суду належних та допустимих
доказів про виконання ним зобов'язання
по поверненню грошових коштів. За таких
обставин суд прийшов до правильного
висновку, про те, що відповідач порушив
права позивача, як позикодавця - і що ці
права підлягають захисту шляхом
стягнення на його користь позичених
коштів.

Суд обґрунтовано не взяв до уваги
доводи відповідача про наявність між
сторонами інших правовідносин, адже
немає підстав вважати що вони мали
безпосереднє відношення до предмету
позову, а ст. 60 ЦПК України є
передбаченим, що кожна сторона повинна
довести ті обставини на які вона
посилається, як на підставу свої вимог
і заперечень. Відповідно до правил ст.
11 ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок. У ст. 1051 ЦК України є вказаним,
що позичальник має право оспорити
договір позики на тій підставі, що
грошові кошти або речі насправді не
були одержані ним від позикодавця або
були одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором. Якщо договір
позики має бути укладений у письмовій
формі, рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків для
підтвердження того, що гроші або речі
насправді не були одержані
позичальником від позикодавця, або
були одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором. Це положення не
застосовується до випадків, коли
договір був укладений під впливом
обману, насильства, зловмисної
домовленості представника
позичальника з позикодавцем або під
впливом тяжкої обставини.

Відповідачем не заявлялись до
суду позовні вимоги щодо визнання
оспорюваної угоди недійсною, визнання
угоди фіктивним чи удаваним
правочином, а отже твердження у
апеляції про те, що фактично між
сторонами виникли інші, ніж позика
правовідносини не є належним чином
доведеними, тоді як факт підписання
особою договору позики є доказом
отримання від іншої особи позики,
наявність на руках позивача оригіналу
розписки підтверджує невиконання
зобов'язань за договором позики. Сам
апелянт у скарзі вказує на те, що
оригінал розписки на його думку
повинен був би знищений позивачем -
проте визнає, що цього не сталось,
належних та допустимих доказів на
спростування тверджень позивача суду
не надав, посилання на наявність
матеріалів кримінального провадження
за заявою ОСОБА_1 на увагу теж не
заслуговують, адже відсутній вирок чи
постанова по зазначеній справі, що
могли б підлягати оцінці із іншими
доказами у порядку ст. 61 ЦПК.

Відповідно до ст. 308 ЦПК
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Луганська від 18 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:________________
Судді:________________________