Провадження №22-ц/784/812/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22ц/784/812/14
Суддя по 1 інстанції - Батченко О.В.
апеляційного суду - Мурлигіна О.Я.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 березня 2014 року
м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Козаченка В.І.,

суддів - Царюк Л.М., Мурлигіної
О.Я.,

при секретарі судового
засідання - Свіщуку О.В.,

за участю: відповідачки ОСОБА_2,

її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Миколаєві цивільну
справу

за апеляційною
скаргою

публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»

на заочне
рішення

Центрального районного суду м.
Миколаєва від 11 листопада 2013 року
у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення кредитної заборгованості та
виселення,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2012 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» (далі - ПАТ КБ
«Приватбанк», Банк) звернулося з
позовом до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на іпотечне майно, квартиру
АДРЕСА_1, та виселення відповідачки з
квартири.

Звернення стягнення Банк просив
провести для погашення 151978,28 доларів
США, що за курсом до гривні на 29 травня
2012 року складає 1214686 грн. 41 коп., з яких:
73475,72 доларів США заборгованість за
кредитом, 24786,79 доларів США
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 9546,03 доларів США
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 36902,89 доларів
США пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 31,28 доларів
США штраф (фіксована частина) та 7235,57
доларів США штраф (процентна складова).

Обґрунтовуючи позовні вимоги Банк
посилався на невиконання
відповідачкою кредитного договору від
26 листопада 2007 року за яким Банк надав
їй 92480 доларів США кредиту зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 9,96 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 25 листопада 2027
року.

Заочним рішенням Центрального
районного суду м. Миколаєва від 11
листопада 2013 року позов задоволено
частково. Звернуто стягнення в межах
861430 грн. 48 коп. на предмет іпотеки за
договором іпотеки від 26
листопада 2007 року, а саме на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 33,4 кв.м.,
житловою площею 15,7 кв.м., що належить на
праві власності ОСОБА_2, шляхом
реалізації з прилюдних торгів та
початковою ціною не нижче 343400 грн.
Відповідачка виселена з вищевказаної
квартири без надання іншого житлового
приміщення, стягнуто судовий збір, в
решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись
на незаконність та необґрунтованість
рішення суду, просив змінити рішення в
частині способу звернення стягнення на
предмет іпотеки, визначення розміру
пені та штрафу, а також в частині валюти
зобов'язання.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення районного
суду колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 26 листопада 2007
року між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
перетвореного в наступному в публічне
акціонерне товариство, та ОСОБА_2,
укладено кредитний договір за умовами
якого Банк надав їй 92480 доларів США
кредиту зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 9,96 % на
рік на залишкову суму заборгованості
за кредитом, з кінцевим терміном
повернення кредиту 25 листопада
2027 року. Згідно умов договору (розділ 7)
погашення заборгованості повинно
здійснюватися щомісяця. В щомісячну
оплату входили обумовлені договором
винагорода за надання фінансового
документу (0,32% від кредиту щомісячно).

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 26
листопада 2007 року між Банком та ОСОБА_2
був укладений договір іпотеки, за яким
відповідачка передала в іпотеку свою
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 33,4
кв.м., житловою площею 15,7 кв.м.

Оскільки позичальник не виконувала
умови кредитного договору, позивач
вимагав повернення достроково кредиту,
нарахованих до спати поточних платежів
і пені. 24 травня 2012 року Банк направив
позичальнику письмову вимогу про
усунення порушень, з зазначенням боргу
в розмірі 144314,48 доларів США (а.с.13). Однак
до часу розгляду спору заборгованість
погашена не була.

У зв'язку з чим, банк просив звернути
стягнення на іпотечне майно для
погашення заборгованості за кредитним
договором станом на 29 травня 2012 року та
висилити відповідачку з квартири.

Ухвалюючи рішення суд врахував
заборгованість за кредитним договором
та нереалізоване права за іпотечним
договором.

Проте, з висновками суду погодитися не
можна.

Так, з матеріалів цивільної справи №
2ц-2062/11 за позовом Банка до ОСОБА_2
виходить, що в судовому порядку вже
було звернуто стягнення на іпотечне
майно за тим же самими кредитним
договором та іпотечним договором.

Зокрема, рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 8 липня 2013
року, ухваленим за наслідками розгляду
апеляційної скарги банку на рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 27 березня 2013 року,
звернуто стягнення на спірну квартиру
для погашення заборгованості на 1
липня 2013 року за кредитним договором,
укладеним між сторонами 26
листопада 2007 року.

Суд цих обставин до уваги не взяв. Тоді
як, вдруге в судовому порядку звернення
стягнення на предмет іпотеки не може
бути проведено, хоча сума боргу
розрахована на інший період. У зв'язку з
чим, не можуть бути задоволенні як
вимоги про звернення стягнення на
майно, так і вимоги про виселення
відповідачки за цим позовом.

У зв'язку з чим, рішення суду
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
слід скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Ухвалюючи рішення по суті, колегія
суддів виходить з того, що позивач
просить про звернення вдруге стягнення
на майно для погашення іншої
заборгованості, ніж зазначена в
згаданому вище рішенні апеляційного
суду.

Виходячи за межі доводів апеляційної
скарги, апеляційний суд спирається на
вимоги ч.ч. 3.4 ст. 303 ЦПК України, та
вимоги ст. 1 ЦПК України, яка визначає
завдання цивільного судочинства.

Рішенням апеляційного суду позивач не
позбавлений права звернути стягнення
на майно за попереднім рішенням
апеляційного суду, а також не
позбавлений права ставити питання про
виселення відповідачки з квартири у
зв'язку з тим, що на її квартиру вже
звернуто стягнення визначеним судом
способом. Банк не позбавлений права
стягнення грошей, які не увійшли в
розмір суми, на погашення якої звернуто
стягнення на квартиру.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України ,
колегія суддів

В И Р І Ш И
Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» задовольнити
частково.

Заочне рішення Центрального
районного суду м.Миколаєва від
11 листопада 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про звернення стягнення на
іпотечне майно та виселення відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили може бути оскаржено в
касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: