АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 601/33/13-ц Головуючий у 1-й
інстанції Варневич Л.Б. Провадження №
22-ц/789/221/14 Доповідач - Хома М.В.Категорія
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 р. Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Хоми М.В.

суддів - Загорського О. О., Демковича Ю.
Й.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін - представника
апелянта ПАТ КБ "Приват Банк"
Жарського І.Р., представника позивачки
ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приват Банк" на
рішення Кременецького районного суду
Тернопільської області від 28 листопада
2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приват Банк" про
розірвання кредитного договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернулась в суд
з позовом до ПАТ КБ "Приват Банк" про
розірвання кредитного договору. В
обґрунтування позову зазначила, що 24
грудня 2007 року між нею та відповідачем
було укладено кредитний договір,
згідно якого банк зобов'язувався
надати кредит в розмірі 46 500 доларів США
із сплатою відсотків в розмірі 0,87% на
місяць та 1% винагороди від суми
виданого кредиту у момент надання
кредиту. Оскільки на момент укладення
кредитного договору позивачка була
працівником банку, відсоткову ставку
встановили в розмірі 9,38 % річних. При
укладенні кредитного договору
позивачка отримала 42 000 доларів США, а у
липні 2008 року - ще 5 000 доларів США.
Додатку до кредитного договору не було,
лише вручено позивачці графік платежів
з річною процентною ставкою в розмірі
9,36% та щомісячною оплатою 438,63 долари
США. В травні 2009 року позивачка
звільнилась з роботи за згодою сторін і
при звільненні їй було вручено новий
графік платежів зі ставкою 15% річних. У
зв'язку з тим, що кредитор в
односторонньому порядку підняв
відсоткову ставку, рішенням
Кременецького районного суду від 31.05.2010
року визнано вищевказані дії
відповідача незаконними, та
зобов'язано провести перерахунок
відповідно до умов укладеного
договору. Перерахунок заборгованості
за рішенням суду банк зробив лише у
грудні 2011 року, неправомірно
нарахувавши процентну ставку в розмірі
10,44%, замість 9,36%, починаючи з 24.12.2007 року
та включивши в даний розрахунок суму 5000
доларів США, які позивачка отримала
лише у липні 2008 року. Крім того, при
перерахунку їй безпідставно
нарахували та стягнули 3 321,70 доларів
США як винагороду від суми виданого
кредиту, незаконно нараховано штрафи в
сумі 10 998,94 долари США та прострочену
комісію - 3 256,7 долари США. Таким діями
банк істотно порушив умови договору та
наніс їй значні збитки, а тому просила
розірвати кредитний договір.

Рішенням Кременецького районного суду
Тернопільської області від 28 листопада
2013 року позов задоволено.

Розірвано кредитний договір № TEKOGL00000081,
укладений 24 грудня 2007 року між ОСОБА_2
та ПАТ КБ "Приватбанк".

Постановлено стягнути з ПАТ КБ
"Приватбанк" в користь ОСОБА_2 понесені
судові витрати в сумі 114,70 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
"Приватбанк" просить рішення суду
скасувати, та постановити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог. Зазначає, що висновок суду про
те, що відповідачем було допущено
істотне порушення умов договору, не
відповідає дійсності. Безпідставним є
твердження про те, що відсоткова ставка
повинна нараховуватись в розмірі 9,36%
річних, оскільки п.7.1 кредитного
договору передбачено 0,87% на місяць, що
складає 10, 44 % річних. Видача позивачці
5000 доларів США у липні 2008 року не може
бути підставою для розірвання
кредитного договору. Щодо нарахування
комісії у сумі 3321, 70 дол. США, це
відбулось в результаті програмної
помилки і даний час проведено
перерахунок. Апелянт не погоджується
із висновком суду щодо заподіяння
збитків позивачці з вини банку,
оскільки штрафні санкції були
нараховані в результаті неналежного
виконання позивачкою умов договору.

Заслухавши представника апелянта, який
підтримав доводи апеляційної скарги,
представника позивачки, яка вважає
рішення суду законним та
обгрунтованим, ознайомившись з
матеріалами справи, доводами
апеляційної скарги в її межах, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, виходячи з
наступних мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходив з того, що позивачка
добросовісно виконувала умови
договору і щомісячно сплачувала суми
боргу в розмірі, встановленому
договором, однак банком безпідставно
збільшувалась відсоткова ставка,
проводились перерахунки за минулий
період, списувались суми штрафних
санкцій, пені, комісій, винагороди.
Кошти, внесені позивачкою, не
направлялись на погашення тіла
кредиту. Внаслідок зазначених істотних
порушень умов договору банком і
завданої цим шкоди позивачка значною
мірою позбавилась того, на що вона
розраховувала при укладенні
кредитного договору.

Однак, такі висновки не відповідають
обставинам справи, що відповідно до п.3
ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення.

Встановлено, що згідно кредитного
договору № TEKOGL00000081, укладеного 24
грудня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ
"Приватбанк", банк зобов'язується
надати ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі
46 500 доларів США на наступні цілі : 42 000
доларів США на купівлю квартири, а
також в розмірі 4 500 доларів США на
сплату страхових платежів у випадку та
порядку, передбачених договором, зі
сплатою за користування кредитом
відсотків у розмірі 0,87% на місяць на
суму залишку заборгованості за
кредитом, винагороди за надання
фінансового інструменту в розмірі 1%
від суми виданого кредиту у момент
надання кредиту. Період сплати
вважається період з 24 по 29 число
кожного місяця. Щомісяця в період
сплати позичальник повинен надавати
банку кошти в сумі 421,72 долари США на
погашення заборгованості за кредитом,
що складається із заборгованості по
кредиту та відсотках.

42 000 доларів США ОСОБА_2 отримала 24.12.2007
р., 5 000 доларів США - 30.09.2008 року.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов"язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України,
кредитний договір може бути розірвано
за рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом. Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкода друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору.

Як вбачається з матеріалів справи, до
жовтня 2009 року ОСОБА_2 належним чином
виконувала умови кредитного договору,
що визнав й представник ПАТ КБ
"Приватбанк" в апеляційній скарзі,
однак з жовтня 2009 року по березень 2011
року жодних коштів нею внесено не було.
Відновлення платежів відбулось 28.03.2011
року.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про добросовісне виконання
ОСОБА_2 умов кредитного договору, не
відповідає обставинам справи.

За неналежне виконання умов договору
банком нараховано штрафні санкції, що
передбачено розділом 4 кредитного
договору.

Тобто, у даному випадку нарахування
штрафних санкцій не може вважатися
істотним порушенням договору зі
сторони банку та спричинення шкоди
позивачці, а спір щодо розміру штрафних
санкцій не є підставою для розірвання
кредитного договору.

Крім цього, як вбачається з матеріалів
справи, з травня 2009 року банком в
односторонньому порядку відсоткову
ставку було збільшено до 15% річних з
внесенням щомісячного платежу у сумі
761, 77 дол. США.

Рішенням Кременецького районного суду
Тернопільської області від 31 травня 2010
року такі дії були визнані
неправомірними та зобов'язано ЗАТ КБ
"Приватбанк" нарахувати відсотки за
користування кредитом у відповідності
до п.7.1 кредитного договору.

На думку позивачки, з якою погодився
суд першої інстанції, дане рішення
суду виконано неналежним чином, що
також є істотним порушенням умов
договору та підставою для його
розірвання.

Однак, колегія суддів не погоджується з
таким висновком, так як неналежне
виконання рішення суду не може
вважатися істотним порушенням умов
договору зі сторони банку і не є
підставою для розірвання кредитного
договору.

Зазначені позивачкою ОСОБА_2 порушення
банком її прав при виконанні рішення
суду остання вправі оскаржити у
передбаченому чинним законодавством
порядку.

Ще однією підставою розірвання
кредитного договору ОСОБА_2 зазначала
видачу їй кредитних коштів не однією
сумою, а двома виплатами - у грудні 2007
року при укладенні договору - 42000
дол.США та у вересні 2008 року 5000 дол.США,
однак така обставина не є підставою для
розірвання кредитного договору з
підстав, передбачених ч.2 ст. 651 ЦК
України. ОСОБА_2 погодилась на
зазначені умови щодо видачі їй
кредитних коштів, про що свідчить заява
на видачу готівки у сумі 5000 дол. США від
30.09.2008 року та відсутність будь-яких
скарг з цього приводу аж до моменту
подання 4.01.2013 року позовної заяви про
розірвання кредитного договору. Крім
цього, фактично їй видано 47 000 дол.США, в
той час як кредитним договором
передбачено 46 500 дол.США.

Також колегія суддів враховує, що
згідно умов договору, при укладенні
кредитного договору на строк 20 років,
до 2027 року, позивачка розраховувала на
повернення банку отриманих у кредит
коштів та відсотків за користування
кредитом, що в загальній сумі складає
близько 100 000 дол.США, однак на даний час
нею сплачено банку лише близько 30 000
дол. США, тому висновок суду про те, що
внаслідок істотного порушення умов
кредитного договору банком і завданої
цим шкоди позивачка значною мірою
позбавилася того, на що вона
розраховувала при укладенні договору,
не відповідає обставинам справи.

З врахуванням наведеного, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про
розірвання кредитного договору.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія
суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" - задовольнити.

Рішення Кременецького районного
суду Тернопільської області від 28
листопада 2013 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про
розірвання кредитного договору -
відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області М.В. Хома