Справа № 153/908/13-ц Провадження №
22-ц/772/301/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Дзерин М. М.Категорія:
37Доповідач: Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючої:
Копаничук С.Г.

Суддів: Нікушина
В.П., Луценка В.В.

при секретарі:
Іщук О.В.

за участю
представник позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5
про усунення особи від права на
спадкування за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Ямпільського
районного суду від 12 грудня 2013 року,

В с т а н о в и л а :

В травні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
усунення особи від права на
спадкування за заповітом , посилаючись
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько
ОСОБА_6, який водночас є батьком
відповідачів. Після його смерті
відкрилась спадщина на спадкове майно,
що складається з земельних ділянок в
с.Слобода Підлісівська Ямпільськогго
району. В передбачений законом строк
вона подала заяву до нотаріальної
контори про прийняття спадщини, однак
їй було відмовлено в зв'язку з тим, що в
державному акті на земельну ділянку не
зазначено дати видачі, а також з причин
того, що є інші спадкоємці майна за
законом .Вважає, що відповідачів слід
усунути від права на спадкування, так
як будучи дітьми померлого, який, через
важку хворобу перебував у безпорадному
стані та потребував постійної
сторонньої допомоги, вони ухилялись
від надання йому такої допомоги. Всі
турботи по догляду за ОСОБА_6
здійснювала вона.

Рішенням Ямпільського районного суду
від 12 грудня 2013 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
зазначене рішення суду скасувати через
порушення судом норм матеріального і
процесуального права ,а по справі
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити повністю. Зазначила ,що
суд не врахував, що відповідачі умисно
ухилялись від надання допомоги хворому
батьку - ОСОБА_6, хоча останній просив їх
про це і вони мали таку можливість.
Також суд не враховував пояснення
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, які спростували
твердження відповідача ОСОБА_4 про
вчинення йому перешкод з боку ОСОБА_3 у
спілкуванні і наданні спадкодавцю
допомоги. Суд помилково не прийняв до
уваги довідки з Ямпільської ЦРЛ щодо
систематичного лікування ОСОБА_6

Заперечення проти скарги не надійшли.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
осіб ,що беруть участь в справі,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду та доводи апеляційної скарги ,
дійшла висновку, що остання
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно до ст. 10, 60 ЦПК кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Відповідно ст.1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Ч.1 ст.1223 ЦК України передбачено, що
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Зі змісту ч.1 ст.1241 ЦК України
вбачається, що непрацездатні діти
спадкодавця спадкують, незалежно від
змісту заповіту, половину частки, яка
належала б кожному з них у разі
спадкування за законом (обов'язкова
частка).

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

В п.6 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» №7 від 30.05.2008 року
(далі-Постанова) роз'яснено, що
безпорадним слід розуміти стан особи,
зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребував
допомоги, полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавця
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Таким чином, ухилення
характеризується умисною формою вини.

З матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 (а.с.12).
Спадкоємцями останнього є його діти -
сторони по справі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 17.02.2011 року ОСОБА_6 зробив
заповіт щодо усього свого майна, що
йому належить і буде належати на день
смерті, на ім'я дочки - ОСОБА_3 (а.с.41).
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на момент
відкриття спадщини перебували на
пенсії (а.с.31, 158), тобто були
непрацездатними. З заявами про
прийняття спадщини до Ямпільської
нотаріальної контори звернулись усі
діти померлого.

Ухвалюючи рішення про відмову в
усуненні осіб від права на спадкування,
суд першої інстанції виходив з того, що
зважаючи на те, що необхідний догляд за
ОСОБА_6 здійснювала позивачка,
останньою факт потребування ОСОБА_6
стороннього догляду, допомоги і
піклування з боку інших дітей не
доведено, доказів звернення померлого
за її наданням до відповідачів та
умисного їх ухилення від надання такої
допомоги по справі не надано.

Суд вірно встановив обставини по
справі ,належним чином перевірив їх
доказами ,які оцінив відповідно до
ст.212 ЦПК України, правильно визначив
спірні правовідносини та правові норми
,що їх регулюють та дійшов до
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_3

Доводи скарги про умисне ухилення
відповідачів від надання допомоги
батьку ОСОБА_6, який її потребував через
безпорадний стан, є безпідставними,
оскільки ОСОБА_6 проживав з донькою -
позивачкою ОСОБА_3, остання добровільно
надавала йому потрібну допомогу, а
доказів того, що він потребував
одночасного догляду всіх трьох дітей,
зокрема дочки ОСОБА_5, яка проживає в
м.Херсон та сина ОСОБА_4, не надано. Крім
того, по справі не надано достовірних і
достатніх доказів того, що ОСОБА_6
звертався до відповідачів за
сторонньою допомогою, а останні
свідомо умисно ухилялись від її
надання.

Інші доводи скарги щодо пояснень
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та довідок
Ямпільської ЦРЛ про перебування ОСОБА_6
на лікуванні, правильних висновків
суду про відсутність підстав для
усунення від спадкування відповідачів
не спростовують і не вказують на
незаконність рішення суду.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає матеріалам
справи і вимогам закону, постановлене з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, а тому
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ямпільського районного суду
від 12 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: