Справа №
провадження № 2сз/201/25/2014
У Х В А Л А

17 березня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську заяву
ОСОБА_1 про забезпечення позову у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю Дніпропетровської області
про відшкодування шкоди, -

В С Т
А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська
знаходиться вказана цивільна справа.

20 лютого 2014 року до суду надійшла
заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, у
якій останній просить накласти арешт
на земельну ділянку по АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності ОСОБА_2 та
заборонити відповідачу та будь-яким
іншим уповноваженим особам у будь-який
спосіб відчужувати належну їй на праві
власності земельну ділянку. В своїй
заяві ОСОБА_1 посилається на те, що він з
вини відповідача зазнав значних
матеріальних збитків та вважає за
необхідне відшкодувати ці збитки за
рахунок відповідача. Відповідач
намагається продати належну їй
земельну ділянку, щоб уникнути
майнової відповідальності.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову
підтримав в повному обсязі, по
підставам вказаним в заяві.

Представник ОСОБА_2 в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення вказаної заяви та просив
відмовити в її задоволенні, оскільки
відповідач на даний час не має
можливості відчужити земельну ділянку,
так як на ній самовільно збудований
будинок без належного на те дозволу.

Вислухавши думку сторін,
допитавши свідків, розглянувши
матеріали справи, суд вважає, що заява
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 153 Цивільного
процесуального кодексу України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.3 ст. 151 Цивільного
процесуального кодексу України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до п.1, п. 2 ч.1 ст. 152
Цивільного процесуального кодексу
України позов забезпечується
накладенням арешту та майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або і інших осіб та забороною вчиняти
певні дії.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1 звернувся з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача
заподіяну матеріальну шкоду
самочинним будівництвом у розмірі який
буде встановлено судовою
будівельно-технічною експертизою.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України
передбачено, що види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22
грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
роз'яснено, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення позов,
який просить застосувати особа, котра
звернулася з такою заявою, позовним
вимогам. Вирішуючи питання про
забезпечення позову суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Враховуючи положення ст. ст. 151, 152 ЦПК
України та зазначені роз'яснення
Постанови Пленуму Верховного Суду
України, а також покази свідка ОСОБА_4,
який підтвердив в судовому засіданні,
що ОСОБА_2 має намір виконати рішення
суду та привести земельну ділянку у
попередній стан та знести самовільно
збудований будинок, суд не находить
підстав для задоволення заяви ОСОБА_1
про забезпечення позову, оскільки
вказаний вид забезпечення не є
співмірним із заявленими вимогами та
виходить за їх межі.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 294 ЦПК України,
суд -

У
Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи ОСОБА_3, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю
Дніпропетровської області про
відшкодування шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська протягом 5 днів з дня
отримання її копії.

Суддя
С.О.Демидова