Справа №
Провадження № 2/359/378/2014
РІШЕННЯ

Іменем
України

12 березня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді
Журавського В.В.

при секретарі
Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бориспіль цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Бориспільська міська
державна нотаріальна контора про
визнання відмови від прийняття
спадщини недійсною, -

встановив:

16.12.2013 року позивач звернулась до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року її
матері ОСОБА_3 вона написала до
нотаріальної контори відмову від
прийняття спадщини, що залишилась
після смерті матері.

Її (позивача) батько навпаки написав до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини після смерті
дружини ОСОБА_3.

Пізніше, у вересні 2013 року, вона
(позивач) дізналася, що на її ім я матір
ю було складено заповіт, яким остання
заповідала їй житловий будинок
АДРЕСА_1. Також нею було знайдено
свідоцтво про розірвання шлюбу батьків
з 25.04.2006 року.

В зв язку з чим просить визнати
недійсною її (позивача) відмову від
прийняття спадщини, так як під час
написання відмови вона перебувала під
впливом тяжкої обставини, оскільки
поховала найближчу в світі людину -
свою матір.

В судовому засіданні позивач та її
представник ОСОБА_4 просили
задовольнити позов, підтримавши
письмовий текст позовної заяви та
пояснивши, що Договір купівлі-продажу
від 21.03.2006 року укладено в період
мораторію на відчуження певних видів
земель сільськогосподарського
призначення, в тому числі і для ведення
особистого селянського господарства, а
також тому, що спірна земельна ділянка
була продана без нотаріально
посвідченої згоди співвласника -
позивачки ОСОБА_5, яка є дружиною
позивача ОСОБА_6, і тому вони є
співвласниками земельної ділянки.

Відповідач проти позову заперечили,
пояснивши, що позивач ОСОБА_6
використав своє особисте право на
приватизацію земельної ділянки, яка
була його особистою приватною
власністю і позивачка ОСОБА_5, як його
дружина, не була її співвласником, а
тому її згода при укладенні
зазначеного Договору була непотрібна.
Крім того, мораторій в період укладення
вищезазначеного Договору не
розповсюджувався на земельні ділянки з
цільовим призначенням - ведення
особистого селянського господарства.

Третя особа Бориспільська міська
державна нотаріальна контора свого
представника до суду не направила, про
день, час та місце слухання справи
повідомлена належним чином, надала
лист, в якому просить слухати справу у
відсутність свого представника.

Суд ухвалив слухати справу у
відсутність представника третьої
особи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, її
представника, відповідача, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності,
вважає, що позов задоволенню не
підлягає виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла мати позивача ОСОБА_3, що
підтверджується з Свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 18.09.2012 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина у вигляді житлового будинку з
господарськими спорудами АДРЕСА_2 та
житлового будинку АДРЕСА_1, згідно
Витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно № 23061722 від 18.06.2009
року, Договору купівлі-продажу від
03.04.2009 року та Договору купівлі-продажу
від 19.03.1997 року.

Як вбачається з Заповіту від 05.08.1997
року, на випадок своєї смерті ОСОБА_3
заповідала жилий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 своїй дочці ОСОБА_1,
позивачу по справі.

Проте після смерті матері позивач
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про відмову від прийняття
спадщини, а відповідач, в свою чергу,
прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3,
про що написав відповідну заяву від
21.11.2012 року в нотаріальній конторі.

Як передбачено ч.1 ст.233 ЦК України,
правочин, який вчинено особою під
впливом тяжкої для неї обставини і на
вкрай невигідних умовах, може бути
визнаний судом недійсним незалежно від
того, хто був ініціатором такого
правочину.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу (підстави звільнення від
доказування).

Позивачем в суді не було доведено, що
через її особистий стан, пов язаний зі
смертю матері, вона була вимушена
написати заяву про відмову від
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3.

Крім того, як зазначає позивач в
позовній заяві, підставою для
звернення до суду з позовом стало те, що
у вересні 2013 року вона дізналась про
Заповіт від 05.08.1997 року складений
ОСОБА_3 на її ім я і усвідомлення
допущеної помилки.

Тобто дані обставини спростовують
написання відмови позивачем під
впливом тяжкої обставини.

Таким чином, в зв язку з вищевикладеним,
суд не вбачає підстав для визнання
відмови позивача від прийняття
спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року
її матері ОСОБА_3 недійсною.

Судові витрати по справі у вигляді
судового збору, сплаченого позивачем
при подачі позову, необхідно віднести
на рахунок останньої, відповідно до
ст.88 ЦПК України, оскільки позов
задоволенню не підлягає.

З урахуванням наведеного, на підставі
ст.233 ч.1 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Бориспільська міська
державна нотаріальна контора про
визнання відмови від прийняття
спадщини недійсною відмовити.

Судові витрати у вигляді судового
збору віднести за рахунок ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене через
Бориспільський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у розгляді справи, але не
були присутні під час проголошення, на
протязі десяти днів з моменту
отримання копії рішення.

Суддя
В.В.
Журавський