АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/865/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19 Прилуцький В.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
Міщенко С. В. УХВАЛА
20 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Міщенко С. В. суддів Вишня
Н. В. , Трюхан Г. М. при
секретаріПосипайко А.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 14 лютого 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про стягнення безпідставно
отриманих коштів та стягнення
моральної шкоди та за зустрічним
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення
коштів за користування житловим
будинком та витребування майна з
незаконного володіння, -
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_6 про стягнення безпідставно
отриманих коштів та стягнення
В обґрунтування свого позову
вказувала, що у 2013 році за усною
домовленістю з ОСОБА_6 з метою в
майбутньому укласти договір
купівлі-продажу будинку, який
розташований по АДРЕСА_1, нею, у
підтвердження своїх намірів, було
передано при свідках (ОСОБА_8 та ОСОБА_9.)
відповідачу 5 000 грн., про що ОСОБА_6
власноруч написав розписку від 15
У зв'язку з відсутністю належно
оформленої технічної документації на
будинок виявилось неможливим
зареєструвати позивача з її чотирма
малолітніми дітьми у вказаному
Пізніше ОСОБА_7 достеменно стало відомо
про не бажання ОСОБА_6 укладати
договір купівлі-продажу. Мирне
врегулювання даної ситуації між
сторонами виявилось не можливим, в
зв'язку з чим позивач змушена була
звернутися до суду за захистом своїх
порушених прав та просила ухвалити
рішення, яким стягнути з ОСОБА_6 5000 грн.
в рахунок повернення сплачених коштів
за будинок, 5000 грн. моральної шкоди,
завданої протиправною поведінкою
відповідача , шляхом безпідставного
заволодіння її коштами та стягнути
судові витрати.

ОСОБА_6 подав зустрічну позовну заяву
до ОСОБА_7 про стягнення коштів за
користування житловим будинком та
витребування майна з незаконного
володіння. Свою зустрічну заяву
обґрунтовував тим, що йому на праві
власності належить житловий будинок з
надвірними спорудами, який
розташований по АДРЕСА_1. На початку
червня 2013 року між сторонами за усною
домовленістю був укладений договір
найму житла, після чого ОСОБА_7 завезла
до будинку свої особисті речі та
розпочала проживати разом зі своїми
чотирма малолітніми дітьми і
співмешканцем з наміром в майбутньому
придбати даний будинок. У користування
ОСОБА_7 , крім будинку, ОСОБА_6 було
передано два ліжка, два матраци, газова
плита, газовий балон на 50 літрів , також
вона користувалася електроенергією,
за яку повинна була вносити оплату
самостійно.

Під час проживання у вказаному будинку
ОСОБА_7 не здійснювала оплату за
використану електроенергію, в
результаті чого станом на 01 листопада
2013 року утворилась заборгованість в
розмірі 285 грн. 59 коп.

Крім того , в жилій кімнаті будинку ,
шляхом вчинення підпалу , була
пошкоджена підлога, , а речами
переданими у користування,
безпідставно заволоділа ОСОБА_7

Тому ОСОБА_6 просив суд стягнути з
ОСОБА_7 кошти в сумі 5000 грн. за
користування його майном, використання
електроенергії та пошкодження підлоги
в будинку, 3000 грн. завданої моральної
шкоди та судові витрати. Витребувати у
ОСОБА_7 газову плиту, газовий балон,
металеве ліжко та матрац.

Ухвалою Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 13 грудня
2013 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_6
прийнято до спільного розгляду та
об'єднано в одне провадження з
первісним позовом ОСОБА_7

Під час розгляду справи в судовому
засіданні позивач за первісним позовом
заявила про зменшення позовних вимог в
частині стягнення моральної шкоди та
просила суд стягнути з ОСОБА_6
отримані ним грошові кошти в сумі 5000
грн., які він безпідставно не повертає.

Рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 14 лютого
2014 року позов ОСОБА_7 задоволено
повністю.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
грошові кошти в сумі 5000 грн., 229 грн. 40
коп. сплаченого судового збору та 1500
грн. витрат, пов'язаних з оплатою
правової допомоги адвоката.

У зустрічному позові ОСОБА_6 відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну
скаргу, обґрунтовуючи яку, зазначав, що
судом в не повній мірі з'ясовано та
доведено обставини, які мають значення
для справи.

Апелянт стверджує, що до нього з
питанням продажу будинку, який
розташований по АДРЕСА_1 звернулась
мати ОСОБА_7, на що ОСОБА_6 повідомив їй
ціну, за якою планував продати будинок ,
- в розмірі 25000 грн. На прохання
останньої, з перспективою подальшого
придбання даного будинку , апелянт
дозволив проживати її доньці разом із
неповнолітніми дітьми в будинку та
користуватися майном, яке там
знаходиться.

Для оформлення договору
купівлі-продажу будинку необхідно було
визначити експертну грошову оцінку
земельних ділянок та будинку з
надвірними спорудами, тому ОСОБА_6
звернувся до ОСОБА_7 з проханням внести
завдаток, на що остання погодилась та
передала в присутності свідків 5000 грн.

На підтвердження дійсного наміру
продати будинок апелянт звертався до
Макіївської сільської ради для
отримання відповідної довідки та до
ФОП ОСОБА_10 для проведення експертної
грошової оцінки як земельних ділянок
так і будинку з надвірними спорудами.

Посилання районного суду на те, що
ОСОБА_7 вважала, що вона придбала
будинок за 5000 грн., на думку апелянта, є
невірним, судом не було надано
належної оцінки реальній вартості
будинку, який розташований по АДРЕСА_1.
Крім того залишились поза увагою суду
покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які
пояснили, що також мали намір придбати
даний будинок за 25000 грн., але їх не
влаштовувала відсутність газифікації
та хорошої дороги до будинку, а свідки
ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пояснили, що вони
були присутніми при розмові між ОСОБА_7,
ОСОБА_6 та його донькою щодо дійсної
вартості будинку та те, що ОСОБА_7 було
відомо про внесення нею завдатку в
розмірі 5000 грн.

З певної поведінки ОСОБА_7 апелянту
стало відомо про відсутність у неї
фінансової можливості придбати
вказаний будинок, тому що крім внесення
доплати вартості будинку їй необхідно
було сплатити вартість оформлення
договору купівлі-продажу в сумі 8720 грн.
, а отже оскільки договір не був
укладений з її вини, то він не повинен
повертати ОСОБА_7 внесених нею 5000грн.
завдатку. Натомість 5000грн. коштів за
проживання в будинку мали увійти у
плату за його придбання і підлягають до
стягнення на його користь. Також суд
необґрунтовано відмовив у
витребуванні його майна у
відповідачки, яка протиправно ним
заволоділа при виселенні, не
врахувавши надані ним пояснення та
докази .

У зв'язку з викладеним та посилаючись
на часткове визнання зустрічного
позову ОСОБА_7, яка сплатила вартість
використаної електроенергії в сумі 285
грн. 59 коп., апелянт просив суд
скасувати рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 14 лютого 2014 року та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 та
задовольнити в повному обсязі його
зустрічні позовні вимоги, а також
стягнути з ОСОБА_7 1500 грн. витрат на
правову допомогу адвоката.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції,
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
відхилення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

В п.8 та п.11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року N 14 «Про судове рішення у цивільній
справі» роз'яснено, що ухвалене у
справі рішення має бути гранично
повним, ясним, чітким, викладеним у
послідовності, встановленій статтею 215
ЦПК, і обов'язково містити вступну,
описову, мотивувальну та резолютивну
частини. У мотивувальній частині
рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших
майнових вимог. Встановлюючи наявність
або відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (частина четверта статті 60
ЦПК). Встановивши, що строк для
звернення з позовом пропущено без
поважної причини, суд у рішенні
зазначає про відмову в позові з цих
підстав, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі, зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

Оскаржуване рішення відповідає
вказаним вимогам і критеріям.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Суд першої інстанції обґрунтовано
встановив, і це визнали сторони, що в
рахунок майбутнього укладення
договору купівлі-продажу будинку, який
розташований по АДРЕСА_1 ОСОБА_7
передала, а ОСОБА_6 отримав від неї
кошти в сумі 5000 грн., про що останній
надав позивачу власноручно написану
розписку від 15 серпня 2013 року /а.с. 4/.

Однак договір купівлі-продажу будинку
між сторонами укладений не був,
оскільки між сторонами не було
узгоджено ціни продажу, часу переходу
права власності на будинок, інших
істотних умов договору. При цьому
отриманих коштів відповідач не
повернув, що підтверджується наданою
позивачем і дослідженою судом копії
розписки ОСОБА_6

Відповідно до ст. 570 ЦК України
завдатком є грошова сума, що видається
кредиторові боржником у рахунок
належних з нього за договором платежів,
на підтвердження зобов'язання і на
забезпечення його виконання. Якщо не
буде встановлено, що сума, сплачена в
рахунок належних з боржника платежів, є
завдатком, вона вважається авансом.

Ознакою завдатку є те, що він одночасно
виступає і способом платежу, і способом
забезпечення виконання зобов'язання.

При цьому правила ст. 571 ЦК України
про залишення завдатку особі, яка його
одержала, або стягнення з неї подвійної
суми завдатку застосовується в таких
випадках, коли між сторонами укладено
договір, проте він не виконується з
вини якоїсь із сторін.

У разі коли сторони лише
домовилися укласти договір, але
відповідно його не оформили, сплачені в
рахунок виконання договору платежі
визнаються авансом і повертаються в
тому розмірі, в якому вони надавалися.

Встановивши , що сторони не
уклали попередній договір
купівлі-продажу будинку, який би за
своєю формою та змістом відповідав
вимогам закону, а лише в усному порядку
порядку домовились про можливість
укласти такий договір в майбутньому,
суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку, що сплачені
ОСОБА_7 кошти є авансовим платежем і
вони підлягають поверненню в тому
розмірі, в якому вони надавались
відповідачу - 5 000 грн. , оскільки ОСОБА_7
передала ОСОБА_6 вказану суму в якості
авансу за придбання будинку, але
договір сторонами не було укладено .

Доводи ОСОБА_6 в апеляційній
скарзі про те, що основні договори не
було узгоджено з вини відповідачів є
безпідставними, були предметом
перевірки суду першої інстанції та
отримали належну правову оцінку.

Посилання апелянта в апеляційній
скарзі на те, що передана позивачем за
первісним позовом сума є завдатком та
те, що з її вини не було узгоджено
договору купівлі-продажу, також не
знайшли свого підтвердження ні під час
розгляду справи в суді першої
інстанції, ні в ході перегляду рішення
апеляційним судом, оскільки суперечать
положенням ст. 570 ЦК України,
враховуючи, що спірна сума не може
вважатися завдатком.

Також , розглянувши зустрічний позов,
суд першої інстанції з урахуванням
встановлених обставин , дійшов до
правильного висновку про відсутність
підстав для його задоволення як в
частині стягнення 5000грн. плати за
договором найму , так і в частині
витребування майна та відшкодування
моральної шкоди . При цьому суд першої
інстанції , вирішуючи спір ,
правомірно послався на норми ст.810-811 ЦК
України та зазначив на відсутність
укладеного між сторонами у письмовій
формі договору найму житла та інших
доказів на підтвердження вимог по
зустрічному позову як в частині
витребування майна, так і частині
стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

За таких обставин судова колегія
вважає, що оскаржуване рішення суду є
законним, обґрунтованим, постановленим
на зібраних по справі доказах, які
надали суду сторони. Відповідає
вимогам матеріального і
процесуального законодавства, а доводи
апеляційної скарги не є суттєвими, були
предметом судового розгляду, суд дав їм
належну оцінку і вони не дають підстав
для його скасування чи зміни.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 14 лютого 2014 року
- відхилити.

Рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 14 лютого 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про стягнення безпідставно
отриманих коштів та стягнення
моральної шкоди та за зустрічним
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення
коштів за користування житловим
будинком та витребування майна з
незаконного володіння - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :