Справа № 758/1043/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

18 березня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Сотніковій І.
О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про зобов'язання не чинити перешкоди в
користуванні, володінні та
розпорядженні житловим приміщенням та
вселення,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з
зазначеним вище позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що вона є власником 1/3
частини квартири АДРЕСА_1. Також
позивачка зазначила, що співвласниками
та зареєстрованими у вказаній
квартирі, яка є об'єктом спільної
часткової власності, крім позивачки,
являються відповідачі. Позивачка
вказала, що житло було придбано для
власного проживання, однак,
відповідачі чинять перешкоди у
вселенні позивачу, не дають доступу до
квартири. Оскільки позивачка
позбавлена права на проживання у
вказаній квартирі, вона і звернулась до
суду та просила зобов'язати
відповідачів не чинити перешкоди в
користуванні, володінні та
розпорядженні належної їй 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1. Також позивачка
просила вселити її у вказану квартиру.

До початку судового засідання від
представника позивачки надійшла заява,
в якій він просив розглядати справу за
його відсутності, проти постановлення
заочного рішення не заперечував.

Відповідачі своє право на участь в
судовому засіданні не використали, про
день, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, причин
неявки суду не повідомили.

У разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК
України). З урахуванням зазначеного
вище, суд приходить до висновку про
можливість розгляду позову у
відсутності сторін та постановлення
заочного рішення по справі.

Суд, вивчивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Зі змісту свідоцтва від 24.01.14 р.
вбачається, що ОСОБА_1 належиться на
праві власності майно, що складається з
1/3 частини двокімнатної квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
було посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 (а.с. 4).

Зі змісту витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності від 24.01.14 р.
вбачається, що ОСОБА_1 належить на праві
приватної власності квартира, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Зі змісту довідки форми № 3, виданої
Комунальним підприємством «Галицьке
Подільського району м. Києва» за № 149
від 29.01.14 р., вбачається, що в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 6).
Також у вказаній довідці зазначена
позивачка, як співвласник 1/3 частини
квартири.

28.01.14 р. представник позивачки
звертався до начальника Подільського
РУ ГУ МВС України в м. Києві з заявою, в
якій зазначав про те, що позивачка,
прийшовши до вказаної квартири 25.01.14 р.,
не змогла до неї потрапити (а.с. 7). Також
у заяві зазначено, що представник
позивачки після 25.01.14 р. приходив до
квартири тричі, однак двері ніхто так і
не відкрив, тому представник позивачки
просив усунути перешкоди в доступі та
користуванні позивачкою
вищезазначеної квартири.

Згідно з ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону. Усім власникам забезпечуються
рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України
власник який має підстави передбачати
можливість порушений свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод
у здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України,
особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Оскільки позивачка є власником 1/3
спірної квартири, а відповідачі
порушують права позивачки щодо
користування належним їй майном, то суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивачки ґрунтуються на
чинному законодавстві, знайшли своє
доведення, а тому підлягають
задоволенню.

На підставі ст.ст. 319, 321, 386, 391ЦК України,
керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 213, 214, 218, 219 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_1 в
користуванні 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
суду може бути подано протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня, наступного
після отримання копії рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька