Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/364/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

06.03.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Бубличенко
В.П.

суддів - Мурашка С.І.

Сукач Т.О.

при секретарі - Савченко
Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за заявою ОСОБА_3,
заінтересована особа - ОСОБА_4, про
встановлення факту прийняття спадщини,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Кіровського районного суду
міста Кіровограда від 09 грудня 2013 року
і

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_3 подала до суду
заяву про встановлення факту прийняття
спадщини

В обґрунтування своїх вимог
ОСОБА_3 зазначала, що вона є
спадкоємицею після смерті її батька,
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. У
встановленому законом порядку вона
прийняла і оформила спадщину на
земельну ділянку, яка належала її
батькові на підставі державного акту
на право приватної власності на землю.
Крім того, до батькової спадщини
належить майно, яке він успадкував
після смерті своєї сестри, ОСОБА_6, але
не оформив своїх спадкових прав,
зокрема, грошові вклади та право на
земельну частку (пай).

Вона не має можливості оформити
свої права на це майно, оскільки її
батько не подавав до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_6, а фактично вступив
в управління та володіння спадковим
майном.

Посилаючись на зазначені
обставини, ОСОБА_3 просила встановити
факт прийняття спадщини її батьком,
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
після смерті його рідної сестри ОСОБА_6,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішенням Кіровського районного
суду міста Кіровограда від 09 грудня 2013
року ОСОБА_3 у задоволенні заяви
відмовлено. Суд дійшов висновку, що
встановлення факту прийняття спадщини
батьком заявниці після смерті ОСОБА_6
необхідно ОСОБА_3 як доказ у іншій
цивільній справі за її позовом про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, яка розглядається
в Олександрівському районному суді
Кіровоградської області, а тому має
бути встановлений при розгляді
зазначеної справи.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її заяву про встановлення
факту прийняття спадщини.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_3 та заінтересованої особи,
ОСОБА_4, які підтримали доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду у встановлених статтею 303 ЦПК
України межах, а також обгрунтованість
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що вона підлягає
задоволенню з таких підстав.

Пленум Верховного Суду України у п.1
постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» роз'яснив, що відносини
спадкування регулюються правилами ЦК
(435-15), якщо спадщина відкрилася не
раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття
спадщини до зазначеної дати
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила Цивільного кодексу
Української РСР (1540-06), у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом. У разі коли спадщина, яка
відкрилася до набрання чинності ЦК
(435-15) і строк на її прийняття не
закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові
відносини регулюються цим Кодексом.

Встановлено, що спадщина після
смерті ОСОБА_6 відкрилася і строк на її
прийняття закінчився до 1 квітня 2004
року, тому питання щодо прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_6 і кола її
спадкоємців за законом має
вирішуватися за правилами ЦК УРСР.

В матеріалів справи вбачається, що
заявниця є дочкою і спадкоємицею
першої черги після смерті ОСОБА_5
(відповідно до ст.1261 ЦК України),
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Факт їх
родинних відносин підтверджується
свідоцтвом серія НОМЕР_1 про
народження ОСОБА_3 (а.с.7) та свідоцтвом
про реєстрацію шлюбу серія НОМЕР_2 між
нею і ОСОБА_8(а.с.10).

25 травня 2007 року Новомиргородська
державна нотаріальна контора
Кіровоградської області видала ОСОБА_3
свідоцтво про право на спадщину на
майно ОСОБА_5, яке складається із
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва розміром 7,36 гектара, яка
знаходиться на території Шпаківської
сільської ради Новомиргородського
району Кіровоградської області (а.с.9).

З наданих заявницею доказів
вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
померла рідна сестра її батька, ОСОБА_6
(а.с. 5). Факт родинних відносин між
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підтверджується
рішенням Кіровського районного суду
міста Кіровограда від 21 березня 2013
року, який встановив, вони є рідними
братом і сестрою (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_6 залишилося
спадкове майно, яке складається із
права на земельну частку (пай) у землі,
яка перебуває у колективній власності
КСП ім. Свердлова, розміром 7,66 га у
мовних кадастрових гектарах (а.с.6) і
грошових вкладів, що зберігаються в
Ощадному банку України.

Згідно з інформаційною довідкою зі
Спадкового реєстру № 36614343 від 13 лютого
2014 року заяви про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_6 не подавалися.

По день смерті ОСОБА_6 проживала сама в
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою
Родниківської сільської ради
Олександрівського району
Кіровоградської області від 05 квітня
2012 року № 203.

Між тим, заявницею ОСОБА_3 доведено, що
рідний брат ОСОБА_6, ОСОБА_5, фактично
вступив в управління та володіння
належним ОСОБА_6 спадковим майном.
Зокрема, у шестимісячний строк з дня
відкриття спадщини він продав будинок,
який належав ОСОБА_6 без
правовстановлювальних документів, що
підтверджується довідкою
Родниківської сільської ради
Олександрівського району
Кіровоградської області № 439 від 27
березня 2012 року (а.с.8).

Крім того, у встановлений ч.2 ст.549 ЦК
УРСР строк для прийняття спадщини
ОСОБА_5 заволодів документами, що
підтверджують право ОСОБА_6 на спадкове
майно, а саме: ощадними книжками і
сертифікатом на право на земельну
частку(пай) серія КР № 0146775 від 02 грудня
1997 року (а.с.6).

Згідно з п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

Відповідно до ст.530 ЦК УРСР при
відсутності спадкоємців першої черги
або неприйняття ними спадщини, а також
у разі, коли всі спадкоємці першої
черги не закликаються до спадкування,
успадковують у рівних частках: брати і
сестри померлого, а також дід та бабка
померлого як з боку батька, так і з боку
матері (друга черга).

Встановлено, що батько заявниці,
ОСОБА_5, є спадкоємцем другої черги
після смерті ОСОБА_6 і протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини
фактично вступив в управління та
володіння спадковим майном.

Пленум Верховного Суду України у
п.2 постанови № 7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснив, що якщо
виникнення права на спадкування
залежить від доведення певних фактів,
особа може звернутися в суд із заявою
про встановлення цих фактів, яка, у разі
відсутності спору, розглядається за
правилами окремого провадження.
Зокрема, у такому порядку суди повинні
розглядати заяви про прийняття
спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004
року.

З матеріалів цієї справи
вбачається, що спору щодо право на
спадщину після смерті ОСОБА_6, який
розглядається в порядку позовного
провадження, немає. До апеляційного
суду надійшов лист Родниківської
сільської ради Олександрівського
району Кіровоградської області № 146
від 04 березня 2014 року, на території якої
відкрилася спадщина після смерті
ОСОБА_6, в якому зазначено, що сільська
рада не заперечує щодо прийняття
спадщини ОСОБА_5

За таких обставин колегія суддів
вважає, що заява ОСОБА_3 про
встановлення факту прийняття спадщини
є обґрунтованою і підлягає
задоволенню.

При розгляді цієї справи суд в
порушення вимог ст.213 ЦПК України
неправильно встановив обставини
справи і не застосував норми
матеріального права, зокрема ст.ст.530, 549
ЦК УРСР, які підлягали застосуванню,
тому ухвалив помилкове рішення.

Так, суд виходив із того, що
встановлення факту прийняття спадщини
ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6 необхідно
заявниці як доказ у справі за її
позовом про визначення їй додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини після смерті її тітки, ОСОБА_6

При цьому судом не враховано, що
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року і за
нормами ЦК УРСР, який діяв на той час,
племінники не входили до кола
спадкоємців за законом, а відомостей
про складення ОСОБА_6 заповіту на
користь ОСОБА_3 немає.

Враховуючи наведене, рішення суду
підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1
ст.309 ЦПК України у зв'язку з
неправильним застосуванням норм
матеріального і процесуального права з
ухваленням нового рішення про
задоволення заяви про встановлення
факту прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду
міста Кіровограда від 09 грудня 2013 року
скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту
прийняття спадщини задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
після смерті його рідної сестри ОСОБА_6,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: