РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2014
м. Рівне

Рiвненський мiський суд
Рівненської області в особi суддi
Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового
засідання Ющук О.С.,

представників позивача ОСОБА_2,
адвоката ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4,
адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засiданнi в мiстi Рiвному

справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 в
особі законного представника ОСОБА_4
про визнання недійсною заяви та
визнання права власності на частку
спадкового майна, -

В С Т А Н О В И В :

Представники позивача ОСОБА_6 ОСОБА_2 та
адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов підтримали і просять суд визнати
недійсною відмову ОСОБА_6 від спадщини
після смерті його сина ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на користь
ОСОБА_7, а також визнати за ОСОБА_6 право
власності на спадкове майно після
смерті ОСОБА_4, а саме, на 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1 вартістю 74494 грн та на
1/3 частину депозитного вкладу в ПАТ КБ
«Приватбанк» в сумі 3500 євро (36890 грн за
курсом НБУ).

В обґрунтування позовних вимог
посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
загинув син позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_4,
після смерті якого залишилося спадкове
майно, а саме, квартира АДРЕСА_1 та
грошовий вклад. Спадкоємцями першої
черги після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_6
(батько спадкодавця), ОСОБА_8 (мати
спадкодавця) та ОСОБА_7 (дочка
спадкодавця). ОСОБА_8 та ОСОБА_7
звернулися до нотаріальної контори із
заявами про прийняття спадщини. ОСОБА_6,
будучи введений в оману ОСОБА_7 та її
матір'ю ОСОБА_4, які повідомили йому про
те, що їм немає де жити, хоча насправді
мають трьохкімнатну квартиру, тобто
діючи під впливом обману, перебуваючи у
місті Ноябрьську Російської Федерації,
де проживає біля 20 років, подав до
нотаріальної контори заяву про відмову
від спадщини на користь дочки
спадкодавця ОСОБА_7 На теперішній час
ОСОБА_6 проживає у місті Ноябрьську з
дружиною, стосунки з якою погані, хоче
повернутися на Україну і проживати в
місті Рівне, тому і хоче відмовитися
від своєї заяви.

Законний представник відповідача
ОСОБА_7 ОСОБА_4 та представник
відповідача адвокат ОСОБА_5 в судовому
засіданні позов не визнали і в
задоволенні позову просять суд
відмовити.

На заперечення позовних вимог
посилаються на те, що ніхто, ні ОСОБА_7,
ні ОСОБА_4, позивача не обманювали.
Розмови про те, що їм немає де жити, у
них з позивачем не було. Позивачу було
відомо про існування трьохкімнатної
квартири, яка належить батькам ОСОБА_4 і
в якій остання з дочкою проживала,
оскільки, коли ОСОБА_4 проживала у цій
квартирі спільно з ОСОБА_4, позивач
ОСОБА_6 неодноразово бував у них.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази по справі, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги є
недоведеними та безпідставними, а тому
позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_4 - син позивача ОСОБА_6 та
батько відповідача ОСОБА_7, після
смерті якого відкрилась спадщина.

Як слідує з матеріалів спадкової
справи № 317/2012 до майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, заведеної
Другою Рівненською державною
нотаріальною конторою, 21 вересня 2012
року до нотаріальної контори із заявою
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_4 звернулася його мати ОСОБА_8, а 27
квітня 2013 року - його дочка ОСОБА_7

З матеріалів спадкової справи також
слідує, що 06 лютого 2013 року до Другої
Рівненської державної нотаріальної
контори надійшла заява від батька
спадкодавця ОСОБА_6 від 25 січня 2013 року,
посвідчена у місті Ноябрьськ
Ямало-Ненецького автономного округу
Російської Федерації нотаріусом
ОСОБА_9, якою позивач відмовився від
прийняття спадщини після смерті свого
сина ОСОБА_4 на користь його дочки
ОСОБА_7

Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини.

Згідно ч.5 ст.1273 ЦК України відмова від
прийняття спадщини є безумовною і
беззастережною.

Згідно ч.6 ст.1273 ЦК України відмова від
прийняття спадщини може бути
відкликана протягом строку,
встановленого для її прийняття.

Судом встановлено, що протягом
шестимісячного строку для прийняття
спадщини, встановленого ст.1270 ЦК
України, заява про відмову від
прийняття спадщини ОСОБА_6 не була
відкликана.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що заява про відмову
від прийняття спадщини була вчинена
ним під впливом обману, а тому, згідно
ч.1 ст.230 ЦК України, має бути визнана
недійсною.

Відповідно до ст.202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).
Одностороннім правочином є дія однієї
сторони, яка може бути представлена
однією або кількома особами.
Односторонній правочин може
створювати обов'язки лише для особи,
яка його вчинила. Односторонній
правочин може створювати обов'язки для
інших осіб лише у випадках,
встановлених законом, або за
домовленістю з цими особами. Дво- чи
багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін.
До правовідносин, які виникли з
односторонніх правочинів,
застосовуються загальні положення про
зобов'язання та про договори, якщо це не
суперечить актам цивільного
законодавства або суті
одностороннього правочину.

Таким чином, враховуючи характер та
зміст заяви про відмову від прийняття
спадщини, таку заяву слід вважати
одностороннім правочином.

У відповідності до вимог ч.1 ст.230 ЦК
України, якщо одна із сторін правочину
навмисно ввела другу сторону в оману
щодо обставин, які мають істотне
значення (частина перша статті 229 цього
Кодексу), такий правочин визнається
судом недійсним. Обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

За змістом ст.230 ЦК України, визнання
правочину недійсним з підстав вчинення
його під впливом обману, тобто
внаслідок навмисного введення однією
із сторін правочину другої сторони в
оману щодо обставин, які мають істотне
значення, можливе лише щодо
двосторонніх чи багатосторонніх
правочинів.

Оскільки заява про відмову від
прийняття спадщини є одностороннім
правочином, визнання такого правочину
недійсним, як вчиненого під впливом
обману, з точки зору цивільного
законодавства є неможливим.

Відповідно до роз'яснень, наведених у
п.20 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними», правочин визнається
вчиненим під впливом обману у випадку
навмисного введення іншої сторони в
оману щодо обставин, які впливають на
вчинення правочину. Ознакою обману є
умисел у діях однієї зі сторін
правочину. Наявність умислу в діях
відповідача, істотність значення
обставин, щодо яких особу введено в
оману, і сам факт обману повинна
довести особа, яка діяла під впливом
обману. Обман щодо мотивів правочину не
має істотного значення. Норми статті 230
ЦК не застосовуються щодо
односторонніх правочинів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
ОСОБА_6 про визнання недійсною його
відмови від прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_4 суд визнає
безпідставними та недоведеними, а тому
вони задоволенню не підлягають.

Оскільки позовні вимоги в частині
визнання права власності на спадкове
майно є похідними від позовних вимог
про визнання недійсною відмови від
прийняття спадщини, то і вони не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214,215,218,223,292,294
ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

В позові ОСОБА_6 до ОСОБА_7 в особі
законного представника ОСОБА_4 про
визнання недійсною заяви та визнання
права власності на частку спадкового
майна відмовити повністю за
недоведеністю та безпідставністю
позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляцiйного суду
Рівненської області через Рiвненський
мiський суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 24 березня 2014
року.

Суддя: