Вінницький районний суд Вінницької
Справа № 0203/3082/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2014 року
м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.

при секретарі Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ДП
"Вінницьке лісове господарство" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення з квартири
житлового будинку без надання іншого
приміщення та зустрічним позовом
ОСОБА_1 до ДП "Вінницьке лісове
господарство" про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на момент відкриття спадщини та
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ДП "Вінницьке лісове господарство"
звернулося до Вінницького районного
суду Вінницької області суду з позовом
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення з
квартири житлового будинку без надання
іншого приміщення, мотивуючи свої
позовні вимоги тим, що ДП "Вінницьке
лісове господарство" відповідно до
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 09.11.2011 року, серії
САЕ № 212450 є власником житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, який складається з двох
квартир: №1 та №2. Зазначений будинок
побудований в 1950 році господарським
способом, знаходиться на території
Державного лісового фонду України -
АДРЕСА_1. Згідно з даними
бухгалтерського обліку будинок є
основним засобом та рахується лісовим
кордоном. З моменту побудови будинок
використовувався як службове
приміщення для зберігання інвентаря,
посадочного матеріалу і насіння
лісових культур, відпочинку та
тимчасового проживання працівників
лісової охорони, лісничих, помічників
лісничих, майстрів лісу, лісників. До
отримання свідоцтва на право власності
на нерухоме майно, будинок не був
зареєстрований у БТІ та введений в
експлуатацію, тому що будувався
господарським способом лісовим
господарством, тобто не мав статусу
житлового. Крім того, позначення
будинку в інвентарних документах
відповідача житловим не визначало
статус кордону як житлового будинку,
тому що він не був переведении у
державний житловий фонд належним чином
у встановленому законом порядку. Це
позначення несло тільки смислове
навантаження, оскільки будинки-кордони
можуть бути призначені тільки як для
відпочинку та тимчасового проживання
працівників лісового господарства, так
і для збереження інвентарю,
посадкового матеріалу, насіння лісових
культур та інших господарських потреб
лісництва. У період з 1954 по 2010 роки в
квартирі №1 даного будинку проживали
батьки ОСОБА_1, які були працівниками
лісового господарства. Батько
відповідача ОСОБА_3 помер у 1980 році, а
мати продовжувала проживати на
лісовому кордоні. Зважаючи на трудовий
стаж батьків відповідача ОСОБА_1 у
лісовому господарстві, ДП "Вінницьке
лісове господарство" не заперечувало
проти цього. У 2009 році мати відповідача
ОСОБА_4 зверталася до Державного
комітету лісового господарства
України, потім до ДП "Вінницьке лісове
господарство" з проханням про
переведення вищевказаного житлового
будинку до житлового фонду
Стрижавської сільської ради для
подальшої його приватизації. На
початку 2010 року позивачем був
направлений лист - заперечення ОСОБА_3
Після смерті матері ОСОБА_3 у січні 2010
року відповідач ОСОБА_1, який
зареєстрований у АДРЕСА_2, яка є ним
приватизованою, тобто скористався
своїм правом приватизації житлового
приміщення, має житло для проживання з
сім'єю, самовільно вселився та
продовжує проживати та користуватися
квартирою №1 будинку та господарськими
спорудами на незаконних підставах,
оскільки не є працівником лісового
господарства, не відноситься до
державної лісової охорони та не є
пенсіонером лісгоспу, а на постійні
вимоги про добровільне звільнення
житлового будинку не реагує. 06 вересня
2011 року ОСОБА_1 вступив в шлюб з
громадянкою ОСОБА_2, яка з квітня 2012
року також почала проживати в будинку.
Комісією ДП "Вінницьке лісове
господарство" неодноразово робились
обстеження будинку на предмет
проживання в ньому, про що свідчать
акти від 24.01.2012 року, 09.02.2012 року, 06.03.2012
року, 16.05.2012 року., згідно яких
вбачається, що відповідачі зберігають
свої речі в будинку, однак не постійно
проживають в ньому. На повторні вимоги
про добровільне звільнення житлового
будинку відповідачі категорично
відмовляються. На сьогоднішній день є
потреба провести капітальний ремонт
будинку, оскільки за період його
існування такий ремонт не проводився
та заселити молодих спеціалістів
лісгоспу. Тому надати даний будинок для
оренди чи тимчасового користування
відповідачам немає можливості. Отже,
своїми діями, а саме проживання та
користування житловим будинком
відповідачі створюють перешкоди в
користуванні будинком та порушують
право позивача як власника на свій
розсуд володіти, користуватися та
розпоряджатися належним йому майном.

13.07.2012 року у судовому засіданні
відповідач ОСОБА_1 подав зустрічну
позовну заяву про визнання членами
сім'ї наймача, визнання права на житло.
31.10.2012 року відповідач ОСОБА_1 подав до
суду заяву про зміну предмету та
підстав позовних вимог, просив його
вимоги розглядати про встановлення
факту постійного проживання зі
спадкодавцем на момент відкриття
спадщини та визнання права власності в
порядку спадкування за законом.
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла його мати
ОСОБА_4 в смт. Стрижавка, Вінницького
району Вінницької області. Після її
смерті відкрилася спадщина, яка
складається з 1/2 частки
будинковолодіння без номеру, що
розташовано в АДРЕСА_1, право на
приватизацію якої вона мала за життя.
Його батько - ОСОБА_3 за життя працював у
Вінницькому лісгоспі «Михайлівське
лісництво» на посаді тракториста та
згідно наказу № 91-к від 27.10.1980 року його
було відраховано зі списків лісництва
в зв'язку зі смертю. Мати - ОСОБА_4 також
за життя працювала в «Укрзаготліссемі»
системи Міністерства лісового
господарства в с. Коло - Михайлівка (в
даний час Стрижавка) та звільнена з
посади в зв'язку з виходом на пенсію
відповідно до наказу № 35 від 06.05.1980
року. Як працівникам лісгоспу, батькам
було надано житло, що розташовано в
кварталі 8 виділ 9 Михайлівського
лісництва селищна рада Стрижавська,
Вінницького району Вінницької області,
в якому вони проживали все своє життя
до смерті. За життя, а саме в 2009 році
його мати ОСОБА_4 зверталася у
встановленому законом порядку до
Державного комітету лісового
господарства України з метою
приватизації житла, в якому вона
проживала та реєстрована багато років,
а саме будинку АДРЕСА_1 та їй була
надана відповідь в якій було
запропоновано звернутись до
державного підприємства «Вінницьке
лісове господарство» з заявою про
переведення приміщення в якому вона
проживає до житлового фонду та після
того як Державне підприємство
«Вінницьке лісове господарство», в
установленому законом порядку,
здійснить переведення приміщення до
житлового фонду, вона буде мати право
на його приватизацію. Тобто з даного
листа видно, що питання про
приватизацію житла його матір'ю ОСОБА_3
фактично було погоджено. 11 вересня 2009
році ОСОБА_3 звернулася з заявою до ДП
«Вінницького лісового господарства» з
проханням перевести приміщення в якому
вона проживає до житлового фонду. За
життя ОСОБА_3 зверталася в КП «ВООБТІ»
для виготовлення технічного паспорту
на будинок б/н, що розташований в
кварталі 8 виділ 9, Михайлівського
лісництва, селищна рада Стрижавська
Вінницького району Вінницької області,
оскільки первинно їй було погоджено
приватизувати дане житло і перевести
його до житлового фонду. 15 січня 2010 року
ОСОБА_3 була направлена відповідь ДП
«Вінницьке лісове господарство» з
запереченням проти переведення
спірного житлового будинку до
житлового фонду. Проте ІНФОРМАЦІЯ_5
його мати ОСОБА_3 померла та її заява
про приватизацію не була розглянута у
встановлені законом строки. Крім того,
в зв'язку зі смертю ОСОБА_3 не встигла
завершити приватизацію житла, яке
отримала у встановленому законом
порядку і в якому проживала багато
років. В 2011 році, тобто вже після смерті
матері ОСОБА_3, спірний будинок було
переведено саме до житлових будинків
на підставі рішення виконкому
Стрижавської селищної ради № 393 від
28.10.2011 року та видано свідоцтво про
право власності на нерухоме майно
виконавчим комітетом Стрижавської
селищної ради Вінницького району
Вінницької області від 09.11.2011 року саме
на спірний житловий будинок. Тобто цей
факт свідчить про те, що його мати
дійсно могла б скористатися своїм
конституційним правом на приватизацію
житла, однак в зв'язку з і смертю не
змогла це зробити. Він як спадкоємець
першої черги за законом і єдиний син
померлої ОСОБА_3 має право на визнання
за ним в порядку спадкування права
власності на спірну 1/2 частку житлового
будинку. Спадщину після смерті матері
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 він
прийняв, так як постійно проживав з
спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

ОСОБА_1 просив встановити факт, що він
на момент відкриття спадщини постійно
проживав зі спадкодавцем ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою:
АДРЕСА_1, будинковолодіння без номеру.
Визнати за ним право власності в
порядку спадкування за законом на 1/2
частку будинку з господарськими
будівлями та спорудами без номеру, що
розташований в АДРЕСА_1, право на
приватизацію якої мала ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Стрижавка,
Вінницького району Вінницької області.

10.04.2013 року ОСОБА_1 подав до суду заяву
про уточнення позовних вимог, в якій
просив встановити факт, що ОСОБА_1 на
момент відкриття спадщини постійно
проживав зі спадкодавцем ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою:
АДРЕСА_1, будинковолодіння без номеру.
Визнати за ним право власності в
порядку спадкування за законом на 29/50
часток будинку з господарськими
будівлями та спорудами без номеру, що
розташований в АДРЕСА_1, право на
приватизацію якої мала ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Стрижавка,
Вінницького району Вінницької області.

В судовому засіданні представники
позивач - відповідача ДП «Вінницьке
лісове господарство» Савчук І.В. та
Дорош О.С. позов підтримали в повному
обсязі, на підставах, викладених у
позовній заяві, просили його
задовольнити. Щодо зустрічного позову
ОСОБА_1 заперечували повністю, з
підстав викладених у письмовому
запереченні, поданого до суду 12.12.2012
року, просили суд в задоволенні
зустрічного позову відмовити.

Згідно поданого до суду 10.12.2012 року
заперечення ДП «Вінницьке лісове
господарство» вбачається, що мати
відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ніякого
відношення до вінницького лісгоспу
Михайлівськоголісництва в якому
працював батько відповідача не мала,
оскільки згідно її трудової книжки
вона працювала у Вінницькій виробничій
ділянці к-ри «Укрзаготліссемі», тому
твердження відповідача є
безпідставними та не відповідають
дійсності. Також ОСОБА_1 не вказано на
підставі якого правовстановлюючого
документу його матері належав будинок
та яке саме житло їй було надано право
на приватизацію, оскільки будинок
складається із двох квартир. Листом
Державного комітету Лісового
господарства України №05-42/2935 від 02.07.2009
року його матері було запропоновано
звернутись до ДП "Вінницьке лісове
господарство" з заявою про переведения
приміщення, в якому вона проживала до
житлового фонду, оскільки на той час
приміщення обліковувалось на балансі
підприємства як основні засоби
виробництва та статусу житла не мало,
тобто комітет надав пропозицію та
переадресував звернення до
компетентного органу з даного питання,
тому твердження відповідача про те, що
його матері було погоджено питання
щодо приватизації не відповідає дійним
обставинам. Звернення матері
відповідача до КП «ВООБТІ» для
виготовлення технічного паспорту не
доведено ніякими документами та у його
матері не було жодних юридичних
документів на право проживання у
спірному приміщенні за вказаною
адресою та права власності, тому
ОСОБА_1 не може претендувати на
спадкування за законом даного
приміщення, адже відсутній предмет
спадщини на момент відкриття спадщини.
Платіжні доручення про сплату
квартплати ОСОБА_1 за 2011 рік, за 2012 рік
йому були повернуті. Після смерті його
матері приміщення в якому вона
проживала було переведене до житлового
фонду та оформлене свідоцтво на право
власності, тому ДП «Вінницьке лісове
господарство» є законним власником
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, який складається з
двох квартир: №1 та №2.

В судовому засіданні відповідач -
позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_7 зустрічну позовну заяву
підтримали за обставин, викладених у
ній, просили її задовольнити у повному
обсязі. Щодо первісного позову ДП
«Вінницьке лісове господарство»
заперечували повністю, просили
відмовити в його задоволенні, оскільки
його батькам, як працівникам лісгоспу,
було надано житло, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, в якому вони
проживали все своє життя до самої
смерті. За життя мати ОСОБА_1 отримала
право на приватизацію, яке фактично
було погоджено, однак ОСОБА_3 померла
та не встигла завершити приватизацію
житла. Так як він є спадкоємцем першої
черги за законом після смерті матері та
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, тому прийняв спадщину та має
право на частку будинку в порядку
спадкування за законом, право на
приватизацію якого належало його
матері.

В судовому засіданні відповідач -
позивач ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_8 зустрічну позовну заяву ОСОБА_1
підтримали, просили її задовольнити у
повному обсязі. Щодо первісного позову
ДП «Вінницьке лісове господарство»
заперечували повністю, просили
відмовити в його задоволенні, оскільки
відповідачі не самоправно, а на
законних підставах поселились у
спірному будинку, доглядають його та
земельну ділянку, що підтверджується
зібраними та дослідженими у справі
доказами.

Допитаний в судовому засіданні за
клопотанням позивача - відповідача
ОСОБА_1 свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що
знайомий із ОСОБА_1 з 1995 року, підтримує
дружні стосунки, тому неодноразово
приїжджав до нього в Стрижавку, де жила
його мама та бачив, що ОСОБА_1 постійно
допомагав матері, останнім часом
дивився за нею та постійно проживав з
нею.

Допитаний в судовому засіданні за
клопотанням позивача - відповідача
ОСОБА_1 свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що
ОСОБА_1 знає 30 років, неодноразово бував
у будинку, де жила його мама, тому може
стверджувати, що ОСОБА_1 проживав разом
з нею, доглядав її, а також поховав її.

Представник позивача - відповідача ДП
«Вінницьке лісове господарство» у
судове засідання не з'явилась, хоча про
день, час та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином. Однак, на
адресу суду від представника позивача -
відповідача ДП «Вінницьке лісове
господарство» Савчук І.В. надійшли
письмово викладені судові дебати, в
яких зазначено, що відповідачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 своїми діями, а саме
проживанням та користуванням житловим
будинком створюють перешкоди в
користуванні будинком та порушують
право ДП «Вінницьке лісове
господарство», як власника, на свій
розсуд володіти, користуватись та
розпоряджатись належним йому майном,
тому просила усунути перешкоди у
користуванні та розпорядженні
будинком та виселити відповідачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з квартири №1
житлового будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_1. У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_1 просила відмовити.

Відповідач - позивач ОСОБА_1 та його
представник у судове засідання не
з'явились, однак представник ОСОБА_1
надала суду письмову заяву, в якій
просила справу слухати у її
відсутність. Також від представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_7 на адресу суду надійшла
письмова промова у судових дебатах, у
якій вона просить зустрічний позов
ОСОБА_1 задовольнити, встановити факт,
що ОСОБА_1 на момент відкриття спадщини
постійно проживав зі спадкодавцем
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 за
адресою: АДРЕСА_1, будинковолодіння без
номеру. Визнати за ним право власності
в порядку спадкування за законом на 29/50
часток будинку з господарськими
будівлями та спорудами без номеру, що
розташований в АДРЕСА_1, право на
приватизацію якої мала ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в смт. Стрижавка,
Вінницького району Вінницької області.
В задоволенні первісного позову
просила відмовити з тих же підстав.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_8 у судове засідання не з'явились,
однак представник ОСОБА_2 надала суду
письмову заяву, в якій просила справу
слухати без її участі та участі
відповідача. Також від представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_8 на адресу суду надійшов
письмовий виступ у судових дебатах, в
якому вона просить в задоволенні
позову ДП «Вінницьке лісове
господарство» відмовити, позов ОСОБА_1
задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень
цього Кодексу розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, врахувавши думку сторін, пояснення
свідків, дослідивши матеріали справи
та оцінивши оцінивши допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності, дійшов наступного
висновку.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом в судовому засіданні
встановлено, що відповідач - позивач
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, що підтверджується копією
свідоцтва про народження віл 01.04.1950
року (а.с. 67).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати ОСОБА_1 -
ОСОБА_3, про що книзі реєстрації смертей
22.01.2010 року зроблено відповідний
актовий запис за №12 що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_5, виданого виконкомом
Стрижавської селищної Вінницького
району Вінницької області (а.с.65).

Батько відповідача - позивача ОСОБА_3 за
життя працював у Вінницькому лісгоспі
«Михайлівське лісництво» на посаді
тракториста, що вбачається із копії
трудової книжки (а.с.58-64).

Мати відповідача - позивача ОСОБА_4 за
життя працювала в «Укрзаготліссемі» в
с. Коло - Михайлівка та звільнена в
зв'язку з виходом на пенсію (а.с. 54-57).

ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб,
серії НОМЕР_2 від 06.09.2011 року (а.с.26).

Згідно відповіді Державного комітету
Лісового господарства України від
02.07.2009 року, ОСОБА_3 було запропоновано:
звернутись до державного підприємства
«Вінницьке лісове господарство» з
заявою про переведення приміщення, в
якому вона проживала до житлового
фонду (на даний час приміщення
обліковується на балансі підприємства
як основні засоби виробництва, тобто
немає статусу житла); Державне
підприємство «Вінницьке лісове
господарство», в установленому
законодавством порядку, здійснить
переведення приміщення до житлового
фонду, після чого вона буде мати право
на його приватизацію з урахуванням
вимог Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» від 19.06.1992
№ 2482 та інших актів законодавства з
питань приватизації. Також, з даної
відповіді вбачається, що земельна
ділянка, на якій розташоване
приміщення в якому вона проживала, не
підлягає приватизації (земельна
ділянка розташована в АДРЕСА_1). Порядок
користування земельною ділянкою після
вирішення питання приватизації
приміщення буде визначатися
відповідно до Земельного та Лісового
кодексів України (а.с. 8).

11.09.2009 року ОСОБА_3 зверталась до
директора ДП «Вінницьке лісове
господарство» із заявою про
переведення приміщення в якому вона
проживала до житлового фонду
Стрижавської сільської ради згідно
законодавства (а.с.9).

З відповіді ДП «Вінницьке лісове
господарство» від 15.01.2010 року, наданої
ОСОБА_3 стосовно її звернення щодо
переведення лісового кордону
Михайлівського лісництва, в якому вона
проживала в житловий фонд Стрижавської
сільської ради з метою подальшої його
приватизації вбачається, що Вінницький
лісгосп на правах постійного
користувача категорично заперечує
проти переведення в житловий фонд та
подальшої приватизації
вищезазначеного будинку, оскільки
будинок у встановленому порядку
віднесений до числа службових, а тому
відповідно статті 2 пункту 2 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» не підлягає
приватизації, кордон розташований
серед лісового масиву та за межами
населеного пункту, відповідно
знаходиться на значній віддалі від
житлового фонду Стрижавської
сільської ради, в майбутньому кордон
може бути використаний для
забезпечення житлом молодих
спеціалістів лісгоспу. Також, у даній
відповіді зазначено, що вінницький
лісгосп на час надання відповіді не
заперечував проти її проживання у
згаданому лісовому кордоні (а.с.10).

Листами від 18.08.2010 року та від 13.09.2010
року ДП «Вінницьке лісове
господарство» повідомляло відповідача
- позивача ОСОБА_1 про необхідність
звільнити будинок, в якому проживала
ОСОБА_3, оскільки у встановленому
законом порядку будинок віднесений до
числа службових, не підлягає
приватизації та в майбутньому буде
використовуватись для забезпечення
житлом молодих спеціалістів (а.с.11,12).

Як вбачається із свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 09.11.2011
року власником житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є
Державне підприємство «Вінницьке
лісове господарство» (а.с.6).

Згідно витягу про державну реєстрацію
прав від 11.11.2011 року вбачається, що в КП
«ВООБТІ» зареєстровано право
власності ДП «Вінницьке лісове
господарство» на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
згідно свідоцтва про право власності
(САЕ 212450) від 09.11.2010 року, виданого
виконавчим комітетом Стрижавської
селищної ради Вінницького району
Вінницької області на підставі рішення
№393 від 28.10.2011 року (а.с. 7).

Згідно актів від 24.01.2012 року та від
09.02.2012 року, вбачається, що під час
обстеження лісового кордону в АДРЕСА_1,
де раніше проживала ОСОБА_3 ознак
проживання не виявлено (а.с. 23,24).

Згідно акту №1 від 16.05.2012 року,
складеного комісією лісничого
Михайлівського лісництва вбачається,
що в квартирі №1, будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
встановлено факт проживання ОСОБА_2, що
проживає у будинку разом із чоловіком
ОСОБА_1, який на момент складення акту
був відсутній. На прохання комісії
добровільно виселитись з будинку
громадяни категорично відмовляються
(дружина підтвердила позицію чоловіка)
(а.с.20,21).

Також, згідно акту від 06.03.2012 року
вбачається, що в житловому будинку
знаходиться ОСОБА_1, який на вимогу
комісії звільнити житло категорично
відмовився (а.с.22).

Відповідач - позивач ОСОБА_3
зареєстрований у встановленому
законом порядку за адресою: АДРЕСА_2, а
відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3,
про що свідчить відповідь з адресно -
довідково сектору ВГІРФО, наданої на
запит суду (а.с. 33,34).

Згідно ст. 41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватись і
розпоряджатися своєю власністю. Право
приватної власності є непорушним.
Ніхто не може бути позбавлений його чи
обмежений у його здійсненні,
відповідно до ст. 321 ЦК України.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають у належній
ДП «Вінницьке лісове господарство»
квартирі №1, будинку АДРЕСА_1, при цьому
письмовий договір найму житла,
відповідно до ст. 158 ЖК України, між
сторонами не укладався.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
добровільному порядку не звільняють
житло, тим самим чинять перешкоди
власника щодо вільного володіння,
користування та розпорядження майном,
суд дійшов висновку, що позов ДП
«Вінницьке лісове господарство» про
виселення з квартири без надання
іншого житла, з метою усунення перешкод
у користуванні та розпорядженні
майном, підлягає задоволенню.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ДП
"Вінницьке лісове господарство" про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на момент
відкриття спадщини та визнання права
власності в порядку спадкування за
законом підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 року за №7, справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення, які можуть
вплинути на спадкові права й
обов'язки інших осіб та (або) за
наявності інших спадкоємців і спору
між ними.

Стаття 256 ЦПК України визначає перелік
фактів, які встановлюються судом.

Наведений у ст.256 ЦПК України перелік
фактів, які встановлюються судом, не є
вичерпним. За наявності зазначених
умов суд може встановлювати й інші
факти, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому
порядку можуть бути встановлені також
інші факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Згідно актів від 31.08.2010 року, від 30.03.2011
року, від 05.04.2012 року вбачається, що
ОСОБА_1 дійсно проживав із своєю матір'ю
ОСОБА_3, доглядав її та вів спільне з нею
господарство у будинку за адресою:
АДРЕСА_1 з початку 2006 року по день її
смерті і продовжує проживати по
теперішній час (а.с. 70-72).

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили суду факт
того, що ОСОБА_1 постійно проживав на
момент смерті із матір'ю ОСОБА_4 за
адресою: квартира №1, будинок АДРЕСА_1.
Також, даний факт не заперечувався в
судовому засіданні представниками ДП
"Вінницьке лісове господарство".

Оскільки в судовому засіданні знайшов
своє підтвердження факт того, що ОСОБА_1
постійно проживав на момент смерті із
спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: квартира №1,
будинок АДРЕСА_1, суд дійшов висновку,
що позов в цій частині підлягає
задоволенню.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України
встановлено, що незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема,
правочинів.

Також, суд критично ставиться до
твердження відповідача - позивача
ОСОБА_1 про те, що його матері питання
про приватизацію спірного житла було
погоджено, оскільки з відповіді
Державного комітету Лісового
господарства України від 02.07.2009 року,
вбачається, що їй лише було
запропоновано здійснити певні дії для
подальшої приватизації.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача на квитанції про сплату
комунальних послуг, як на підставу
прийняття ним спадщини після смерті
матері, оскільки дані кошти були
повернуті ОСОБА_1 згідно платіжного
доручення №422 від 05.04.2012 року та №1272 від
21.06.2013 року, що підтверджується листами
ДП «Вінницьке лісове господарство»
від 05.04.2012 року №06/293, від 21.06.2013 року
№15/349, які направлялись відповідачу
ОСОБА_1 рекомендованими листами.

Також, суд не приймає до уваги
твердження відповідача - позивача
ОСОБА_1, що він здійснював замовлення в
КП «ВООБТІ» технічного паспорту для
здійснення приватизації, оскільки як
вбачається із матеріалів
інвентаризаційної справи №1036 на
будинок (а.с. 22, 25 інвентаризаційної
справи №1036), яка була витребувана судом
для огляду в судовому засіданні,
замовлення ОСОБА_1 не виконувалось.

Суд, врахувавши те, що ОСОБА_1 не надав
суду доказів належності частини
будинку, на яку він просить визнати
право власності в порядку спадкування
за законом, на праві власності
спадкодавцю ОСОБА_3, дійшов висновку, що
позов в частині визнання права
власності в порядку спадкування за
законом задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому з
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід
стягнути на користь ДП «Вінницьке
лісове господарство» 107 грн. 30 коп.
судового збору.

Керуючись ст. ст. 319, 391, 1216, 1217, 1218, 1261 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212 - 215, 256,
292, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ДП "Вінницьке лісове
господарство" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
виселення з квартири житлового будинку
без надання іншого приміщення -
задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні та
розпорядженні квартирою №1, у будинку
АДРЕСА_1, шляхом виселення з квартири
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (який
зареєстрований в АДРЕСА_2) та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (яка зареєстрована в
АДРЕСА_3) без надання іншого
житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 (який зареєстрований
в АДРЕСА_2), ОСОБА_2 (яка зареєстрована в
АДРЕСА_3) на користь ДП "Вінницьке
лісове господарство" (що знаходиться за
адресою: м. Вінниця, вул. Максимовича, 43)
витрати понесені на сплату судового
збору в сумі 107 грн. 30 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ДП
"Вінницьке лісове господарство" про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на момент
відкриття спадщини та про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом - задовольнити частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав на
момент смерті із спадкодавцем ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою:
квартира №1, будинок АДРЕСА_1.

В решті зустрічного позову - відмовити.

Судові витрати за зустрічним позовом
залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга подається до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, проте не були присутні
в судовому засіданні - протягом десяти
днів з моменту одержання його копії.

Суддя:
Л.П. Шевчук