Справа № 157/128/14-ц
Провадження №2/157/44/14
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2014 рокумісто
Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря - Мельницької Г.П.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Видертської сільської ради
Камінь-Каширського району Волинської
області, ОСОБА_2, відкритого
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України"
Камінь-Каширського відділення про
визнання права власності на спадкове
майно,

в с т а н о в и в
:

20 січня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася у суд з позовом, в якому
зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла
її мати ОСОБА_3 Остання за життя
прийняла спадщину після смерті її
батька ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, але не оформила своїх
спадкових прав. Після смерті матері
залишилось спадкове майно, що
складається з житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами,
розташованого у АДРЕСА_1, та грошових
вкладів з нарахованими відсотками і
компенсацією на рахунках НОМЕР_1,
НОМЕР_2 та НОМЕР_3 в Камінь-Каширському
відділенні ТВБВ №10002/036 ПАТ «Державний
Ощадний банк України». Заповіту ОСОБА_3
не залишила. Спадкоємцем першої черги
за законом, окрім неї, є її брат ОСОБА_2,
який відмовився від спадщини. Вона
прийняла спадщину після смерті матері
шляхом спільного проживання з
останньою. Звернувшись до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, що відкрилася після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3,
нотаріус відмовила їй у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
житловий будинок та грошові вклади у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів.
Позивач просить визнати за нею право
власності на житловий будинок та
надвірні будівлі, що знаходяться по
АДРЕСА_1, та на грошові вклади з
нарахованими відсотками та
компенсацією на рахунках НОМЕР_1,
НОМЕР_2 та НОМЕР_3 в Камінь-Каширському
відділенні ТВБВ №10002/036 ПАТ «Державний
ощадний банк України».

Ухвалою суду від 13 лютого 2014 року до
участі у розгляді справи в якості
співвідповідача залучено ОСОБА_2 - сина
спадкодавця ОСОБА_3

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримала частково, а саме,
просила визнати за нею право власності
на житловий будинок та надвірні
будівлі, що знаходяться у АДРЕСА_1, а від
позовних вимог про визнання права
власності на грошові вклади з
нарахованими відсотками та
компенсацією відмовилася. Окрім того
пояснила, що її мати у 2010 році, вже після
смерті батька ОСОБА_4, переїхала
проживати до неї у АДРЕСА_2, де вона
доглядала за нею до її смерті.

Ухвалою суду від 13 лютого 2014 року
прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від
позовних вимог про визнання права
власності на грошові вклади з
нарахованими відсотками та
компенсацією і провадження у справі у
цій частині позовних вимог закрито.

Видертський сільський голова Євчук М.А.
у судове засідання не з'явився, подав
до суду заяву про розгляд справи у його
відсутності та визнання позову (а.с. 37).

Співвідповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов визнав і не
заперечував визнати за позивачем право
власності на спірний житловий будинок
та надвірні будівлі.

Представник відкритого акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" Камінь-Каширського відділення
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх письмовими доказами,
суд вважає, що позов належить
задовольнити, зважаючи на таке.

Визнання відповідачем ОСОБА_2 та
представником Видертської сільської
ради Євчуком М.А. позову не суперечить
закону, не порушує прав, свобод та
інтересів інших осіб, а, відповідно до
ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Статтею 524 ЦК УРСР 1963 року передбачено,
що спадкоємство здійснюється за
законом і за заповітом. Спадкоємство за
законом має місце, коли і оскільки воно
не змінено заповітом. Часом відкриття
спадщини, як це передбачено ст. 529 ЦК
УРСР, визнається день смерті
спадкодавця.

У відповідності до положень ст. ст. 548, 549
ЦК УРСР для придбання спадщини
необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.
Прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини. Визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину якщо він протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном або якщо
він подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 22 КЗпШС, майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його спільною
сумісною власністю. Кожен з подружжя
має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 8, 11, 12).
Останні у 1970 році, перебуваючи
у шлюбі, побудували житловий будинок
та господарські будівлі у АДРЕСА_1, що
стверджується витягом з
погосподарської книги № 2 за 2011-2015 роки
№ 1314 від 27.09.2013 р., довідками № 4 від
09.01.2014 р. та № 37 від 30.01.2014 р.
Видертської сільської ради
Камінь-Каширського району Волинської
області (а.с. 14, 15, 38).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер (а.с. 10). З
дня смерті останнього відкрилася
спадщина на 1/2 частину вказаного
будинковолодіння. Заповіту ОСОБА_4 не
залишив. Його дружина ОСОБА_3 вступила в
управління і володіння спадковим
майном, тобто прийняла спадщину і,
таким чином, стала власником спірного
житлового будинку в цілому.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла (а.с. 9).
За життя остання склала заповіт,
посвідчений секретарем Видертської
сільської ради Нестерук Г.І. 04
листопада 2005 року та зареєстрований в
журналі за № 123, яким належний їй
житловий будинок із господарськими
будівлями та спорудами, що знаходяться
у АДРЕСА_1, заповіла своїй дочці ОСОБА_1
(а.с. 11, 12). Цей заповіт не змінено та не
скасовано (а.с. 64).

Відповідно до ст. 328 ЦК України однією
із підстав набуття права власності є
спадкування, яке згідно зі ст. 1216 цього
Кодексу являє собою перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України
передбачено, що спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. Спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою, а місцем
відкриття спадщини є останнє місце
проживання спадкодавця.

Із змісту ст. 1223 ЦК України вбачається,
що право на спадкування за законом
виникає у разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини. Право на спадкування виникає
у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом, як визначено у ч.
1 ст. 1258 цього Кодексу, одержують право
на спадкування почергово.

Згідно з положеннями ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, і той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК
України, спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, тобто протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини, він не заявив
про відмову від неї. Спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини.

З акту обстеження умов проживання від 11
вересня 2013 року Маневицької селищної
ради вбачається, що спадкодавець
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
проживала без реєстрації по АДРЕСА_2 з
10.12.2010 р. по день смерті, і ОСОБА_1 понад
два роки здійснювала за нею догляд (а.с.
16).

За таких обставин, суд доходить
висновку, що позивач ОСОБА_1 прийняла
спадщину, яка відкрилася після смерті
її матері, шляхом постійного
проживання із спадкодавцем на час
відкриття спадщини.

Співвідповідач ОСОБА_2, який є сином
спадкодавця ОСОБА_3, на час відкриття
спадщини постійно з останньою не
проживав і до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини у
передбачений законом шестимісячний
строк з дня відкриття спадщини не
звертався, тобто спадщину не прийняв
(а.с. 62).

Оскільки спірний житловий будинок з
надвірними будівлями, 1970 року забудови,
був збудований у сільській місцевості
і зареєстрований у погосподарській
книзі, то він вважається прийнятим в
експлуатацію і не є самовільним
будівництвом.

Як вбачається з повідомлення
Маневицької державної нотаріальної
контори № 1071/01-16 від 23 грудня 2013 року
позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
спірний житловий будинок з надвірними
будівлями, оскільки остання не подала
правовстановлюючих документів на
нього та витягу з Реєстру прав
власності на нерухоме майно (а.с. 24).

Таких правовстановлюючих документів
спадкодавець за життя не мала, що
стверджується рішенням щодо отримання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно за
результатом розгляду запиту № 10388712
від 28 січня 2014 року (а.с. 35), а тому
позивач позбавлена можливості
оформити своє право власності на
спірне нерухоме майно у нотаріальній
конторі.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

З огляду на вищевикладене, суд доходить
висновку, що за позивачем слід визнати
право власності на спірне нерухоме
майно.

За згодою позивача ОСОБА_1 суд не стягує
з відповідачів судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст. ст. 328,
1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1223, 1233, 1234, 1258, 1268, 1269, 1270
ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок та
надвірні будівлі, що знаходяться у
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Волинської області
через Камінь-Каширський районний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий: О. В. Антонюк