Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Косигіної Л.М., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Трохимчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богунського
районного суду м. Житомира від 26 грудня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства КБ
«ПриватБанк» про повернення
безпідставно стягнутих коштів та
відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому зазначив, що
згідно з договором від 18 вересня 2013
року ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснює
розрахунково-касове обслуговування
карткового рахунку для виплати йому
заробітної плати.

Проте, в порушення умов договору,
відповідач безпідставно списав з
рахунку грошові кошти в сумі 575 грн. 47
коп. На його письмове звернення банк не
надав відповіді та не повернув кошти.

Враховуючи вищезазначене, позивач
просив стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк»
575 грн. 47 коп., а також відшкодувати
спричинену йому моральну шкоду в сумі
20000 грн.

ОСОБА_1 також була подана заява про
забезпечення позову, в якій він просив
заборонити ПАТ КБ «ПриватБанк»
здійснювати будь-які дії щодо списання
грошових коштів з усіх належних йому
рахунків, відкритих у банківських та
інших фінансових установах.

Ухвалою Богунського районного суду м.
Житомира від 26 грудня 2013 року у
задоволенні заяви відмовлено.

В поданій до суду апеляційній скарзі
ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права, просить
скасувати ухвалу та постановити нову,
якою задовольнити його заяву.

Апелянт, зокрема, зазначає, що відмова
суду забезпечити позов шляхом заборони
відповідачеві здійснювати списання
грошових коштів, сприятиме існуванню
триваючого порушення його права на
отримання заробітної плати.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги, виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
предметом судового розгляду є
правомірність списання відповідачем
зазначених коштів, а позовні вимоги
стосуються повернення грошової суми,
яка, на думку позивача, була
безпідставно стягнута банком. З огляду
на вищезазначене, невжиття такого
заходу забезпечення позову як заборона
банку здійснювати будь-які дії щодо
списання коштів з рахунків, відкритих
на ім'я ОСОБА_1, не матиме наслідком
утруднення чи унеможливлення
виконання рішення суду у разі
задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком.

За правилами ч.ч.1,3 ст. 151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову, передбачені цим Кодексом.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» від 22 грудня 2006
року №9, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд ( суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитись, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

Належні позивачеві грошові кошти, які
зберігаються на рахунках у банківських
та інших фінансових установах, не є
предметом спору. Матеріали справи не
містять доказів на підтвердження
співмірності заявлених позивачем
вимог виду забезпечення позову. Окрім
того, позивач не навів доводів на
підтвердження того, чи існує реальна
загроза невиконання або ж утруднення
виконання рішення суду у разі
задоволення його позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги є
безпідставними та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.
209,303,307,308,312,313,314,315,319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Богунського районного суду м.
Житомира від 26 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча
Судді