Провадження № 2/641/3161/2013
Справа № 641/9559/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року Комінтернівський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Богдан М.В.,

за участю секретаря - Коваленко Ю.В.,

за участю адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням та
вселення в квартиру та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні власністю та
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням та вселення в квартиру, в
якому просить вселити його в квартиру
АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача
усунути перешкоди у користуванні
житловим приміщенням шляхом надання
позивачу ключів від вищевказаної
квартири.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що він проживав
разом з відповідачкою однією сім'єю з
2004 року за адресою: АДРЕСА_1. У березні
2005 року позивач та відповідач на
спільні кошти купили квартиру АДРЕСА_1.
Позивач за власні кошти зробив ремонт у
придбаній квартирі, закупив за свої
кошти побутову техніку. Починаючи з
травня 2005 року він разом з відповідачем
почав проживати у вищевказаній
квартирі. 17.06.2006 року вони
зареєстрували шлюб. 29.12.2010 року позивач
був прописаний в квартирі. З моменту
вселення в квартиру та по даний час в
квартирі знаходяться особисті речі
позивача. 20.05.2009 року з позивачем стався
інфаркт міокарду, була зроблена
складна операція та він став інвалідом
другої групи. У липні 2012 року позивач
знаходився на черговому лікуванні в 17
лікарні м. Харкова. Під час виписки з
лікарні відповідач сказала, що
квартиру АДРЕСА_1 вона здала в оренду.
Позивач позбавлений можливості
користуватися квартирою з вини
відповідача, тому змушений звернутись
до суду.

11.11.2013 року відповідач ОСОБА_3
звернулась до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_2, в якому просить
усунути їй перешкоди в користуванні
власністю, визнавши ОСОБА_2, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, а саме: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову посилалась на
те, що спірна квартира АДРЕСА_1 належить
їй на праві власності на підставі
договору купівлі-продажу від 25.01.2005
року, посвідченого приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_4,
зареєстрованому в реєстрі за №1-290.
Вказана квартира була придбана нею за
власні кошти від продажу квартири
АДРЕСА_7, що підтверджується договором
купівлі-продажу від 12.11.2004 року.

З ОСОБА_2 проживають однією сім'єю з
лютого 2006 року. 17.06.2006 року
зареєстрували шлюб у відділі РАЦС
Комінтернівського районного
управління юстиції м. Харкова, актовий
запис №247. З 29.12.2010 року ОСОБА_2 дійсно
зареєстрований у її квартирі АДРЕСА_1.
Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 21.10.2013 року шлюб між
нею та ОСОБА_2 розірвано. Восени 2011 року
позивач разом з відповідачем переїхала
мешкати у квартиру АДРЕСА_6. З цього
часу відповідач в спірній квартирі не
з'являється, квартирою не цікавиться,
комунальні послуги не сплачує. Ніхто не
чинив перешкод проживанню відповідачу
у квартирі, житлову площу він залишив
добровільно. Посилання відповідача на
те, що йому нема де жити не відповідають
дійсності. Реєстрація відповідача у
належній їй квартирі порушує її права
на користування, володіння та
розпорядження майном, що належить
позивачу ОСОБА_3 на праві власності, у
зв'язку з чим вона вимушена звернутись
до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 11.11.2013 року зустрічну
позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
власністю та визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням прийнято до спільного
розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням та
вселення в квартиру, об'єднавши їх в
одне провадження.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали,
просили позов задовольнити. Проти
зустрічного позову заперечували,
просили в його задоволенні відмовити з
підстав, зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала в повному
обсязі та просила в його задоволенні
відмовити. Зустрічний позов
підтримала, просила його задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, прийшов
до наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі зареєстрованому
17.06.2006 року у відділі реєстрації актів
цивільного стану Комінтернівського
районного управління юстиції міста
Харкова (а.с.6) та який рішенням
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 21.10.2013 року розірвано (а.с.70).

Крім того в судовому засіданні під час
розгляду справи про розірвання шлюбу
було встановлено, що сторони припинили
шлюбно-сімейні стосунки у січні 2013
року.

Згідно довідки дільниці №25 КП
«Жилкомсервіс» в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8).
Позивач ОСОБА_2 зареєстрований в
квартирі з 29.12.2010 року.

Згідно договору купівлі - продажу
квартири від 12.11.2004 року відповідач
ОСОБА_3 продала квартиру АДРЕСА_7 за
71820,00 грн. (а.с.11)

Відповідно до договору купівлі продажу
квартири від 25.01.2005 року ОСОБА_3
придбала квартиру АДРЕСА_1 за 70200,00 грн.
(а.с.43).

Посилання відповідача на те, що йому
нема де жити не відповідають дійсності,
оскільки як вбачається з свідоцтва про
право власності на житло від 22.06.1999 року
та технічного паспорту на квартиру,
відповідачу на праві власності
належить 26/100 частин квартири АДРЕСА_8
(а.с. 47-50).

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно ст.41 Конституції України та ст.319
ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд та має право
вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод
у здійсненні ним права користування
та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст.405 ЦК України,
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним та
власником житла або законом.

Непроживання ОСОБА_2 АДРЕСА_1 понад один
рік в судовому засіданні підтвердив
сам ОСОБА_2, а також допитані судом
свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Крім того, посилання позивача ОСОБА_2 на
ч.4 ст.156 ЖК України, яка передбачає, що
припинення сімейних відносин з
власником житла не позбавляє їх право
користування займаним приміщенням, не
засновані на законі виходячи з
наступного.

В судовому засіданні, як позивач ОСОБА_2
так і його представник надавали
пояснення, що ОСОБА_2 не мешкає, а
значить і не користується АДРЕСА_1 з
літа 2012 року.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Однак, ніяких доказів про порушення з
боку відповідача ОСОБА_3 прав позивача
щодо користування спірною квартирою до
суду надано не було.

Таким чином, ОСОБА_2 не довів, що його
право на користування квартирою
порушено з боку відповідача.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст.10,11,60,209,212,214-215 ЦПК України,
ст.ст.316,319,321,391 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про усунення перешкод в користуванні
житловим приміщенням та вселення в
квартиру - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 перешкоди в
користуванні власністю, визнавши
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням, а саме АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Комінтернівський районний суд м.
Харкова протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутніми в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення -
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: М. В. Богдан