АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 408/8258/12 22-ц/774/461/К/14
Справа № 408/8258/13
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/461/К/14
Доповідач - Остапенко В.О.
РІШЕННЯ

Іменем України

12 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Остапенко В.О.

суддів: Митрофанової
Л.В.,Савіної Г.О.

при секретарі: Кузьміній Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Дніпропетровської митниці Міндоходів
на рішення Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 27 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Державної митної служби України в
особі Дніпропетровської митниці,
ОСОБА_3, Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Дніпропетровської області,
Криворізької південної об'єднаної
податкової інпекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
виключення майна з акту опису та
звільнення з-під арешту,-

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

позивач ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_4.

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом до Державної митної
служби України Дніпропетровської
митниці, ОСОБА_3, третя особа Державна
виконавча служба Криворізького
міського управління юстиції
Дзержинського району про виключення
майна з акту опису та виділення частки.

В обґрунтування позову зазначила, що
вироком Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 09.02.2012 року, її
сина ОСОБА_3 було засуджено за ст. 364 ч.3
КК України з конфіскацією майна.

05.11.2012 року на виконання виконавчого
листа № 1-347 від 09.02.2012 року виданого
Довгинцівським районним судом про
стягнення з ОСОБА_3 Дніпропетровської
митниці матеріальної шкоди, державним
виконавцем було проведено опис
квартири АДРЕСА_1.

Оскільки дана квартира отримана
позивачем по інвалідності 30.10.1969 року
відповідно до ордеру № 610. Дана
квартира однокімнатана її неможливо
поділити в натурі, так як боргових
зобов'язань у неї перед
Дніпропетровською митницею немає
просила суд виключити з опису та
звільнити з під арешту квартиру
АДРЕСА_1 та визнати неможливим
виділення частки квартири, що належить
ОСОБА_3 в натурі.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 27 листопада 2013 року
позов ОСОБА_2 задоволено.

Виключено з акту опису і арешту
майна, складеного 05.11.2012 року державним
виконавцем Щербаковою Дзержинського
відділу Державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції в Дніпропетровській області
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та
звільнити її з під арешту.

В апеляційній скарзі
Дніпропетрповська митниця Міндоходів
просить рішення суду першої інстанції
змінити та доповнити, абзацом
наступного змісту: стягнути з ОСОБА_2 у
доход держави в особі
Дніпропетровської митниці Міндоходів
грошову компенсацію за частку, що
припадає ОСОБА_3

Судом першої інстанції не взято до
уваги, що на підставі вироку
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу від 09.02.2012 року, яким було
задоволено цивільний позов про
стягнення з ОСОБА_3 на користь Держави в
особі Криворізької
митниці,правонаступником якої є
Дніпропетровська митниця і відповідно
Дніпропетровська митниця Міндоходів в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди завданої злочином 1 563 561 грн.
булопроведено державним виконавцем
опис майна засудженого.

Крім того, судом першої інстанції не
взято до уваги, роз'яснення викладені в
п.7 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27.08.1976 року №6 «Про судову
практику в справах про виключення
майна з опису» де зазначено, що в тих
випадках, коли предметом позову є
частка в спільній сумісній власності
на неподільну річ на яку звертається
конфіскація, суд може виключити річ з
акту опису і стягнути з позивача
грошову компенсацію за частку, що
припадає боржнику.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
ордеру №610 від 30.10.1969 року., виданого
виконавчим комітетом Криворізької
міської ради депутатів трудящих , на
підставі відношення від ЖКО КМЗ ОСОБА_2
на сім`ю із двох чоловік виділена
однокімнатна квартира за адресою:
АДРЕСА_1 ( а.с.5).

У 1995 році ця квартира була
приватизована ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що
13.09.1995 року Управлінням житлово-
комунального господарства виконкому
Криворізької міської Ради народних
депутатів Дніпропетровської області
було видано свідоцтво про право
власності № Дз627 ( а.с.5), частки
співвласників не визначені.

Вироком Довгинцівського районного
суду м.Кривого Рогу від 09.02.2012 року, син
позивача - ОСОБА_3 був засуджений за
ст.364 ч.З КК України до 5 років
позбавлення волі, з позбавленням права
обіймати посади, пов`язані з
організаційно- розпорядчими та
адміністративно - господарськими
функціями строком на 2 роки, з
конфіскацією всього особисто
належного засудженому майна ( а.с.47-64).

05.11.2.012 року державним виконавцем
Дзержинського ВДВС Криворізького МУЮ
Щербаковою Л.А, було здійснено опис та
накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (
а.с.17-18).

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
знаходження об`єкта приватної
власності ОСОБА_2 під арештом порушує
її право власності.

Колегія суддів, не погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідно до ордеру №610 від 30.10.1969
року., виданого виконавчим комітетом
Криворізької міської ради депутатів
трудящих , на підставі відношення від
ЖКО КМЗ ОСОБА_2 на сім`ю із двох чоловік
виділена однокімнатна квартира за
адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.5).

У 1995 році ця квартира була
приватизована ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що
13.09.1995 року Управлінням житлово-
комунального господарства виконкому
Криворізької міської Ради народних
депутатів Дніпропетровської області
було видано свідоцтво про право
власності № Дз627 ( а.с.5), частки
співвласників не визначені.

Спір виник з приводу накладення арешту
на частку ОСОБА_2 як співвласника цього
майна у спільній сумісній власності, й
відсутності підстав для покладення на
неї обов'язку відповідати своєю
часткою майна за збитки, завдані
внаслідок скоєння злочину її сином.

Вирішуючи питання про виключення
описаного майна - однокімнатної
квартири АДРЕСА_1 з акту опису та
арешту майна, суд першої інстанції,
керувався ст.ст. 316, 319,321, 325 ЦК України,
згідно яких порушено право власника на
безперешкодне користування, володіння
та розпорядження майном на свій розсуд.

Відповідно до ч.2 ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно).

Згідно ч.1 ст. 357 ЦК України частки
у праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю
співвласників або законом.

Відповідно до п.2 статті 8 Закону
України „Про приватизацію державного
житлового фонду" передача квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку), житловому
приміщенні у гуртожитку, в тому
числі тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку.

Пунктами 2, 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №6 від 27 серпня
1976 (з подальшими змінами) «Про судову
практику в справах про виключення
майна з опису» роз'яснено, що при
розгляді позовів про виключення майна
з опису суди зобов'язані всебічно і
повно з'ясовувати обставини, наведені
позивачем на підтвердження своїх
вимог, додержуючись при цьому
неухильно як правових норм, що
гарантують права осіб, які беруть
участь у справі, так і правил про
належність і допустимість доказів.

Згідно ч.1 ст. ст. 57 Закону України "Про
виконавче провадження" арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Згідно частини другої цієї статті
арешт на майно боржника може
накладатись шляхом проведення опису
майна боржника і накладення на нього
арешту.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Як вбачається з акту опису й арешту
майна від 05.11.2012 року, державним
виконавцем проведено опис
однокімнатної квартири АДРЕСА_1, яка
належить позивачу ОСОБА_2 та боржнику
ОСОБА_3 на праві спільної (сумісної
або часткової) власності (а.с. 5)

З огляду на зазначене, колегія суддів
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 про виключення з опису та
звільнення з під арешту квартири
АДРЕСА_1 та визнання неможливим
виділення частки квартири, що належить
ОСОБА_3 в натурі підлягають частковому
задоволенню, а саме підлягає
звільненню з-під арешту 1/2 частина
вказаного майна, яка належить
співвласнику ОСОБА_2, яка належить їй на
підставі свідоцтва про право власності
на житло № Дз627.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів скасовує рішення суду в частині
задоволення позовних вимог про
виключення з акту опису й арешту
квартири АДРЕСА_1, на підставі п. 4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України у зв'язку з порушенням
судом першої інстанції норм
матеріального права та ухвалює нове
рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської
митниці Міндоходів задовольнити
частково.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 27 листопада 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Звільнити з- під арешту ? частину
однокімнатної квартири АДРЕСА_1, яка
належить співвласнику ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло № Дз627 від 13.09.1995 року.

В решті позову - відмовити

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/