пр.№ 2/464/44/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2014 Сихівський районний суд м.
Львова в складі:

головуючого судді Шашуріної Г.О.,

за участю секретаря Причини О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Іскра» до
ОСОБА_1, третя особа Орган опіки та
піклування Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
про зобов'язання не чинити перешкоди
при поселенні працівників в кімнату
гуртожитку, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, посилаючись на те, що
відповідач ОСОБА_1 перебуває у трудових
відносинах з ПАТ «Іскра» з 01.10.1991року.
на даний час відповідач перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-річного віку. Згідно
ордера № 12 від 30.05.1996 року
адміністрацією позивача відповідача
було поселено в гуртожиток, що
знаходиться у АДРЕСА_1 та належить на
праві власності позивачу, на одне
ліжко-місце. З 09.08.2001 року відповідач
прописана в цьому гуртожитку. Станом на
день подання позову відповідач
проживає та повністю займає в
гуртожитку кімнату НОМЕР_1, яка
розрахована на два ліжко-місця.
Гуртожиток по АДРЕСА_1 розрахований на
518 ліжко-місць та має статус гуртожитку
для проживання одиноких громадян, які
займають приміщення, шо знаходяться у
спільному користуванні кількох осіб,
які не перебувають у сімейних
відносинах. Позивач неодноразово в
усному та письмовому порядку звертався
до відповідача з вимогою звільнити
одне самовільно зайняте нею
ліжко-місце в кімнаті НОМЕР_1 та не
чинити перешкод у вселенні позивачем
на це ліжко-місце іншого потребуючого
житла працівника. Проте відповідач
жодним чином не відреагувала на
зазначені вимоги, продовжує повністю
займати два ліжко-місця в кімнаті
НОМЕР_1, не надає доступу до кімнати, чим
чинить позивачу перешкоди в поселенні
свого працівника на вільне ліжко-місце
в спірній кімнаті гуртожитку, оскільки
адміністрація позивача позбавлена
можливості вирішити питання видачі
ордера на друге ліжко-місце в кімнаті
НОМЕР_1 в гуртожитку та вселити на це
місце іншого працівника ПАТ «Іскра».

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав з підстав,
зазначених у заяві, просив вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, пояснив, що
30.05.1996 року позивачем було видано
відповідачу ордер № 12 на ліжко-місце у
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, згідно
з яким відповідача поселено за
вказаною адресою і де відповідач
проживає по даний час. 01.10.2001 року
відповідач набула статусу особи, яку з
гуртожитку без надання іншого жилого
приміщення не може бути виселено,
оскільки пропрацювала у позивача, який
надав їй жилу площу в гуртожитку,
десять років. ІНФОРМАЦІЯ_1 у
відповідача народився син ОСОБА_2,
якого відповідач, не маючи у власності
іншого житла, поселила разом з собою з
народження. Після народження ОСОБА_2
потреба у мінімальній житловій площі у
відповідача зросла до розміру не менше
12 квадратних метрів. ІНФОРМАЦІЯ_2 у
відповідача народився син ОСОБА_3,
якого відповідач, не маючи у власності
іншого житла, поселила разом з собою з
народження та потреба у мінімальній
житловій площі у відповідача зросла до
розміру не менше 18 квадратних метрів.
Законом України «Про охорону
дитинства», ЖК України встановлено, що
діти - члени сімї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з наймачем, а згоди власника на
вселення неповнолітніх дітей до
батьків, чи до одного з них не потрібно.
Після народження другої дитини, ОСОБА_4,
співмешканка відповідача по кімнаті
орієнтовно 2 роки назад переселилась в
інше житлове приміщення. Таким чином, у
жилому приміщенні, в якому проживало
два наймачі, звільнилось неізольоване
жиле приміщення, яке відповідно до ст. 54
ЖК України повинно надаватись
відповідачу, що практично і відбулось.
Всупереч даним нормам закону позивачем
вчиняються дії по вселенню в кімнату,
розраховану на 2 ліжко-місця, де
проживає відповідач разом з двома
неповнолітніми дітьми сторонніх осіб,
внаслідок чого площа кімнати на одну
особу зменшиться, що значно погіршить
житлово-побутові умови проживання
неповнолітніх дітей. Також, зазначав,
що до відповідача не звертались
посадові особи позивача та не надавали
ордер для вселення будь-яких осіб на
ліжко-місце в кімнату НОМЕР_1. Просив в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, з'ясувавши дійсні
обставини справи та перевіривши їх
доказами, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до переконання, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_1 перебуває у трудових
відносинах з ПАТ «Іскра» та працює на
даному підприємстві на посаді
контролера деталей та приладів.
Зазначене підтверджується довідкою
ПАТ «Іскра» від 05.08.2013 року № 417/123.

30.05.1996 року позивачем було видано
відповідачу ордер № 12 на зайняття
ліжко-місця в гуртожитку,
розташованому за адресою: АДРЕСА_1,
згідно з яким відповідача поселено за
вказаною адресою і де остання проживає
по даний час в кімнаті НОМЕР_1.

Згідно зі свідоцтвом про право
власності № С-02909, виданого управлінням
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради 23.02.2009 року, гуртожиток, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
належить позивачу на праві приватної
власності та розрахований на 518 місць.

Позивачем в позовній заяві
стверджується, що відповідачем
чиняться перешкоди в поселенні інших
працівників ПАТ «Іскра» на вільне
ліжко-місце до кімнати НОМЕР_1
гуртожитку, оскільки вона повністю
займає два ліжко-місця в спірній
кімнаті, не надає доступу до кімнати та
адміністрація позивача позбавлена
можливості вирішити питання видачі
ордера на друге ліжко-місце в кімнаті
НОМЕР_1 в гуртожитку через його
зайнятість.

Порядок надання жилої площі в
гуртожитках та користування нею
врегульовано главою 4 ЖК УРСР та
Примірним положенням про гуртожитки,
затвердженим постановою Ради
Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208.

Згідно зі ст. 128 ЖК УРСР та п. 9
Примірного положення про гуртожитки
порядок надання жилої площі в
гуртожитках визначається
законодавством Союзу РСР, цим Кодексом
та іншими актами законодавства
Української РСР. Жила площа в
гуртожитку надається за спільним
рішенням адміністрації підприємства,
установи, організації чи органу
кооперативної або іншої громадської
організації та відповідного
профспілкового комітету і комітету
комсомолу.

Статтею 129 ЖК УРСР та п. 10 Примірного
положення про гуртожитки визначено, що
на підставі рішення про надання жилої
площі в гуртожитку адміністрація
підприємства, установи, організації
видає громадянинові спеціальний ордер,
який є єдиною підставою для вселення на
надану жилу площу. Ордер може бути
виданий лише на вільну жилу площу.

За наведених обставин, єдиною
підставою для вселення в гуртожиток є
спеціальний ордер, який видається на
підставі спільного рішення
адміністрації підприємства та
відповідного профспілкового комітету.

З матеріалів справи вбачається, що на
другому ліжко-місці в кімнаті НОМЕР_1 в
гуртожитку по АДРЕСА_1 у м. Львові
проживала ОСОБА_5, яка на підставі її
зави від 27.01.2010 року була переселена в
іншу кімнату даного гуртожитку.
Вказана обставина визнана сторонами в
ході розгляду справи, а тому в силу
приписів ч. 1 ст. 61 ЦПК України не
підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що після виселення
ОСОБА_5 з ліжко-місця в спірній кімнаті
грутожитку позивачем не видавались
ордери будь-яким особам на зайняття
цієї жилої площі.

Відтак, спірна жила площа, а саме друге
ліжко-місце в кімнаті НОМЕР_1 в
гуртожитку по АДРЕСА_1 у м. Львові, є
вільною в розумінні положень п. 10
Примірного положення про гуртожитки.

Суд не приймає до уваги твердження
позивача стосовно зайняття
відповідачем другого ліжко-місця в
спірній кімнаті, оскільки порядок
надання жилої площі в гуртожитку в
даному випадку дотримано не було,
відповідачу не надавався спеціальний
ордер на зайняття цього ліжко-місця.

Будь-яких перешкод в прийнятті
адміністрацією та профспілковим
комітетом ПАТ «Іскра» спільних рішень
про надання спірної жилої площі в
гуртожитку та видачі на підставі цих
рішень спеціальних ордерів
відповідачем не вчиняється.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Жодних доказів прийняття
адміністрацією та профспілковим
комітетом ПАТ «Іскра» рішень про
надання права на зайняття спірної
жилої площі в гуртожитку та видачі на
підставі таких рішень спеціальних
ордерів працівникам підприємства, як і
вчинення відповідачем перешкод таким
особам у вселенні на ліжко-місце в
спірній кімнаті, позивачем суду не
надано.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку про
передчасність та необґрунтованість
вимог позивача та необхідності відмови
в їх задоволенні за безпідставністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
127 - 131 Житлового кодексу УРСР, п.п. 9, 10, 14
Примірного положення про гуртожитки,
затвердженого постановою Ради
Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208,
ст.ст. 10, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Іскра» до
ОСОБА_1, третя особа Орган опіки та
піклування Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
про зобов'язання не чинити перешкоди
при поселенні працівників в кімнату
гуртожитку - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
через Сихівський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення або отримання
його копії.

Суддя: