Провадження № 2/646/285/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13.03.2014 року Червонозаводський
районний суд міста Харкова під
головуванням судді Міндарьової М.Ю., за
участю секретаря судових засідань
Губатюк Х.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Харкові
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк Золоті
ворота» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в
обґрунтування якого зазначив, що між
позивачем та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір в забезпечення
виконання умов якого між позивачем та
ОСОБА_3 укладено договір поруку. В
зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_4 умов
кредитного договору не виконала, банк
звернувся до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з позовом
про стягнення заборгованості і за
результатами судового розгляду було
прийнято судове рішення від 29.09.2010 року,
позовні вимоги банку задоволено, з
відповідачів солідарно стягнуто суму
заборгованості та судові витрати.
Позивач вказує, що за наслідками
проведення виконавчих дій з
примусового стягнення заборгованості
з відповідачів на рахунок банку
надішли кошти у розмірі 4300,66 гривень, з
яких: 2879,41 гривень в рахунок погашення
простроченого кредиту; 827,25 гривень в
рахунок погашення прострочених
відсотків; 594,00 гривень в рахунок
погашення простроченої комісії.
Позивач зазначає, що оскільки
відповідачами на час звернення до суду
рішення суду не виконано, а відповідно
зобов'язання за кредитним договором
продовжує існувати до повного його
виконання, то за період з 01.06.2009 року по
08.11.2013 року утворилася заборгованість в
розмірі 7985,54 гривень, з яких 5431,34
гривень сума прострочених відсотків і
2554,20 гривень сума простроченої комісії.
Посилаючись на зазначені обставини, на
положення Цивільного Кодексу України,
позивач просив суд стягнути з
відповідачів суму заборгованості, що
утворилася поза межами суму стягнутої
за рішенням суду, а саме 7985,54 гривень та
судові витрати.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
просила суд їх задовольнити та
пояснила про обставини викладені вище.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, надав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснила, що дійсно укладала кредитний
договір з відповідачем, про рішення
суду від 29.09.2010 року дізналася лише в
травні 2011 року, з цього часу почала його
виконувати. На теперішній час рішення
суду 2010 року в повному обсязі нею не
виконано.

В подальшому, 13.03.2014 року ОСОБА_4 в
судове засідання не з'явилась, про день
та час розгляду справи повідомлялась
своєчасно та належним чином, доказів
виконання нею рішення суду від 29.09.2010
року (квитанції про сплату кредитних
коштів) до суду не надала.

За таких обставин, з метою дотримання
розумних строків розгляду справи, суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі відповідачів в заочному
порядку.

Суд, з'ясувавши обставини справи, та
перевіривши їх наданими доказами,
вважає необхідним позов задовольнити
з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 червня 2008 року
між ВАТ «Сведбанк» в особі ХВ ВАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_5 було укладено
договір про надання кредиту №2001/0608/91-003.

Відповідно до копії кредитного
договору № 36 про надання споживчого
кредиту від 24.01.2008 року позивач надав
ОСОБА_4 кредит в сумі 6000,00 гривень, дана
обставини визнана відповідачем ОСОБА_4
в судовому засіданні.

Згідно копії договору поруки № 36/1 від
24.01.2008 року між позивачем та ОСОБА_3 було
укладено зазначений договір в
забезпечення виконання ОСОБА_4
кредитних зобов'язань.

Відповідно до копії рішення
Червонозаводського районного суду
міста Харкова від 29.09.2010 року № 2-451/10 з
відповідачів стягнуто солідарно
заборгованість у сумі 5944,75 гривень та
судові витрати.

На виконання зазначеного рішення
суду на рахунок Банку надійшли кошти у
загальному розмірі 4 300, 66 гривень, дана
обставина не оспорювалась в судовому
засіданні ОСОБА_4, доказів, які б це
спростовували стороною відповідачів
суду не надано.

Відповідно до п. 5.2. Кредитного
договору, договір набирає чинності з
дня його підписання сторонами і діє до
повного виконання сторонами
зобов'язань за ним. Таким чином,
Кредитний договір на теперішній час є
діючим, оскільки зобов'язання за
договором залишились не виконані.

Таким чином, дострокове присудження до
виконання основного зобов'язання в
натурі не тягне його припинення з дня
набрання законної сили рішенням суду і
не виключає стягнення процентів, пені
та збитків, а також інших штрафних
санкцій, передбачених угодою, до дня
фактичного задоволення (повного
розрахунку).

Наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України, оскільки зобов'язання
залишається невиконаним належним
чином відповідно до вимог статей 526, 599
ЦК України.

Даний висновок суду підтверджується п.
17 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин.

Відповідно до ст. 553 Цивільного Кодексу
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Статтею 554 Цивільного Кодексу України
встановлено, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники. Поручитель
відповідає перед кредитором утому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Враховуючи, що відповідачі не виконали
передбачені укладеним між ними та
позивачем кредитним договором та
договором поруки обов'язок зі
своєчасного повернення суми кредиту та
відсотків за користування ним, що
підтвердила в судовому засіданні
відповідач ОСОБА_4, доказів, які б
спростовували вимоги позивача щодо
існуючої заборгованості, в тому числі
щодо її розміру суду не надали, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Згіднозі ст. 88 ЦПК України стягненню з
відповідачів на користь позивача також
підлягають судові витрати у формі
судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 553,554, 625 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 174,
212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Банк Золоті ворота» -
задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Банк Золоті ворота» суму
заборгованості у розмірі 7985,54 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Банк Золоті ворота» судові витрати у
розмірі 114,7 гривень з кожного.

Відповідачем, який не приймав участь у
розгляді справи, протягом десяти днів з
дня отримання копії заочного рішення
може бути подана письмова заява про
перегляд заочного рішення, відповідно
до вимог ст. ст. 228,229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене
особами, які брали участь у розгляді
справи до апеляційного суду
Харківської області шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення набирає законної
сили після закінчення строку подання
заяви про перегляд заочного рішення
відповідачем, який не приймав участі у
розгляді справи, якщо заяву про
перегляд заочного рішення не було
подано, а також у разі відсутності
апеляційної скарги.

СУДДЯ:
М.Ю. Міндарьова