Справа № 296/458/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"06" березня 2014 р.
м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
у складі:

головуючого - судді Галасюка Р.А.,

при секретарі Шваб Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини,-

В С Т А Н
О В И В:

16.01.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання
малолітньої дитини у твердій грошовій
сумі у розмірі 1000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що 30.08.2003 року зареєструвала
шлюб з ОСОБА_1 Під час спільного
проживання у них з відповідачем
народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
17.10.2011 року щлюб було розірвано.
Відповідач матеріально не допомагає, є
приватним підприємцем і
зареєстрований в Житомирській
податковій інспекції, тому просить
стягнути аліменти у твердій грошовій
сумі.

У судовому засіданні позивачка просила
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі та не заперечувала проти
винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Згідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК
України був повідомлений про час і
місце розгляду справи за адресою
проживання, зареєстрованою у
встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Враховуючи те, що у справі є достатньо
матеріалів про права та
взаємовідносини сторін, зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи у відсутності
відповідача, що відповідає вимогам
ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши письмові докази
у справі в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебували у шлюбі з 30.08.2003
року по 17.10.2011 рік., мають малолітню
дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії (а.с.3).

Відповідно до положень статтей 18, 27
Конвенції про права дитини визнається
принцип загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування. Кожна дитина має
право на рівень життя, необхідний для
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку.
Батько (-ки) або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення умов
життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України
встановлений обов'язок батьків
утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст.ст.180-184 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей, в разі ненадання
допомоги з них за рішенням суду
стягуються аліменти у частці від
доходу і (або) у твердій грошовій сумі.
Якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Мінімальний розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Відповідно до ст.ст.182, 184 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Таким чином, оскільки відповідач не
бере участі в утриманні дитини, тому
він зобов'язаний сплачувати на
утримання малолітньої дитини аліменти
на користь позивача.

При визначені розміру аліментів,
беручи до уваги необхідність
врегулювання виниклих між сторонами
аліментних правовідносин на принципах
справедливості, сумлінності і
розумності, рівності батьків щодо
обов'язку по утриманню дитини,
враховуючи матеріальне становище
сторін, розмір прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, а також
те, що малолітня дитина знаходяться на
утриманні позивача, відповідач має
нерегулярний, мінливий дохід, є особою
працездатного віку, тому суд приходить
до висновку, що позовна вимога про
стягнення аліментів на утримання
дитини у твердій грошовій сумі у
розмірі 1000 гривень підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.112, 180, 181, 182, 184, 191 СК України,
Законом України "Про державний бюджет
України на 2014 рік", ст.ст.10, 11, 60, 88, 158, 169,
212, 215, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І
Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти
на утримання дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у
розмірі 1000 гривень щомісячно,
починаючи з 16.01.2014 року та до її
повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 229,40 грн. (двісті
двадцять дев'ять) гривень 40 коп.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м. Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
Корольовським районним судом м.
Житомира за письмовою заявою, яка може
бути подана відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання ним копії
рішення.

Головуючий суддя
Р. А. Галасюк