Справа № 145/37/14-ц Провадження №
22-ц/772/861/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Ліщишина М. Ю.Категорія:
27Доповідач: Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Вінницької
області у складі

Головуючого: судді Сала Т.Б.,

Суддів Луценка В.В., Зайцева А.Ю.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ПАТ
«ВАП-АСИСТАНС» на ухвалу Тиврівського
районного суду Вінницької області від
23 січня 2014 року у цивільній справі за
позовом ПАТ «ВАП-АСИСТАНС» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
договором споживчого кредиту, -

встановила:

До суду із зазначеним позовом
звернулось ПАТ «ВАП-АСИСТАНС» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту.

Ухвалою судді Тиврівського
районного суду Вінницької області
позовна заява ПАТ «ВАП-АСИСТАНС», на
підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,
визнана неподаною та повернута
позивачу - в зв'язку з непідсудністю
даної справи Тиврівському районному
суду.

Не погодившись з даною ухвалою, позивач
в поданій апеляційній скарзі, зазначає,
що подав позов за останнім відомим
зареєстрованим місцем проживання - с.
Василівка, Тиврівського району,
Вінницької області, а отже, суд першої
інстанції порушив норми
процесуального права.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи прийшла до висновку, що ухвала
суду першої інстанції підлягає
скасуванню, в зв'язку з порушенням норм
процесуального права.

Постановляючи дану ухвалу суд першої
інстанції керувався ч. 1 ст. 109 ЦПК
України, при цьому приймаючи до уваги
довідку з адресно-довідкового
підрозділу Тиврівського РС УДМС
Вінницькій області, відповідно до якої
відповідач в с. Василівка
зареєстрованою не значиться і вибула в
с. Бородянка Київської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України,
позови до фізичної особи
пред'являються за зареєстрованим у
встановленим законом порядку місцем її
проживання чи місцем перебуванням.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»,
реєстрація - це внесення інформації до
єдиного державного демографічного
реєстру про місце проживання чи
перебування особи із зазначенням
адреси, за якою з особою може вестися
офіційне листування або вручення
офіційної кореспонденції.

Місцем проживання фізичної особи,
відповідно до ст. 29 ЦК України, є
житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому, у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає,
переважно або тимчасово.

Враховуючи зазначені норми права,
колегія суддів вважає, що стверджувати
про те, що місце реєстрації фізичної
особи відомо можна у випадку коли
відомо будинок в цілому або квартира у
будинку, розташованими в конкретному
населеному пункті, із зазначенням
вулиці.

Позивач подав позов до Тиврівського
районного суду - за місцем реєстрації
відповідача, а саме Вінницька обл.,
Тиврівський район, с. Василівка.

Відповідно до довідки з
адресно-довідкового підрозділу
Тиврівського РС УДМС Вінницькій
області, відповідач знята з реєстрації
за вищевказаною адресою 17.01.2013 року.
Також зазначено, що відповідач вибула
до Київської області в с. Бородянка.
Однак, в даній довідці не зазначено ні
вулиці, ні будинку (чи квартири у
будинку), де зареєстрована відповідач,
а від так місце реєстрації відповідача
невідоме.

Крім того, офіційної інформації від
територіального підрозділу ДМС
України, чи іншого уповноваженого
органу, про зареєстроване місце
проживання чи перебування відповідача
відсутнє.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що місце реєстрації проживання
чи перебування ОСОБА_2 невідоме.

Позови до відповідача, місце
реєстрації проживання або перебування
якого невідомо, пред'являються за
місцезнаходженням майна відповідача
чи за останнім відомим зареєстрованим
його місцем проживання або перебування
(ч. 9 ст. 110 ЦПК України).

Отже, враховуючи вищезазначені норми
права та викладені обставини, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
помилково прийшов до висновку, про те,
що дана справа непідсудна Тиврівському
районному суду Вінницької області.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України,
підставою для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які привели до неправильного вирішення
питання.

Враховуючи все вищевикладене,
керуючись ст..ст. 307, 311, 314 ЦПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ПАТ «ВАП-АСИСТАНС»
задовольнити.

Ухвалу Тиврівського районного суду
Вінницької області від 23 січня 2014 року
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції для вирішення питання
про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис)
Т.Б. Сало

Судді:
(підпис) В.В. Луценко

(підпис) А.Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Вінницької області
Т.Б. Сало