Справа №2/489/342/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 р. Ленінський районний суд
м. Миколаєва в складі: головуючого -
судді Губницького Д.Г., при секретарі
Наумкіній І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої
особи без самостійних вимог ОСОБА_3 про
стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом, яким просив стягнути з
відповідача кошти в сумі 141283 грн., які є
еквівалентом суми 17000 доларів США та 500
євро. В обґрунтування зазначив, що він з
відповідачами є братами, а ОСОБА_3
цивільним чоловіком їх покійної
матері. Не дивлячись на домовленість
про неприйняття ОСОБА_2 спадщини після
смерті матері в обмін на грошову
компенсацію у 17000 доларів США та 500 євро,
про що той видав розписки, відповідач
прийняв спадщину і не повернув кошти,
які були надані позивачем. Дві розписки
на суму 15000 доларів США та 500 євро були
написані відповідачем про отримання
коштів від ОСОБА_3, якому особисті кошти
передав позивач, а решту - 2000 доларів
США відповідач отримав за розпискою
написаною на ім'я позивача. Зазначає, що
відповідач безпідставно користується
належними йому коштами, а він має право
на стягнення усіє суми отриманої
відповідачем у зв'язку з відступленням
йому права вимоги за розписками
виданими відповідачем ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач з
представником позовні вимоги
підтримали в повному обсязі. Наполягав,
що уся спірна сума є його особистими
коштами.

Відповідач заперечував позов, але
визнав що отримав від позивача та
третьої особи замість суми зазначеної
у розписках лише 7000 доларів США.
Розписки додані до справи писалися ним
власноруч.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримав.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь в справі дослідивши
письмові докази, встанови наступні
обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (а.с.39).
Сторони є її дітьми та братами (а.с. 43, 56).

23 травня 2012 р. заяву про прийняття
спадщини за законом подав ОСОБА_1 (а.с.38).

26 липня 2012 р. заяву про відмову від
спадщини ОСОБА_4 подав відповідач
(а.с.52), але 01 жовтня 2012 р. цю заяву
відкликав і того ж дня подав заяву про
прийняття спадщини за законом (а.с.57, 58).

Відповідно до матеріалів спадкової
справи, інші особи спадщину ОСОБА_4 не
прийняли, свідоцтва про право на
спадщини не видавалися.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 17 квітня 2013 р., яке
набрало законної сили 07 серпня 2013 р.,
встановлений факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 з
ОСОБА_4 з січня 1978 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідачем було видано три власноруч
написаних розписки: перша - від 25 липня
2012 р. про отримання від ОСОБА_3 5000
доларів США і 500 євро за відмову від
вступу в спадщину (а.с.6), друга - від 25
березня 2013 р. про отримання від
позивача 2000 доларів США за відмову від
вступу в спадщину (а.с.5), третя - без
дати, про отримання від ОСОБА_3 10000
доларів США за відмову від прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.7)

За розпискою від 18 листопада 2013 р.
виданою ОСОБА_1, ОСОБА_3 підтвердив
отримання від нього в період з 01 червня
по 25 липня 2012 р. 15000 доларів США та 500
євро за відмову ОСОБА_2 від спадщини
ОСОБА_4 і згоду на пред'явлення ОСОБА_1
позову про стягнення цих коштів з
ОСОБА_1 (а.с.8).

Домовленості з позивачем та третьою
особою про відмову від спадщини
відповідач не дотримався, вимог про
визнання недійсними розписок не
пред'являв, преюдиціальних рішень
судів на спростування зазначеного в
розписках факту отримання коштів
отримання ним коштів за ними не надав,
доказів на повернення будь-яких коштів
позивачу або третій особі не
представив.

Правовідносини щодо повернення майна
набутого за підставою, яка згодом
відпала, врегульовані ст. 1212 ЦК України,
якою передбачено обов'язок особи, яка
набула таке майно за рахунок
потерпілого, повернути його.

Статтею 527 ЦК України передбачено
зобов'язання боржника виконати свій
обов'язок, а кредитора - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту, а також право
кожної із сторін у зобов'язанні
вимагати доказів того, що обов'язок
виконується належним боржником або
виконання приймається належним
кредитором чи уповноваженою на це
особою, і ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Розписка ОСОБА_3 від 18 листопада 2013 р.
про отримання ним коштів у 15000 доларів
США і 500 євро від ОСОБА_1 для передачі
ОСОБА_2 за відмову від спадщини, за
відсутності інших об'єктивних даних на
підтвердження факту отримання ОСОБА_3
і передання їх за призначенням, не є
достатньою підставою задоволення
вимоги позивача про стягнення усієї
спірної суми. Особи, від яких
відповідач отримав кошти в усіх
розписках поіменовані, належність
коштів ОСОБА_1 у розписках на 5000 доларів
США і 500 євро і 10000 доларів США не
вказана.

Суперечить змісту розписки ОСОБА_3 про
належність коштів ОСОБА_1, твердження
позову про те, що нею оформлено
відступлення права вимоги від ОСОБА_3
до позивача, крім того, двостороння
угода про таке в матеріалах справи
відсутня.

Отже, ОСОБА_1 має право на стягнення з
відповідача лише суми 2000 доларів США за
розпискою відповідача від 25 березня 2013
р., яка визначена ним в еквіваленті за
курсом 7,99 грн., тобто 15980 грн. (2000 х 7,99).

У задоволенні решти позовних вимог
слід відмовити через недоведеність.

Згідно ст. 88 ЦПК України, пропорційно
частині задоволених позовних вимог
(11,32%) на користь позивача з відповідача
слід стягнути 159,93 грн. судового збору.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2,
номер картки платників податків
НОМЕР_1, 15980 грн. безпідставно отриманих
коштів і 159,93 грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в тому
ж порядку і в той самий строк, який
обраховується з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Д.Г.
Губницький