Провадження № 2/127/1198/14
Вступна та резолютивна частини
Вінницький міський суд Вінницької
у складі головуючого - судді Романчук
при секретарі Алексюк В.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
про скасування наказу, -
Позов ОСОБА_1 до Навчально-методичного
центру цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
про скасування наказу - задовольнити.
Скасувати наказ №68-ос від 03.09.2013 року
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
"Про призначення працівників".
Стягнути з Навчально-методичного
центру цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
судові витрати на користь держави в
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ

Повне рішення буде виготовлено 03.03.2014 р.

Справа № 127/28431/13-ц

Провадження № 2/127/1198/14

Р
І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2014 року
м.
Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області

у складі головуючого - судді Романчук
Р. В.

при секретарі Алексюк В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
про скасування наказу, мотивуючи позов
тим, вона з 2003 року працювала у
Навчально-методичному центрі
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області, на
посаді завідувача кабінету
(навчального, інформаційних
технологій) працювала з 2008 року.
Стягнень не мала, останню атестацію за
посадою було затверджено у квітні 2013
року. Їй було відомо, що має бути
змінений штатний розклад установи,
проте про скорочення її посади було
невідомо. 03.09.2013 року вона вийшла на
роботу після відпустки, не знаючи, які
посади є в наявності і яка буде їй
запропонована. Приблизно о 10 год. 03.09.2013
року її запросив до себе начальник
центру ОСОБА_2. та повідомив, що вона
може розраховувати тільки на одну
посаду - методиста, хоча були
вакантними й інші посади. Вважає, що її
було введено в оману, в результаті чого
вона написала заяву зі згодою на
призначення на посаду методиста. Проте,
юрист центру наполіг на тому, щоб заява
була переписана, і щоб вона в ній
вказала про свою згоду на звільнення з
роботи при виході з декретної
відпустки відповідної особи. Під
диктування фахівця з персоналу ОСОБА_3
вона написала таку заяву. В подальшому,
в ході бесіди вона зрозуміла, що особа,
яка була на цій посаді, ще рік може
знаходитись у декретній відпустці, але
має право вийти у будь - який день на
роботу, відповідно вона буде відразу
звільнена. Надалі начальник центру дав
команду негайно підготувати наказ про
призначення її методистом та
ознайомити з ним, для цього він почав
постійно викликати її в свій кабінет та
вимагав підписатися, що вона
ознайомилась з наказом про своє
призначення. Проте вона попросила
скасувати даний наказ, повідомила, що
свою заяву вона відкликає та
підготувала таку заяву в письмовому
вигляді. Викликавши її в цей день ще
кілька раз до себе у кабінет начальник
центру неодноразово заявляв їй, що вона
буде звільнена з роботи за невиконання
своїх обов'язків, якщо зараз же не
приступить до їх виконання. 04.09.2013 року
вона з самого ранку занесла фахівцю з
персоналу та зареєструвала заяву про
відкликання заяви про призначення на
посаду методиста, аргументуючи це тим,
що попередня заява була написана під
тиском, вона переписувала її кілька
разів, останній раз під диктовку
фахівця з персоналу ОСОБА_3 Крім того,
їй ніхто не роз'яснив, що посада
методиста була з меншим окладом. 04.09.2013
року протягом двох годин начальник
центру ОСОБА_2 створив комісію з п'яти
осіб для фіксації того, що вона
ознайомилась з наказом про призначення
її методистом, при цьому достеменно
знав про наявність заяви про
відкликання нею заяви про призначення
на посаду методиста. За таких обставин
наказ № 68-ос від 03.09.2013 року про її
призначення у порядку переведення на
посаду методиста обласних і міста
Вінниці курсів удосконалення керівних
органів за строковим трудовим
договором на термін відпустки по
догляду за дитиною ОСОБА_4 до виходу
останньої на роботу вважає незаконним
та таким, що суттєво порушує її права та
законні інтереси. Просить скасувати
наказ № 68-ос від 03.09.11 року
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримав з наведених у позові підстав
та суду пояснив, що з 2003 року позивач
працювала у Навчально-методичному
центрі цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області,
зокрема, на посаді завідувача кабінету
(навчального, інформаційних
технологій) з 2008 року. Позивачу було
лише відомо, що може бути змінений
штатний розклад,, однак про скорочення
її посади позивачу відомо не було.
03.09.2013 року позивач вийшла на роботу
після відпустки, її запросив до себе
начальник центру та повідомив, що вона
може розраховувати тільки на одну
посаду - методиста, хоча вакантними
були й інші посади. Позивач написала
заяву про призначення на посаду
методиста, після чого під час бесіди з
працівником з кадрів ОСОБА_3 їй стало
відомо, що посада є декретною і вона
може бути звільнена в будь-який час при
виході працівника ОСОБА_4 Вважає, що
позивача було введено в оману, в
результаті чого вона написала заяву зі
згодою на призначення на посаду
методиста. Крім того, на позивача
чинився тиск, її тричі викликав до себе
начальник центру, примушував, щоб
ОСОБА_1 виконувала обов'язки методиста.
Юрист центру наполіг на тому, щоб заява
була переписана, і щоб позивач в ній
вказала про свою згоду на звільнення з
роботи при виході з декретної
відпустки відповідної особи. ОСОБА_1 не
приступала до роботи на посаді
методиста, посадових обов'язків не
виконувала і не могла їх виконувати,
оскільки з посадовими обов'язками її
ознайомлено не було, посадові
інструкції на той час затверджені не
були. Надалі начальник центру дав
команду негайно підготувати наказ про
призначення її методистом та
ознайомити з ним, для цього він почав
постійно викликати її в свій кабінет та
вимагав підписатися, що вона
ознайомилась з наказом про своє
призначення. Проте вона попросила
скасувати даний наказ, повідомила, що
свою заяву вона відкликає та
підготувала таку заяву в письмовому
вигляді. 04.09.2013 року позивач вранці
занесла фахівцю з персоналу та
зареєструвала заяву про відкликання
заяви про призначення на посаду
методиста. Крім того, позивачу ніхто не
роз'яснив, що посада методиста була з
меншим окладом. 04.09.2013 року начальник
центру ОСОБА_2 створив комісію з п'яти
осіб для фіксації того, що позивач
ознайомилась з наказом про призначення
її методистом, хоча знав про наявність
заяви про відкликання заяви про
призначення на посаду методиста.
Вважає, що за таких обставин наказ №
68-ос від 03.09.2013 року про призначення
позивача у порядку переведення на
посаду методиста є незаконним та
таким, що суттєво порушує її права та
законні інтереси. Просить позов
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав та суду пояснив, що
організаційно-штатні зміни в
Навчально-методичному центрі
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності були здійснені на
підставі Указу Президента України від
24.12.2012 року №726/2012 відповідно до якого
було утворено Державну службу України
з надзвичайних ситуацій,
реорганізувавши Міністерство
надзвичайних ситуацій України та
Державну інспекцію техногенної
безпеки України. Наказом Голови ДСНС
України від 18.05.2013 року №246 було
затверджено Типову структуру НМЦ ЦЗ та
БЖД Автономної Республіки Крим та
областей. Наказом Голови ДСНС від 12.06.2013
року №402 «Про здійснення
організаційно-штатних заходів в
організаційних структурах ДСНС
України» затверджено структуру
навчально-методичних центрів системи
ДСНС України та переведено останні на
нові штати й нові штатні розписи. На
підставі даних наказів було розроблено
штат та штатний розпис, які були
погоджені та 25.07.2013 року затверджено
заступником Голови ДСНС України.
Штатний розпис був надісланий до
центру 26.07.2013 року. Новим штатним
розписом центру на обласних та міста
Вінниці курсах удосконалення керівних
кадрів було утворено цикл практичної
підготовки та лабораторію
забезпечення навчального процесу.
Враховуючи те, що зміни потрібно було
зробити в межах обчислювальної
чисельності та наявності в центрі
всього 27 штатних одиниць, було прийнято
рішення з метою забезпечення
функціонування новостворених
структурних підрозділів та
оптимізації ліквідувати міські курси
2-ї категорії (скоротити посади
завідувача курсів та майстра
виробничого навчання, ще 2 посади
майстрів виробничого навчання
перевести до циклу практичної
підготовки). Окрім того, було скорочено
наступні посади, а саме: заступника
начальника центру - начальника
обласних курсів, заступника начальника
центру - завідувача методичним
кабінетом, завідувача кабінету
інформаційних технологій, методиста
методичного кабінету (декретне місце),
майстра виробничого навчання, 0,5
штатної одиниці провідного
юрисконсульта. В результаті проведених
організаційно-штатних заходів, в межах
існуючої штатної чисельності, було
введено посади начальника центру,
начальника обласних та м. Вінниці
курсів удосконалення керівних кадрів,
завідувача обласним методичним
кабінетом, завідувача лабораторії
забезпечення навчального процесу,
провідного юрисконсульта, старшого
лаборанта та лаборанта. Наказом
начальника центру ОСОБА_7 від 18.06.2013
року №42-ос усіх працівників центру, в
тому числі ОСОБА_1 було попереджено про
можливе вивільнення за два місяці та
ознайомлено під підпис у зв'язку з
організаційно-штатними змінами. ОСОБА_1
відповідно до наказу начальника центру
ОСОБА_7 від 10.07.2013 року №37-вп було надано
щорічну відпустку терміном 42
календарних дні, при цьому штатний
розпис центру був затверджений 25.07.2013
року. Для того, щоб запропонувати
посаду ОСОБА_1 її необхідно було
викликати з відпустки, але відповідно
до ст. 12 Закону України «Про відпустки»
відкликання з щорічної відпустки
допускається за згодою працівника лише
для відвернення стихійного лиха,
виробничої аварії або негайного
усунення їх наслідків, для відвернення
нещасних випадків, простою, загибелі
або псування майна підприємства з
додержанням вимог частини першої цієї
статті та в інших випадках,
передбачених законодавством, тому було
вирішено запропонувати посаду
позивачу після виходу її з відпустки.
03.09.2013 року позивачу начальником центру
ОСОБА_2 було запропоновано вакантні
посади, серед яких була посада
методиста обласних та міста Вінниці
курсів удосконалення керівних кадрів.
ОСОБА_1 погодилась на посаду методиста,
після чого написала заяву. З метою
дотримання законодавства про працю
дану заяву було надано для перевірки
провідному юрисконсульту ОСОБА_6, який
вказав, що в заяві ОСОБА_1 повинно бути
зазначено, що остання призначається на
посаду за трудовим договором на термін
відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_4
до виходу останньої на роботу. ОСОБА_1,
розуміючи, про що йдеться у заяві,
власноруч її написала, після чого
передала заяву провідному фахівцю з
персоналу ОСОБА_3 і з дозволу
начальника центру була допущена до
роботи. При цьому їй було роз'яснено всі
права та обов'язки. З умовами праці
ОСОБА_1 була ознайомлена раніше, так як
в Навчально-методичному центрі
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
працює з 2003 року. Також умови праці
зазначені в Статуті центру та в
колективному договорі, з яким ОСОБА_1
була ознайомлена, Також ОСОБА_1
неодноразово укладала контракти з
центром, де зазначалися всі умови
праці. На підставі заяви ОСОБА_1 було
видано наказ №68-ос від 03.09.2013 року.
Цього ж дня провідний фахівець з
персоналу ОСОБА_3 підійшла до ОСОБА_1 і
сказала, що наказ на її призначення
підписаний начальником, і що їй
потрібно підійти та ознайомитись з ним.
ОСОБА_1 відповіла, що поспішає додому і
з наказом ознайомиться наступного дня.
Ознайомлення з наказом носило
формальний характер, так як в ст. 24 КЗпП
України та в п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 06.11.1992
року зазначається, що трудовий договір
вважається укладеним і тоді, коли наказ
чи розпорядження не були видані, але
працівника фактично було допущено до
роботи. Доказом того, що ОСОБА_1
приступила до роботи являється табель
обліку робочого часу за вересень
місяць. Те, що ОСОБА_1 в своїй позовній
заяві зазначає, що на неї здійснювався
тиск не відповідає дійсності. Зранку,
04.09.2013 року провідний фахівець з
персоналу ОСОБА_3 звернулась з
проханням до ОСОБА_1, щоб вона зайшла до
неї, для підписання наказу про її
призначення. В цей час в кабінеті були
присутні заступник начальника центру
підполковник служби ЦЗ ОСОБА_8,
провідний фахівець з персоналу ОСОБА_3
та провідний юрисконсульт ОСОБА_6.
ОСОБА_1 взяла наказ в руки та прочитавши
його сказала, що зараз підпише
ознайомлення з ним і вийшла з кабінету.
Приблизно через 30 хвилин ОСОБА_1
повернулась із заявою, яку було
відповідним чином зареєстровано від
04.09.2013 р. за вхідним №341, та в якій
вказала, що відкликає свою попередню
заяву від 03.09.2013 року. Щоб зафіксувати,
те що позивач відмовилась
ознайомлюватись з наказом під підпис
було прийнято рішення про складання
відповідних актів. В заяві від 04.09.2013
року ОСОБА_1 просила відкликати
попередню заяву від 03.09.2013 року
мотивуючи це тим, що її посаду було без
підстав скорочено та не запропоновано
посаду завідувача лабораторії
забезпечення навчального процесу. По
даному факту позивачу було надіслано
лист - відповідь від 12.09.2013 р. №391 з
роз'ясненням. В законодавстві про працю
відсутнє таке поняття, як відклик заяви
про призначення на посаду. Працівник
може прийняти пропозицію і
продовжувати працювати при змінених
умовах праці, а може відмовитись від
продовження робити у зв'язку із змінами
істотних умов праці. В останньому
випадку працівник підлягає звільненню
згідно п.6 ст.36 КЗпП України. В своїй
заяві від 04.09.2013 року ОСОБА_1 конкретно
не висловлювала бажання про звільнення
або залишення на посаді. ОСОБА_1 04.09.2013
року пішла на лікарняний та перебувала
на лікарняному до 30.09.2013 року. Дані
лікарняні її було оплачено згідно
чинного законодавства України.
Вийшовши з лікарняного позивач
добровільно продовжила далі працювати
на посаді методиста. При цьому 01.10.2013
року ознайомилась під підпис зі своєю
посадовою інструкцією, Положенням про
обласні та м. Вінниці курси
удосконалення керівних кадрів. За
даний період роботи ОСОБА_1 отримувала
заробітну плату та жодного разу не
скаржилась на умови праці. В
Навчально-методичному центрі
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області на
момент призначення ОСОБА_1 були
відсутні посади, які б відповідали
кваліфікаційним вимогам та
спеціальності позивача, але не
зважаючи на це, з метою залишення
ОСОБА_1 на роботі, було прийнято рішення
запропонувати вільні посади, на одну з
яких позивач добровільно погодилась.
Позивач на рівні з іншими працівниками
отримує надбавки та премії, відповідно
до ст. 26 Закону України «Про відпустки»
їй надавались відпустки без збереження
заробітної плати. Просить в позові
відмовити.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні
пояснив, що він працює на посаді
начальника Навчально-методичного
центру цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області.
Відповідно до Указу Президента України
від 24.12.2012 року №726/2012 було утворено
Державну службу України з надзвичайних
ситуацій, реорганізувавши
Міністерство надзвичайних ситуацій
України та Державну інспекцію
техногенної безпеки України. Наказом
Голови ДСНС України від 18.05.2013 року №246
було затверджено Типову структуру НМЦ
ЦЗ та БЖД Автономної Республіки Крим та
областей. Наказом Голови ДСНС від 12.06.2013
року №402 «Про здійснення
організаційно-штатних заходів в
організаційних структурах ДСНС
України» затверджено структуру
навчально-методичних центрів системи
ДСНС України та переведено останні на
нові штати й нові штатні розписи. На
підставі даних наказів було розроблено
штат та штатний розпис, які були
погоджені та 25.07.2013 року затверджено
заступником Голови ДСНС України.
Штатний розпис був надісланий до
центру 26.07.2013 року. Враховуючи те, що
зміни потрібно було зробити в межах
обчислювальної чисельності та
наявності в центрі всього 27 штатних
одиниць, було прийнято рішення
ліквідувати міські курси 2-ї категорії
також було скорочено посади заступника
начальника центру - начальника
обласних курсів, заступника начальника
центру - завідувача методичним
кабінетом, завідувача кабінету
інформаційних технологій, методиста
методичного кабінету, майстра
виробничого навчання, 0,5 штатної
одиниці провідного юрисконсульта.
Працівники центру за два місяці були
попереджені про можливе звільнення. На
цей час працівники центру були у
відпустках, тому призначення на посади
відбувалося після того, як працівники
виходили з відпусток. 03.09.2013 року після
того, як ОСОБА_1 вийшла з відпустки
вранці він запросив її у кабінет та
запропонував дві посади, а саме посаду
лаборанта та декретну посаду
методиста. ОСОБА_1 написала заяву про
призначення її на посаду методиста,
оскільки в заяві вона не зазначила, що
просить призначити її на декретну
посаду, тому переписувала заяву і на
цій заяві він поставив резолюцію.
Оскільки вона погодилася зайняти
посаду методиста він видав наказ про
призначення її на посаду. Вона
розпочала трудову діяльність на даній
посаді 03.09.2013 р. Однак з наказом ОСОБА_1
не ознайомилася, сказала, що їй
потрібно подумати. Наступного дня
04.09.2013 року о 12 год. він запросив
працівників центру та ОСОБА_1 до себе в
кабінет, щоб зафіксувати, що ОСОБА_1
відмовляється ставити підпис в наказі
про призначення її на посаду. Акти було
складено на підтвердження того, що
ОСОБА_1 відмовилася ознайомитися з
наказом. ОСОБА_1 ознайомилася з даним
актом. Чим передбачено складення таких
актів сказати не може, вважає, що має
повноваження створювати такі комісії.
Після чого ОСОБА_1 перебувала декілька
днів на лікарняному, вийшовши з
лікарняного, ОСОБА_1 знову приступила
до виконання посадових обов'язків.
Вважає, що ОСОБА_1 була знайома із
своїми посадовими обов'язками, про те,
що вона бажає ознайомитися з
посадовими обов'язками вона не
заявляла. Про те, що посада, на яку її
призначено декретна, ОСОБА_1 було
відомо. На той час, коли він пропонував
посади ОСОБА_1 посада завідуючого
лабораторією вже була зайнята,
оскільки 03.09.2013 року на цю посаду був
призначений ОСОБА_9, посаду якого теж
було скорочено. На посаду завідуючого
лабораторією був призначений ОСОБА_9,
оскільки він має більший професійний
стаж, є інвалідом війни, має двоє дітей.
За його вказівкою було складено
порівняльну таблицю працівників,
враховуючи дані він надав перевагу
ОСОБА_9 Оскільки в липні ОСОБА_1
перебувала у відпустці, він не міг її
відкликати, тому вакантну посаду
запропонував їй після виходу з
відпустки 03.09.2014 року. Першочергово на
посаду методиста була призначена
ОСОБА_4, яка перебувала у декретній
відпустці, оскільки вона користується
перевагами, тому її відкликали з
відпустки, щоб працевлаштувати. Заяви
на звільнення ОСОБА_1 не писала. На
новій посаді посадовий оклад у ОСОБА_1
нижчий, однак заробітну плату вона
отримує з набавками та преміями, тому
заробітна плата не нижча ніж на
попередній посаді. Посадові інструкції
були затверджені 13.09.2013 року, ОСОБА_1
була ознайомлена з посадовою
інструкцією, вважає, що між посадовими
обов'язками різниці немає. Перед
призначенням на посаду 03.09.2013 року він
ознайомив ОСОБА_1 з посадовими
обов'язками в усному порядку. При
написанні заяви ОСОБА_1 про призначення
її на посаду методиста тиску на неї
ніхто не чинив.

Свідок ОСОБА_6 А.М. в судовому засіданні
пояснив, що він працює на посаді
заступника начальника
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області.
Йому відомо, що ОСОБА_1 03.09.2013 року була
призначена на посаду методиста та
працювала в цей день на посаді.
Наступного дня 04.09.2013 року вранці
працівник з кадрів ОСОБА_3
запропонувала ОСОБА_1 ознайомитися з
наказом, вона прочитала наказ і
сказала, що вийде на декілька хвилин.
Через декілька годин ОСОБА_1
повернулася та сказала, що відкликає
заяву про призначення на посаду. Юрист
центру ОСОБА_6 запропонував
зафіксувати це в акті, ОСОБА_3
надрукувала акт. Наказу про створення
комісії не було, на підставі яких
нормативних актів створювалася така
комісія йому невідомо. 04.09.2013 року в
кабінеті начальника він був присутній
разом з іншими членами комісії під час
того, як начальник центру запропонував
ОСОБА_1 ознайомитися з наказом, однак
вона відмовилася від підпису в наказі,
розписалася в Акті. Акт на той час вже
був складений, члени комісії
підписалися в акті. Тиску при цьому на
ОСОБА_1 не чинилося. Посадові
інструкції були затвердження 13.09.2013
року, чи ознайомилася з ними ОСОБА_1
йому невідомо, всіх працівників
знайомили з посадовими інструкціями.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює на посаді
провідного спеціаліста з кадрів
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області.
03.09.2013 року ОСОБА_1 вийшла з відпустки,
її запросив до себе начальник центру
ОСОБА_2 Після цього начальник запросив
її до кабінету та повідомив, що ОСОБА_1
погодилася зайняти посаду методиста.
ОСОБА_1 написала заяву про призначення
її на посаду, однак не зазначила, що на
декретне місце, тому начальник центру
сказав щоб вона переписала заяву, після
чого вона пішла до ОСОБА_1 і та дописала
заяву. Вона підготувала відповідний
наказ про призначення ОСОБА_1 на посаду
методиста, який 03.09.2013 р. підписав
начальник центру. Вона запропонувала
ОСОБА_1 ознайомитися з наказом, на що
вона відповіла, що ознайомиться
наступного дня. Наступного дня 04.09.2013
року вона принесла наказ ОСОБА_1 в
кабінет та запропонувала ознайомитися
з наказом, ОСОБА_1 прочитала наказ та
вийшла, сказавши, що зайде через
декілька хвилин. Через декілька годин
ОСОБА_1 зайшла до неї із заявою про
відликання своєї заяви про призначення
на посаду методиста та попросила її
зареєструвати заяву. Вона
зареєструвала заяву. Після цього її
викликав начальник центру та сказав
скласти акт про те, що ОСОБА_1
відмовилася ознайомитися з наказом.
Було складено два акти. В той же день в
кабінеті начальника центру ОСОБА_1
запропонували ознайомитися з наказом
про призначення на посаду, вона
відмовилася і членами комісії було
підписано відповідні акти. Після обіду
ОСОБА_1 захворіла і пішла на лікарняний.
Новий штатний розпис було затверджено
в червні 2013 року, на той час ОСОБА_1
перебувала у відпустці. Перед цим всіх
працівників попереджали про можливе
скорочення. 03.09.2013 року в центрі були
вакантними три посади, з них одна
посада методиста та дві посади
лаборанта. Які посади пропонувалися
ОСОБА_1 їй невідомо. Вважає, що умови
праці були ОСОБА_1 відомі. Посадових
інструкцій на час призначення ОСОБА_1
затверджено ще не було. 03.09.2013 року
ОСОБА_1 приступила до роботи на посаді
методиста, було внесено відповідний
запис до трудової книжки.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює на посаді
головного бухгалтера
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області.
03.09.2013 року її запросили в кабінет
начальника центру, в кабінеті були
присутні заступник начальника,
працівник з кадрів, юрист та ОСОБА_1,
якій було запропоновано ознайомитися з
наказом про призначення на посаду
методиста, вона повідомила, що не
згодна і вийшла. Присутні підписалися в
акті. Тиск на ОСОБА_1 не чинився.
Заробітна плата працівникам
нараховується згідно відпрацьованого
часу. Оклад працівника на посаді
методиста менший, ніж на попередній
посаді ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
пояснила, що вона працює в
Навчально-методичному центрі
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області.
03.09.2013 року ОСОБА_1 вийшла з відпустки,
її запросив до себе начальник центру
ОСОБА_2 Вийшовши з кабінету начальника
ОСОБА_1 написала заяву про призначення
її на посаду методиста. Зі слів ОСОБА_1
їй була запропонована лише одна посада
методиста. На той час в центрі були
вакантними ще посади старшого
лаборанта та лаборанта. В той же день
біля 13 год. до них в кабінет зайшла
працівник з кадрів ОСОБА_3 і сказала
ОСОБА_1 переписати заяву та зазначити
про призначення на декретну посаду.
Вона з ОСОБА_1 працює в одному кабінеті,
у її присутності ОСОБА_1 з наказом
знайомитися не пропонували, з кабінету
вона не виходила. Про те, що посада
методиста декретна їм відомо не було.
Наступного дня ОСОБА_1 близько 09 год.
ранку повідомила їй, що буде відкликати
свою заяву про призначення на посаду,
після чого пішла до начальника і до
працівника з кадрів. Перед обідньою
перервою до них в кабінет прийшла
ОСОБА_3 і принесла наказ на
ознайомлення, ОСОБА_1 відмовилася
ознайомитися з наказом, оскільки
вранці подала заяву про відкликання
свої заяви про призначення на посаду
методиста. Через деякий час в кабінеті
начальника центру зібрали комісію, щоб
засвідчити, що вона відмовилася від
ознайомлення з наказом. Вранці 03.09.2013
року першим до начальника зайшов
ОСОБА_9 і йому було запропоновано
посаду завідуючого лабораторією.
Посада завідуючого лабораторією
споріднена із посадою завідуючого
кабінетом, яку раніше займала ОСОБА_1, а
на посаді методиста інші посадові
обов'язки. Вважає, що при призначенні на
посаду методиста у ОСОБА_1 змінилися
умови роботи, оскільки став менший
посадовий оклад, інший напрямок роботи.
Після подій 04.09.2013 р. у ОСОБА_1 був
гіпертонічний криз і вона пішла на
лікарняний. На час переведення ОСОБА_1
посадові інструкції затверджені ще не
були, тому ОСОБА_1 з посадовою
інструкцією ознайомлена не була. 18.06.2013
року вони всі були ознайомлені з
наказом про зміни в штатному розписі,
знали, що можливо будуть скорочення.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
пояснив, що він працює на посаді
викладача Навчально-методичного
центру цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області. В
серпні 2013 року, коли вони були у
відпустці змінилося керівництво
центру. Після виходу з відпусток
працівникам пропонували посади. Він
працює з ОСОБА_1 в одному кабінеті. Йому
відомо, що ОСОБА_1 03.09.2013 року вранці
пішла до начальника центру, через
деякий час вона повернулася до
кабінету в стресовому стані та
повідомила, що їй запропоновано посаду
методиста і вона дала згоду.
Повідомила, що їй запропонували одну
посаду. Приблизно об 11 год. до них в
кабінет прийшла працівник з кадрів
ОСОБА_3 і запропонувала ОСОБА_1
переписати заяву, оскільки посада
методиста декретна. ОСОБА_1 переписала
заяву, про те, що посада методиста
декретна працівникам відомо не було.
03.09.2014 року ОСОБА_1 з наказом про
призначення на посаду не знайомили.
Наступного дня, прийшовши на роботу,
він побачив в кабінеті ОСОБА_1 Коли
прийшов начальник центру, вона одразу ж
пішла до нього після чого, повернувшись
до кабінету, пояснила, що відкликала
свою заяву про призначення на посаду
методиста. 04.09.2013 року біля 12 год. до
кабінету зайшла працівник з кадрів
ОСОБА_3 і запропонувала ОСОБА_1
ознайомитися з наказом, однак вона не
ознайомилася. В той же день ОСОБА_1
знайомили із наказом в кабінеті
начальника в присутності працівників
центру, після чого вона вийшла в
схвильованому стані і він запропонував
викликати їй швидку, однак вона
відмовилася.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснив, що він працює на посаді
завідуючого лабораторією
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області. В
червні 2013 року відбулася
реорганізація, працівників попередили,
що будуть зміни в штатному розписі. До
реорганізації він займав посаду
завідуючого курсів. 03.09.2013 року вранці
його викликав до себе начальник центру
ОСОБА_2 та запропонував посаду
завідуючого лабораторією. Після нього
начальник центру викликав ОСОБА_1 та
запропонував посаду методиста. Посаду
методиста начальник йому не
пропонував. Після цього він написав
відповідну заяву про призначення його
на посаду, ОСОБА_1 погодилася працювати
на посаді методиста, йому відомо, що
вона теж написала заяву про
призначення її на посаду методиста.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані сторонами докази у справі, суд
приходить до висновку, що позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню
з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено
наступне.

Із заяви ОСОБА_1 від 03.09.2013 року
вбачається, що вона звернулася із даною
заявою до начальника
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
ОСОБА_2 та просить перевести її на
посаду методиста обласних та м. Вінниці
курсів удосконалення керівних кадрів
на період відпустки ОСОБА_4 по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку до дня фактичного її
виходу з відпустки для догляду за
дитиною.

Відповідно до наказу начальника
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області №
68-ос від 03.09.2013 року, ОСОБА_1 завідуючу
кабінетом (навчального, інформаційних
технологій) з 03.09.2013 року призначено у
порядку переведення на посаду
методиста обласних та м. Вінниці курсів
удосконалення керівних кадрів за
строковим трудовим договором на термін
відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_4
до виходу останньої на роботу.
Установлено посадовий оклад ОСОБА_1 1 397
грн. з урахуванням надбавок і доплат
відповідно до штатного розпису.
Підставою зазначено заяву ОСОБА_1 Як
вбачається з наказу, в наказі підпису
ОСОБА_1 про її ознайомлення з наказом
немає.

Із заяви ОСОБА_1 від 04.09.2013 року
вбачається, що вона звернулася із даною
заявою до начальника
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
ОСОБА_2 та відкликає свою заяву від
03.09.2013 року про призначення її на посаду
методиста обласних та м. Вінниці курсів
удосконалення керівних кадрів.

Відповідно до наказу Державної служби
України з надзвичайних ситуацій від
18.05.2013 року №246 "Про затвердження
Типової структури НМЦ ЦЗ та БЖД
Автономної Республіки Крим та області",
затверджено Типову структуру
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Автономної Республіки
Крим та області.

Відповідно до наказу Державної служби
України з надзвичайних ситуацій від
12.06.2013 року №402 "Про здійснення
організаційно-штатних заходів в
організаційних структурах ДСНС
України", затверджено структуру
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області.
Переведено на нові штати, зокрема,
Навчально-методичний центр цивільного
захисту та безпеки життєдіяльності
Вінницької області, що утримується на
штаті №51/629-НМЦ на штат №85/15
"Навчально-методичний центр цивільного
захисту та безпеки життєдіяльності
Вінницької області" (постійної
готовності) чисельністю 2 посади.
Затверджено та введено в дію з моменту
отримання та здійснення заходів
державної реєстрації зазначених
організаційних структур ДСНС України,
зокрема штат 85/15 "Навчально-методичний
центр цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області",
чисельність працівників центру, що
утримується на штатному розписі за
рахунок коштів державного бюджету у
кількості 25 посад.

Як вбачається з наказу начальника
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
від 18.06.2013 року №42-ос "Про здійснення
організаційно-штатних заходів в
організаційних структурах ДСНС
України" працівників центру, зокрема і
ОСОБА_1, попереджено про можливе
вивільнення у зв'язку з затвердженням
нової структури та штату НМЦ ЦЗ та БЖД
Вінницької області. Як вбачається з
наказу, ОСОБА_1 ознайомлена з даним
наказом 25.06.2013 р., про що свідчить її
підпис.

Із штатного розпису
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області на
2013 рік вбачається, що затверджено штат
у кількості 26 штатних одиниць. В
штатному розписі наявна посада
завідувача кабінету (навчального,
інформаційних технологій), яку займала
позивач, посадовий оклад 1 806 грн. 00 коп.

Із штатного розпису
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області на
2013 рік вбачається, що затверджено штат
у кількості 25 штатних одиниць
заступником Голови Державної служби
України з надзвичайних ситуацій 25.07.2013
року. В штатному розписі посади
завідувача кабінету (навчального,
інформаційних технологій), яку займала
позивач, немає, натомість введено
посаду методиста, посадовий оклад 1397
грн. 00 коп.

Із акту про ознайомлення з наказом від
04.09.2013 року №343 вбачається, що в
присутності заступника начальника
центру підполковника служби
цивільного захисту ОСОБА_8, провідного
фахівця з персоналу ОСОБА_3, провідного
юрисконсульта ОСОБА_6 04.09.2013 року в
кабінеті начальника центру ОСОБА_1 була
ознайомлена з наказом начальника
центру № 68-ос від 03.09.2013 року "Про
призначення працівників", проте ОСОБА_1
відмовилася підписати наказ.

Із акту про відмову від підпису наказу
від 04.09.2013 року №344 вбачається, що в
присутності начальника центру ОСОБА_2,
заступника начальника центру
підполковника служби цивільного
захисту ОСОБА_8, головного бухгалтера
ОСОБА_10, провідного фахівця з персоналу
ОСОБА_3, провідного юрисконсульта
ОСОБА_6 04.09.2013 року в кабінеті
начальника центру ОСОБА_1 було
запропоновано підписати наказ
начальника центру № 68-ос від 03.09.2013 року
"Про призначення працівників", проте
ОСОБА_1 відмовилася підписати наказ. На
даному акті міститься запис ОСОБА_1 про
те, що вона з актом ознайомилася, вважає
наказ таким, що немає юридичної сили,
оскільки нею 04.09.2013 р. відкликано заяву
про призначення на посаду.

З наказу начальника
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
від 10.07.2013 року №37-ВП "Про надання
відпустки" вбачається, що ОСОБА_1
завідуючій кабінетом (навчального,
інформаційних технологій) було надано
щорічну основну відпустку терміном 42
календарні дні з 22.07.2013 року по 02.09.2013
року.

Із положення про обласні та м. Вінниці
курси удосконалення кадрів
Навчального-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області,
затвердженого наказом начальника
Навчального-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
від 13.09.2013 року №16 вбачається, що
обласні та м. Вінниці курси підвищення
кваліфікації керівних кадрів є
структурним підрозділом
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області.

Із посадової інструкції методиста
обласних та м. Вінниці курсів
удосконалення керівних кадрів
Навчального-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області,
затвердженої наказом начальника
Навчального-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
від 13.09.2013 року №15, вбачається, що
кваліфікаційними вимогами є повна вища
педагогічна освіта, досвід
педагогічної роботи в навчальних
закладах, установах та володіння
державною мовою, дотримання
педагогічної етики. ОСОБА_1 ознайомлена
з посадовою інструкцією під підпис
01.10.2013 року.

Із посадової інструкції завідувача
кабінету (навчального інформаційних
технологій) обласних курсів підвищення
кваліфікації керівних кадрів
навчального-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області,
затвердженої начальником
Навчального-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
від 22.05.2012 року вбачається, що
кваліфікаційними вимогами є повна вища
освіта, відповідна
професійно-практична підготовка, яка
дозволяє виконувати службові обов'язки
та володіння державною мовою.

Як вбачається з контракту, укладеного
Навчально-методичним центром
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
від 30.04.2013 року з ОСОБА_1, позивач
прийнята на роботу та призначена на
посаду завідувача навчального
кабінету інформаційних технологій,
контракт укладений на термін з 05.05.2013
року по 05.05.2014 року.

З листа Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
від 12.09.2013 року №391, адресованого
ОСОБА_1, вбачається, що в центрі
проведені відповідні організаційні
заходи щодо скорочення штату, новим
штатним розписом, погодженим з
Управлінням ДСНС України у Вінницькій
області та затвердженим ДСНС України,
посада завідувача навчальним
кабінетом інформаційних технологій не
передбачена. На підставі заяви ОСОБА_1
від 03.09.2013 року, наказом
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області №
68-ос від 03.09.2013 року "Про призначення
працівників" ОСОБА_1 було призначено на
посаду методиста обласних та м. Вінниці
курсів удосконалення керівних кадрів,
про що було зроблено відповідний запис
у її трудову книжку.

Відповідно до наказу начальника
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області №
52-ос від 02.08.2013 року, ОСОБА_4 призначено
на посаду методиста обласних та м.
Вінниці курсів удосконалення керівних
кадрів у порядку переведення з 05.08.2013
року із укладенням контракту на один
рік.

Відповідно до наказу начальника
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
«Про надання відпустки по догляду за
дитиною» № 128 від 04.10.2011 року, ОСОБА_4
методисту методичного кабінету надано
відпустку для догляду за дитиною до
досягнення нею 3 років, з 05.10.2011 року.

Згідно ст. 2 КЗпП України право громадян
України на працю, - тобто на одержання
роботи з оплатою праці не нижче
встановленого державою мінімального
розміру, - включаючи право на вільний
вибір професії, роду занять і роботи,
забезпечується державою. Держава
створює умови для ефективної
зайнятості населення, сприяє
працевлаштуванню, підготовці і
підвищенню трудової кваліфікації, а
при необхідності забезпечує
перепідготовку осіб, вивільнюваних у
результаті переходу на ринкову
економіку. Працівники реалізують право
на працю шляхом укладення трудового
договору про роботу на підприємстві, в
установі, організації або з фізичною
особою. Працівники мають право на
відпочинок відповідно до законів про
обмеження робочого дня та робочого
тижня і про щорічні оплачувані
відпустки, право на здорові і безпечні
умови праці, на об'єднання в професійні
спілки та на вирішення колективних
трудових конфліктів (спорів) у
встановленому законом порядку, на
участь в управлінні підприємством,
установою, організацією, на
матеріальне забезпечення в порядку
соціального страхування в старості, а
також у разі хвороби, повної або
часткової втрати працездатності, на
матеріальну допомогу в разі
безробіття, на право звернення до суду
для вирішення трудових спорів
незалежно від характеру виконуваної
роботи або займаної посади, крім
випадків, передбачених законодавством,
та інші права, встановлені
законодавством.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України
трудовий договір це угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядку, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 23 КЗпП України
трудовий договір може бути: 1)
безстроковим, що укладається на
невизначений строк; 2) на визначений
строк, встановлений за погодженням
сторін; 3) таким, що укладається на час
виконання певної роботи.

Згідно положень ст. 24 КЗпП України,
трудовий договір укладається, як
правило, в письмовій формі. Додержання
письмової форми є обов'язковим: при
організованому наборі працівників; при
укладенні трудового договору про
роботу в районах з особливими
природними географічними і
геологічними умовами та умовами
підвищеного ризику для здоров'я; при
укладенні контракту; у випадках, коли
працівник наполягає на укладенні
трудового договору у письмовій формі;
при укладенні трудового договору з
неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);
при укладенні трудового договору з
фізичною особою; в інших випадках,
передбачених законодавством України.
При укладенні трудового договору
громадянин зобов'язаний подати паспорт
або інший документ, що посвідчує особу,
трудову книжку, а у випадках,
передбачених законодавством, - також
документ про освіту (спеціальність,
кваліфікацію), про стан здоров'я та інші
документи. Укладення трудового
договору оформляється наказом чи
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу.
Трудовий договір вважається укладеним
і тоді, коли наказ чи розпорядження не
були видані, але працівника фактично
було допущено до роботи.

Відповідно до ст. 29 КЗпП України, до
початку роботи за укладеним трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган зобов'язаний: роз'яснити
працівникові його права і обов'язки та
проінформувати під розписку про умови
праці, наявність на робочому місці, де
він буде працювати, небезпечних і
шкідливих виробничих факторів, які ще
не усунуто, та можливі наслідки їх
впливу на здоров'я, його права на пільги
і компенсації за роботу в таких умовах
відповідно до чинного законодавства і
колективного договору; ознайомити
працівника з правилами внутрішнього
трудового розпорядку та колективним
договором; визначити працівникові
робоче місце, забезпечити його
необхідними для роботи засобами;
проінструктувати працівника з техніки
безпеки, виробничої санітарії, гігієни
праці і протипожежної охорони.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 32 КЗпП
України переведення на іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації, а також переведення на
роботу на інше підприємство, в
установу, організацію або в іншу
місцевість, хоча б разом з
підприємством, установою,
організацією, допускається тільки за
згодою працівника, за винятком
випадків, передбачених у статті 33 цього
Кодексу та в інших випадках,
передбачених законодавством. У зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці допускається зміна істотних умов
праці при продовженні роботи за тією ж
спеціальністю, кваліфікацією чи
посадою. Про зміну істотних умов праці -
систем та розмірів оплати праці, пільг,
режиму роботи, встановлення або
скасування неповного робочого часу,
суміщення професій, зміну розрядів і
найменування посад та інших - працівник
повинен бути повідомлений не пізніше
ніж за два місяці. Якщо колишні істотні
умови праці не може бути збережено, а
працівник не згоден на продовження
роботи в нових умовах, то трудовий
договір припиняється за пунктом 6
статті 36 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності може бути розірваний
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 49-2 КЗпП
України про наступне вивільнення
працівників персонально попереджають
не пізніше ніж за два місяці. При
вивільненні працівників у випадках
змін в організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації. При відсутності
роботи за відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно. Водночас власник або
уповноважений ним орган доводить до
відома державної служби зайнятості про
наступне вивільнення працівника із
зазначенням його професії,
спеціальності, кваліфікації та розміру
оплати праці.

Виходячи з зазначених правових норм,
власник або уповноважений ним орган
одночасно з попередженням про
звільнення зобов'язаний запропонувати
працівнику переведення на іншу роботу,
за відповідною професією чи за
спеціальністю працівника лише у разі
її наявності.

Крім того, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України
зобов'язує запропонувати працівнику
роботу за відповідною професією чи
спеціальністю, а не будь-яку роботу.

З роз'яснень п. 31 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.1992 року
№ 9 "Про практику розгляду судами
трудових спорів" слідує, що відповідно
до ст. 32 КЗпП переведення на іншу
роботу допускається тільки за згодою
працівника. Переведенням на іншу
роботу вважається доручення
працівникові роботи, що не відповідає
спеціальності, кваліфікації чи
посаді, визначеній трудовим договором.
Згідно з ч.3 ст.32 КЗпП в межах
спеціальності, кваліфікації і посади,
обумовленої трудовим договором,
зміна істотних умов праці: систем і
розмірів оплати, пільг, режиму роботи,
встановлення або скасування неповного
робочого часу, суміщення професій,
зміни розрядів і найменування посад та
інших - допускається за умови, що це
викликано змінами в організації
виробництва і праці та що про ці зміни
працівник був повідомлений не пізніше
ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді
трудового спору буде встановлено, що
зміна істотних умов трудового договору
проведена не у зв'язку зі зміною в
організації виробництва і праці на
підприємстві, в установі, організації,
то така зміна з урахуванням конкретних
обставин може бути визнана судом
неправомірною з покладенням на
власника або уповноважений ним орган
обов'язку поновити працівникові
попередні умови праці.

Як встановлено в судовому засіданні,
зокрема, з наказу начальника
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
від 18.06.2013 року №42-ос "Про здійснення
організаційно-штатних заходів в
організаційних структурах ДСНС
України" ОСОБА_1 було попереджено про
можливе вивільнення у зв'язку з
затвердженням нової структури та штату
НМЦ ЦЗ та БЖД Вінницької області. Однак,
при цьому в порушення вимог ст. ч. 3 ст.
49-2 КЗпП України одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці позивачу не було запропоновано
іншу роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації. Натомість,
позивачу було запропоновано іншу
роботу, а саме методиста, лише після
виходу її з відпустки 03.09.2013 року.

При цьому суд відкидає твердження
представника відповідача про те, що
ОСОБА_1 перебувала у щорічній
відпустці, тому не було можливості
запропонувати їй посаду, в зв'язку з чим
було вирішено запропонувати посаду
позивачу після виходу її з відпустки,
так як дані твердження суперечать
вимогам законодавства. Враховуючи
викладене, суд приходить до висновку,
що в даному випадку було порушено права
позивача.

Крім того, в судовому засіданні було
встановлено, що станом на 03.09.2013 року в
Навчально-методичному центрі
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
були наявні інші вакантні посади, однак
позивачу вони запропоновані не були,
доказів того, що позивачу
пропонувалися інші посади
відповідачем не надано.

Судом також відкидаються твердження
представника відповідача про те, що
позивачу було відомо, що посада
методиста є декретною, оскільки, як
встановлено в судовому засіданні, із
пояснень представника позивача та
свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, позивачу не
було відомо, що дана посада є декретною.
Крім того, як вбачається із наказу
начальника Навчально-методичного
центру цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області №
52-ос від 02.08.2013 року, ОСОБА_4 було
призначено на посаду методиста
обласних та м. Вінниці курсів
удосконалення керівних кадрів у
порядку переведення з 05.08.2013 року,
тобто, під час перебування позивача у
відпустці. Що дозволяє зробити
висновок про те, що під час написання
заяви про призначення її на посаду
методиста 03.03.2013 року ОСОБА_1 не було
відомо, що вона дає згоду на
призначення на посаду на період
відпустки основного працівника у
відпустці по догляду за дитиною.

Зі змісту заяви позивача ОСОБА_1 від
03.09.2013 року вбачається, що вона
звернулася із даною заявою до
начальника Навчально-методичного
центру цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
ОСОБА_2 та просить перевести її на
посаду методиста обласних та м. Вінниці
курсів удосконалення керівних кадрів
на період відпустки ОСОБА_4 по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку до дня фактичного її
виходу з відпустки для догляду за
дитиною.

Як встановлено в судовому засіданні та
сторонами не заперечується, що ОСОБА_1
змушена була переписувати заяву та
зазначити в ній про те, що просить
перевести її на посаду методиста
обласних та м. Вінниці курсів
удосконалення керівних кадрів на
період відпустки ОСОБА_4 по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку до дня фактичного її виходу з
відпустки для догляду за дитиною.

Крім того, суд не приймає до уваги
пояснення представника відповідача та
свідка ОСОБА_2 про те, що позивачу були
відомі умови праці на даній посаді,
оскільки, як встановлено в судовому
засіданні, при призначенні на посаду
03.09.2013 року в порушення вимог ст. 29 КЗпП
України, позивачу до початку роботи не
було роз'яснено її права і обов'язки та
проінформовано під розписку про умови
праці.

При цьому суд зазначає, що посилання
представника відповідача на те, що
позивач тривалий час працює та їй
відомі умови праці, правового значення
не мають, оскільки відповідно до ст. 29
КЗпП України, саме на роботодавця
покладено обов'язок роз'яснити
працівникові до початку роботи його
права і обов'язки та проінформувати про
умови праці. Тобто, перед тим як видати
наказ (розпорядження) про переведення,
роботодавець зобов'язаний докладно
ознайомити працівника з умовами його
праці на тій роботі (посаді), на яку
передбачається його переведення, що
відповідачем в порушення вимог
законодавства зроблено не було.

Із посадової інструкції методиста
обласних та м. Вінниці курсів
удосконалення керівних кадрів
Навчального-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області,
вбачається, що вона затверджена
наказом начальника
Навчального-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
від 13.09.2013 року №15, ОСОБА_1 ознайомлена з
посадовою інструкцією під підпис лише
01.10.2013 року.

Крім того, при порівнянні посадової
інструкції методиста обласних та м.
Вінниці курсів удосконалення керівних
кадрів Навчального-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області та
посадової інструкції завідувача
кабінету (навчального інформаційних
технологій) обласних курсів підвищення
кваліфікації керівних кадрів
навчального-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області,
затвердженої начальником
Навчального-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
від 22.05.2012 року вбачається, що посадові
обов'язки не є тотожними.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 04.09.2013 року звернулася із даною
заявою до начальника
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
ОСОБА_2 згідно якої відкликає свою
заяву від 03.09.2013 року про призначення її
на посаду методиста обласних та м.
Вінниці курсів удосконалення керівних
кадрів.

Доказів того, що станом на 04.09.2013 року
позивач була ознайомлена із наказом
про призначення на посаду методиста
відповідачем до суду не надано. Суд не
приймає до уваги пояснення
представника відповідача та свідків
ОСОБА_3, ОСОБА_8 про те, що 03.09.2013 року
позивача знайомили з даним наказом,
оскільки належних доказів цього до
суду не надано.

Натомість в судовому засіданні
встановлено, що вже після написання
позивачем заяви від 04.09.2013 року про
відкликання своєї заяви від 03.09.2013 року,
позивача змушували ознайомитися з
наказом про її призначення на посаду
методиста.

Дані обставини підтверджуються актом
від 04.09.2013 року №343, з якого вбачається,
що в кабінеті начальника центру ОСОБА_1
була ознайомлена з наказом начальника
центру № 68-ос від 03.09.2013 року "Про
призначення працівників", проте
відмовилася підписати наказ, та актом
від 04.09.2013 року №344 з якого вбачається,
що 04.09.2013 року в кабінеті начальника
центру ОСОБА_1 було запропоновано
підписати наказ начальника центру №
68-ос від 03.09.2013 року "Про призначення
працівників", проте ОСОБА_1 відмовилася
підписати наказ. Крім того, на даному
акті міститься запис ОСОБА_1 про те, що
вона з актом ознайомилася, вважає наказ
таким, що немає юридичної сили,
оскільки нею 04.09.2013 р. відкликано заяву
про призначення на посаду.

Згідно ст. 43 Конституції України, ст. 3
Закону України „Про зайнятість
населення" громадянину належить
виключне право розпоряджатися своїми
здібностями до праці, примусова праця
забороняється.

Переведення на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
а також переведення на роботу на інше
підприємство, в установу, організацію
або в іншу місцевість, хоча б разом із
підприємством, установою,
організацією, допускається тільки за
згодою працівника, за винятком
випадків, передбачених у ч. 2 ст. 33 КЗпП
України та в інших випадках,
передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню, натомість відповідачем не
доведено ті обставини, на які він
посилається як на підставу своїх
заперечень проти позову.

Вирішуючи питання щодо судових витрат,
суд бере до уваги, що позивач звільнена
від сплати судового збору відповідно
до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
судовий збір", тому судові витрати слід
стягнути з відповідача на користь
держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Навчально-методичного
центру цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
про скасування наказу - задовольнити.

Скасувати наказ №68-ос від 03.09.2013 року
Навчально-методичного центру
цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
"Про призначення працівників".

Стягнути з Навчально-методичного
центру цивільного захисту та безпеки
життєдіяльності Вінницької області
судові витрати на користь держави в
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
міський суд Вінницької області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ