Єдиний унікальний номер (справа №)
Номер провадження у суді 2/216/753/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 березня 2014 року
місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області в складі: головуючого - судді
Мазурчака В.М., при секретарі судового
засідання Марущак І.А.,

за участю:

позивач - не з'явився,

відповідач - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Кривому
Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
розірвання шлюбу з ОСОБА_3, в
обґрунтування якого зазначив, що між
ним та відповідачем по справі було
укладено шлюб 06.11.1993 року. За час
спільного проживання вони втратили
повагу один до одного, любов, між ними
виникло взаємне непорозуміння та
небажання проживати разом, у зв'язку з
різними поглядами на сімейне життя та
ведення сумісного господарства,
вважає, що сім'я остаточно розпалася,
вони перестали підтримувати шлюбні
відносини, вести спільне господарство,
вважає подальше спільне життя
неможливим, від шлюбу мають
неповнолітніх дітей - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, які
проживають з відповідачем.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву, в якій просить
розгляд справи проводити без його
участі, оскільки позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, шлюб
просить розірвати.

Відповідач в судове засіданні також не
з'явився, надала до суду заяву, в якій
просить розгляд справи проводити за її
відсутності, оскільки позов визнає в
повному обсязі, на розірвання шлюбу
згодна.

Сторони у вказаній справи в судове
засідання не з'явилися, повідомленні
належним чином, надали заяву, в якій
просять розглянути справу за їх
відсутності без застосування фіксації
судового засідання, у зв'язку з чим
справу розглянуто без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК
України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Зі справи вбачається та сторонами не
оспорюється, що 6 листопада 1993 року
позивач та відповідач зареєстрували
шлюб у Центрально-Міському відділі
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Криворізького міського управління
юстиції у Дніпропетровській області,
про що зроблено актовий запис № 690 (а.с.
6), від якого сторони мають спільних
дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони подружніх відносини не
підтримують та не ведуть спільне
господарство, не бажають примиритися і
зберегти сім'ю.

Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу
України передбачено, що шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу
України суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність неповнолітньої дитини та
інші обставини життя подружжя.

Згідно зі ст. 24 ч. 1 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушення жінки та чоловіка
до шлюбу не допускається.

Відповідно до вимог ст. 55 ч. 1 СК України
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ст. ст. 111, 112 Сімейного
кодексу України суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітніх дітей та
інші обставини життя подружжя, та
вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що сторони не підтримують
подружніх відносин тривалий час, на
примирення не згодні, суд приходить до
переконання, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б їх інтересам, та інтересам їх
спільних дітей, які залишились
проживати разом з відповідачем по
справі.

Викладене приводить суд до
переконання, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Визнання відповідачем пред'явленого
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд не застосовує положення ст. 111 СК
України, оскільки в судовому засіданні
було зібрано достатньо доказів, які
підтверджують, що подальше спільне
життя подружжя і збереження сім'ї стали
неможливими, почуття любові та
взаємоповаги зникло, а подальше
спільне проживання суперечить їх
інтересам та їх дитини.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-214, 218 ЦПК
України, ст. ст. 24, 55, 104, 105, 110-112, 114
Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу,- задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 6 листопада 1993
року у Центрально-Міському відділі
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Криворізького міського управління
юстиції у Дніпропетровській області,
про що зроблено актовий запис № 690, між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишити
прізвище - ОСОБА_3.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.М. Мазурчак