Справа №271/554/14-ц
Провадження №2/271/511/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 березня 2014 року.
Червоногвардійський районний суд
міста Макіївки у складі головуючого
судді Кулик Т.Г.

при секретарі
Данилик Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Макіївці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІТА» про стягнення
грошової компенсації за невикористану
відпустку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом до Відповідача про стягнення
грошової компенсації за невикористану
відпустку, мотивуючи свої вимоги тим,
що з 02.01.2001 року на підставі наказу №1
від 02.01.2001 року він працював у ТОВ
«ВІТА» на посаді майстра виробництва.
Наказом №1/к від 31.10.2011 року він був
звільнений на підставі ст.38 КЗпП
України. При звільненні йому не було
виплачено заробітну плату у повному
обсязі, а саме: не була виплачена
грошова компенсація не невикористану
відпустку.

Після звільнення він постійно
звертався до керівництва підприємства
з вимогою виплатити йому грошову
компенсацію, але йому відмовляли. 05.03.2012
року він надіслав рекомендованого
листа на адресу підприємства з вимогою
надати довідку про заборгованість, але
ніякої відповіді йому надіслано не
було.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав заявлені вимоги
та просив стягнути з ТОВ «ВІТА» на
користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за
невикористану відпустку за період з
02.01.2001 року по 31.10.2011 року з урахуванням
індексу інфляції у розмірі 24908,92
гривень та моральну шкоду у розмірі 5000
гривень, оскільки внаслідок
протиправних дій відповідача позивачу
було завдано фінансових труднощів, що
призвело до душевних страждань,
погіршення здоров'я та перевтоми.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, про дату та місце
судового розгляду повідомлявся в
порядку, встановленому законодавством,
про причини неявки суд не повідомив, у
зв'язку з чим суд вважає можливим
розглянути справу за його відсутності,
за наявними у справі доказами, та
постановити заочне рішення у справі.

Суд, вислухавши пояснення
Представника позивача, дослідивши та
проаналізувавши матеріали справи,
вважає, що позов обґрунтований та
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.24
Закону України «Про відпустки», ч.1 ст.83
КЗпП України у разі звільнення
працівника йому виплачується грошова
компенсація за всі невикористані дні
щорічної відпустки, а також додаткові
відпустки працівникам, які мають дітей.

Відповідно до ч.1 ст.47, ч.1 ст.116 КЗпП
України при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, організації провадиться
в день звільнення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, що беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, що беруть участь у справі, виникає
спір. Доказування не можуть
ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ст.61 ч.1 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами і іншими
особами, що беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що з 02.01.2001 року
на підставі наказу №1 від 02.01.2001 року
ОСОБА_1 працював у ТОВ «ВІТА» на посаді
майстра виробництва. Наказом №1/к від
31.10.2011 року позивач був звільнений на
підставі ст.38 КЗпП України.

У судовому засіданні Позивачем
був наданий розрахунок компенсації за
невикористану відпустку за період з
02.01.2001 року по 31.10.2011 року з урахуванням
індексу інфляції, сума якої складає
24908,92 гривень. Суд погоджується з
зазначеним розрахунком, оскільки він
відповідає вимогам Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати, затвердженого
Постановою КМУ від 21.02.2001 року №159.

Таким чином, з Відповідача
необхідно стягнути на користь ОСОБА_1
компенсацію за невикористану
відпустку за період з 02.01.2001 року по
31.10.2011 року з урахуванням індексу
інфляції у сумі 24908,92 гривень.

Згідно ст.237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим органом моральної шкоди
працівнику проводиться у разі, якщо
порушенням його законних прав призвели
до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації його життя.

Судом встановлено, що ТОВ «ВІТА»
допущене грубе порушення законних
трудових прав ОСОБА_1 тим, що йому у
визначені законом строки не була
виплачена компенсація за
невикористані відпустки, внаслідок
протиправних дій відповідача позивачу
було завдано фінансових труднощів, що
призвело до душевних страждань,
погіршення здоров'я та перевтоми, але
суд вважає вимогу позивача
необґрунтовано завищеною та стягує з
відповідача на користь ОСОБА_1 моральну
шкоду у сумі 1000,00 гривень.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК
України, при розгляді трудового спору,
якщо на користь Позивача, який
звільнений від сплати судового збору,
винесене рішення, судовий збір
стягується з відповідача на користь
держави.

На підставі ст.ст.47, 83, 116, 237-1, 233 Кодексу
законів про працю України, ст.24 Закону
України «Про відпустки», керуючись
ст.ст.60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ВІТА» про
стягнення грошової компенсації за
невикористану відпустку - задовольнити
частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІТА» на користь
ОСОБА_1 компенсацію за невикористану
відпустку за період з 02.01.2001 року по
31.10.2011 року з урахуванням індексу
інфляції у розмірі 24908,92 гривень та
моральну шкоду у розмірі 1000 гривень, а
всього 25 908 (двадцять п'ять тисяч
дев'ятсот вісім) гривень 92 копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВІТА» на користь
держави судовий збір у розмірі 259
(двісті п'ятдесят дев'ять) гривень 09
копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги на рішення протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Суддя: