У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого: Дроботі В.В.

суддів:Фазикош Г.В., Власова С.О.

при секретарі: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою позивача публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" на рішення Свалявського
районного суду від 7 жовтня 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство
"Комерційний банк "Надра" пред'явило до
відділу державної виконавчої служби
Свалявського районного управління
юстиції, приватного підприємства "Нива
- В.Ш.", ОСОБА_4, ОСОБА_5 позов про визнання
прилюдних торгів недійсними.

Позивач зазначав, що на виконання
судового рішення про стягнення
заборгованості з ОСОБА_4 в сумі 285 645,78
ВДВС Свалявського РУЮ 18 травня 2012 року
відкрито виконавче провадження. Після
цього виконавча служба розпочала
процедуру реалізації квартири
АДРЕСА_1, яка належала боржнику ОСОБА_4 ,
з прилюдних торгів. На третіх торгах
квартира була придбана гр-кою ОСОБА_5.

Посилаючись на те, що при організації,
проведенні та встановленні
результатів проведених прилюдних
торгів відповідачі порушили ЗУ "Про
виконавче провадження", ЗУ "Про іпотеку
" та Тимчасове положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, позивач просив визнати їх
недійсними.

Рішенням суду у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення скасувати , ухваливши нове,
яким задовольнити його вимоги. Вказує
на те, що рішення ухвалено з порушенням
норм матеріального і процесуального
права.

Колегія суддів вважає, що скарга до
задоволення не підлягає з таких
підстав.

Оспорюючи дійсність прилюдних торгів,
які відбулися 15 квітня 2013 року, позивач
в суді першої інстанції не
конкретизував які саме порушення
чинного законодавства допустив кожний
з чотирьох відповідачів.

На вимогу апеляційного суду банк надав
уточнення своїх доводів щодо кожного з
чотирьох відповідачів (а.с. 188-189).

З них видно, що порушення прав позивача,
як іпотекодержателя спірної квартири,
полягає, на його думку, у невиконанні
відділом державної виконавчої служби
Свалявського районного управління
юстиції вимог ст.ст.52,62 ЗУ "Про
виконавче провадження" та ст.49 ЗУ"Про
іпотеку" при підготовці та проведенні
прилюдних торгів, а ПП "Нива - В.Ш." - у
порушенні вимог ст.ст. 47,49 ЗУ "Про
іпотеку" та п.п.3.3, 3.5,3.6, 3.9 та 4.12 при
проведенні прилюдних торгів.

Порушення, на які посилається позивач,
зокрема ч.5 ст.62 (відсутність
повідомлення ВДВС про можливість
банку викупити майно з прилюдних
торгів), ч.2 ст.52 (невжиття ВДВС заходів
для звернення стягнення на кошти
боржника та інші цінності), ч.5 ст.52
(невжиття ВДВС заходів для звернення
стягнення на інше майно, окрім спірної
квартири) ч.3 ст.62 ЗУ "Про виконавче
провадження" (підготовка квартири до
реалізації на прилюдних торгах ВДВС
була проведена без визначення ціни
майна) підлягають встановленню та
доведенню, як зазначив Верховний Суд
України у постанові від 24 жовтня 2012
року, не у позовному порядку, а в
порядку, передбаченому ст. 383 ЦПК
України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.360-7 ЦПК
України це судове рішення є
обовязковим для застосування у даній
судовий справі.

Є доведеним, що ПАТ КБ "Надра" до суду зі
скаргою на дії та бездіяльність
відділу ДВС Свалявського РУЮ по
зазначеним вище питанням не зверталось
і судове рішення за цими вимогами не
ухвалювалось.

Щодо інших порушень, які на думку
позивача, стосуються правил проведення
публічних торгів, то колегія констатує
наступне.

Доводи позивача про порушення ВДВС
вимог ч.6 ст.62 Закону №606-XIV щодо
надіслання повідомлення з пропозицією
стягувачу залишити після проведення
повторної уцінки майно за собою
базуються на помилковому тлумаченні
цієї статті.

Торги призначались на 4 лютого 2013 року,
повторні - на 11 березня 2013 року, а треті -
на 15 квітня 2013 року. На останніх торгах
майно було реалізовано. Згідно
зазначеної вище норми обов'язок
повідомлення банку з пропозицією
залишення за собою майна наступає лише
після повторної уцінки майна та
невідбувшихся третіх, а не других, як
стверджує позивач , - торгах.

Є доведеним, що після повторної уцінки
квартири торги відбулися і квартира
була придбана відповідачкою ОСОБА_5.

Отже, обов'язок для ВДВС повідомити
банк та запропонувати йому залишити
квартиру за собою, для цього
відповідача не наступив.

Доводи позивача про порушення ВДВС
вимог ч.1 та ч.2 ст.49 ЗУ "Про іпотеку" щодо
незабезпечення його прав у разі
визнання прилюдних торгів такими, що не
відбулися, базуються на хибному
тлумаченні цих норм.

Вказані норми не містять обов'язку
державної виконавчої служби вживати
будь-які заходи для реалізації права
іпотекодержателя на приоритетне
придбання предмету іпотеки після
невідбувшихся прилюдних торгів.

Дане право банк, як іпотекодержатель
спірної квартири, вправі був
реалізувати самостійно.

Отже, висновки суду першої інстанції
про відсутність з боку відділу
державної виконавчої служби
Свалявського районного управління
юстиції порушень встановлених
законодавством правил проведення
торгів, грутнуються на матеріалах
справи та відповідають вимогам закону.

Доводи позивача про порушення
приватним підприємством "Нива- В.Ш."
вимог п.3.3 Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (далі-Положення) спростовуються
листуванням відповідачів, з яких
видно, що на підставі договору №0713001 з
ВДВС дане підприємство після одержання
заявки державного виконавця торги
призначило в межах двохмісячного
строку, встановленого законодавством
(а.с.85,127).

Доводи позивача про порушення цим
підприємством вимог 3.5,3.6,3.9 Положення
спростовуються даними веб-сайту та
договору №0713001, з яких видно, що ПП "Нива
- В.Ш.", виконуючи укладений з ВДВС
договір про надання послуг по
організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна (квартири, що належала
боржнику ОСОБА_4) тричі розміщувало
детальну інформацію про перші, други та
треті торги у строки, передбачені
чинним законодавством . У ціх
інформаціях містились вичерпні дані
про предмет продажу. Дублювання трьох
інформацій підприємством здійснено у
регіональних та місцевих ЗМІ (а.с.85 на
зв., 96-97, 102-105, 108,113, 127).

Є безпідставним і звинувачення
позивача у порушенні підприємством
вимог п.4.12 Положення, яким передбачено
припинення прилюдних торгів і зняття
майна з продажу за умови невиконання
приписів Положення. Як зазначено вище,
як ВДВС так і ПП "Нива - В.Ш ." вимоги
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна дотримані.

Доводи позивача про порушення
підприємством вимог ч.ч. 1 та 2 ст.49, а
також ч.6 ст.47 ЗУ "Про іпотеку" до уваги
прийняті бути не можуть.

Ст.49 Закону №898-IV регулює права та
обов'язки іпотекодержателя у разі
визнання прилюдних торгів такими, що не
відбулися. Ця норма не покладає на
спеціалізовану організацію з
проведення прилюдних торгів будь-яких
обов'язків щодо іпотекодержателя, яким
є позивач. Банк вправі та повинен
самостійно розпорядитись своїми
правами, наданими йому законом на цій
стадії прилюдних торгів.

Ч.6 ст.47 Закону №898-ІV передбачено
обов'язок спеціалізованої організації
протягом п'яти днів після придбання
майна надіслати відповідне свідоцтво
не іпотекодержателю, як стверджує
позивач, а покупцеві.

Іпотекодержателю ця організація, як і
іншим учасникам торгів, повинна
надіслати лише звіт про проведення
розподілу виручки від продажу
предмета іпотеки.

Представник ПП "Нива-В.Ш." підтвердив
факт ненадіслання позивачу звіту про
розподіл виручки від продажу спірної
квартири 15 квітня 2013 року.

При розгляді даної справи, як зазначено
вище, апеляційний суд враховує
постанову Верховного Суду України від
24 жовтня 2012 року у аналогічній справі
за подібними правовідносинами.

По діях ДВС, пов'язаних з підготовкою
публічних торгів, у яких позивач
вбачає чотири порушення його прав
судове рішення в порядку ст.383 ЦПК
України не ухвалювалось і дії ДВС
неправомірними не визнавались.

Отже, у даному провадженні ці вимоги
ПАТ "КБ Надра" не можуть доводитись.

Інші доводи позивача про порушення
відділом ДВС Свалявського районного
управління юстиції при проведенні
публічних торгів норм законів "Про
виконавче провадження", та "Про іпотеку"
базуються, як зазначено вище , на
помилковому тлумаченні позивачем цих
норм. Жодних порушень ані суд першої
інстанції, ані апеляційний суд у діях
вказаного державного органу не
встановили.

З семи порушень положень ЗУ "Про
іпотеку" та Тимчасового положення які,
на думку позивача, допустила
спеціалізована організація при
проведенні публічних торгів як
зазначено вище - шість норм вказаних
нормативних актів ПП "Нива - В.Ш."
дотримані.

Одне порушення Закону №898-ІV, а саме: ч.6
ст.47 щодо ненадіслання стягувачу звіту
про проведення розподілу виручки від
продажу предмету іпотеки , яке допустив
цей відповідач , не стосується
безпосередньо процесу проведення
публічних торгів, а лише підведення
його підсумків.

Враховуючи висновки Верховного Суду
України у наведеній постанові
апеляційній суд вважає, що ці дії ПП
"Нива -В.Ш. " не вплинули на результати
торгів і при цьому не відбулось
порушення прав і законних інтересів
позивача , який оспорює результати
торгів.

Оскільки публічні торги по реалізації
належної боржнику квартири були
підготовлені та проведені
відповідачами згідно чинного
законодавства суд першої інстанції
обгрунтованно відмовив у позові ПАТ "КБ
Надра" у визнанні їх недійсними.

При цьому суд повно та всебічно
дослідив матеріали справи, перевірив
усі доводи позивача та заперечення
відповідачів, навів мотиви прийнятого
рішення та правильно застосував
матеріальний закон до правовідносин,
що виникли.

Відповідно до положень ч.1 ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача відхилити.

Рішення Свалявського районного суду
від 7 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: