УХВАЛА

Справа № 564/965/13-ц

07 березня 2014 року

Костопільський районний суд
Рівненської області в складі

головуючий суддя - Грипіч Л.А.

при секретарі - Мельник Р.М.

розглянувши в м. Костопіль заяву ОСОБА_1
про роз'яснення рішення суду
Костопільського районного суду
Рівненської області від 02 жовтня 2013
року ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про
роз'яснення рішення Костопільського
районного суду Рівненської області від
02 жовтня 2013 року у справі № 564/965/13-ц за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору довічного
утримання (догляду), посилаючись на те,
що вказаним рішенням суду її позов
задоволено та вирішено розірвати
договір довічного утримання (догляду)
від 05 березня 2009 року, укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений 05 березня
2009 року приватним нотаріусом
Костопільського районного
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрований за номером 462 і
повернуто їй у власність житловий
будинок з надвірними будівлями
АДРЕСА_1, загальною площею 65,5 кв.м.,
житловою - 33,8 кв.м.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 21 листопада 2013 року вказане
рішення суду залишено без змін.

Заявник вказує, що в обґрунтування
своєї позовної вимоги про розірвання
договору довічного утримання (догляду)
від 05 березня 2009 року, укладеного між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і посвідченого 05
березня 2009 року приватним нотаріусом
Костопільського районного
нотаріального округу ОСОБА_3, а також в
обґрунтування своєї позовної вимоги
про повернення їй у власність
житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 остання покликалась
на ч. 1 ст. 756 Цивільного кодексу України,
яка передбачає, що у разі розірвання
договору довічного утримання (догляду)
у зв'язку з невиконанням або неналежним
виконанням набувачем обов'язків за
договором, відчужувач набуває право
власності на майно, яке було ним
передане, і має право вимагати його
повернення.

Вказує, що законодавчо визначено
спосіб, у який майно переходить у
власність до відчужувача за договором
довічного утримання, у разі його
розірвання, а саме за вимогою про його
повернення і тому цією ж нормою закону
керувався суд при винесенні рішення по
справі.

Однак вказує, що з рішення суду не чітко
зрозуміло, чи є останнє підставою для
набуття ОСОБА_1 права власності на це
майно та чи є таке рішення суду
підставою для реєстрації за нею права
власності на нього, оскільки у
резолютивній частині рішення вказано:
«Повернути ОСОБА_1 у власність житловий
будинок з надвірними будівлями
АДРЕСА_1, загальною площею 65,5 кв.м.,
житловою - 33,8 кв.м.»

Відповідач та його представник в
судове засідання не з'явились. Про час і
місце судового засідання
повідомлялися належним чином, а тому ї
неявка не перешкоджає розгляду питання
про роз'яснення рішення суду.

Заслухавши представника заявника,
дослідивши доводи ОСОБА_1, викладені у
заяві, суд вважає, що рішення суду від 02
жовтня 2013 року на підставі ст. 221 ЦПК
України підлягає роз'ясненню.

У відповідності до ч. 1 ст. 221 ЦПК
України, якщо рішення суду є
незрозумілим для осіб, які брали участь
у справі, або для державного виконавця,
суд за їхньою заявою постановляє
ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення,
не змінюючи при цьому його змісту.

Суд, виносячи рішення, у третій частині
резолютивної частини рішення вказав:
«Повернути ОСОБА_1 у власність житловий
будинок з надвірними будівлями
АДРЕСА_1, загальною площею 65,5 кв.м.,
житловою - 33,8 кв.м.».

Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України, у
разі розірвання договору довічного
утримання (догляду) у зв'язку з
невиконанням або неналежним
виконанням набувачем обов'язків за
договором, відчужувач набуває право
власності на майно, яке було ним
передане, і має право вимагати його
повернення.

Тому, рішення суду від 02 жовтня 2013 року
в частині повернення ОСОБА_1 у
власність житлового будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1,
загальною площею 65,5 кв.м., житловою - 33,8
кв.м. слід розуміти як набуття
останньою права власності на житловий
будинок з надвірними будівлями
АДРЕСА_1, загальною площею 65,5 кв.м.,
житловою - 33,8 кв.м. і дане рішення суду є
підставою для подальшої реєстрації за
ОСОБА_1 права власності на це майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.
221 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення
Костопільського районного суду
Рівненської області від 02 жовтня 2013
року у справі № 564/965/13-ц - задовольнити.

Роз'яснити рішення Костопільського
районного суду Рівненської області від
02 жовтня 2013 року у справі № 564/965/13-ц за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору довічного
утримання (догляду) наступним чином:
під «Повернути ОСОБА_1 у власність
житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_1, загальною площею 65,5
кв.м., житловою - 33,8 кв.м.» розуміти те, що
ОСОБА_1 набула право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_1, загальною площею 65,5
кв.м., житловою - 33,8 кв.м. і вказане
рішення суду є підставою для
реєстрації за ОСОБА_1 права власності
на це майно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до апеляційного суду
Рівненської області через
Костопільський районний суд протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Грипіч Л.А.