У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
м.
Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді
- Шимківа С.С.,

суддів
- Бондаренко Н.В., Малько О.С.,

секретар судового засідання
- Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Сарненського
районного суду від 12 лютого 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, відкритого акціонерного
товариства НАСК "Оранта", приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Провідна", третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідачів - ОСОБА_4
про стягнення майнової та моральної
шкоди, втраченого заробітку внаслідок
втрати працездатності,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сарненського районного суду
від 12 лютого 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, відкритого
акціонерного товариства НАСК "Оранта",
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Провідна", третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідачів - ОСОБА_4 про стягнення
майнової та моральної шкоди,
втраченого заробітку внаслідок втрати
працездатності - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5
000 грн. завданої моральної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5
000 грн. завданої моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Вважаючи рішення суду таким, що
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 оскаржили його в
апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначають, що
висновок суду про відсутність у
страховиків страхових зобов'язань з
огляду на те, що вони не зверталися до
останніх із заявами про страхове
відшкодування, є необґрунтованим.

Вважають, що вони мають право
звернутися з вимогою про стягнення
страхового відшкодування
безпосередньо до суду.

Також наголошуються на тому, що
страховим компаніям було відомо про

________________________________________________________________________

Справа № 572/368/14-ц

Головуючий в суді І інстанції -
Березень Ю.В.

Провадження № 22-ц-787/646/2014

Суддя-доповідач - Шимків С.С.

настання дорожньо-транспортної
пригоди, що було встановлено в ході
судового розгляду справи.

Посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, просять скасувати рішення
Сарненського районного суду від 12
лютого 2014 року в частині відмови у
задоволенні вимог позивачів, крім
вимоги щодо стягнення з HACK "Оранта" та
ПрАТ СК "Провідна" на користь ОСОБА_2
мінімального розміру страхового
відшкодування (регламентної виплати)
за шкоду, пов'язану із стійкою втратою
працездатності в розмірі 18-ти
мінімальних заробітних плат та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги про
стягнення з HACK "Оранта" та ПрАТ СК
"Провідна": майнової шкоди, завданої
шляхом протиправного і винного
ушкодження здоров'я в
дорожньо-транспортній пригоді, що
призвело до понесених витрат на
лікування на користь ОСОБА_2 на суму 38
314 грн. 55 коп. та на користь ОСОБА_1 на
суму 11 346 грн. 54 коп.; на користь ОСОБА_2
та ОСОБА_1 по 5 000 грн. кожній, з кожного
страховика, моральної (немайнової)
шкоди; на користь ОСОБА_2 втраченого
заробітку внаслідок втрати (зменшення)
професійної працездатності одноразово
в розмірі 45% від п'ятикратного розміру
заробітної плати за період з моменту
втрати нею заробітку і включно по
місяць у якому судом ухвалено рішення у
справі; а також про стягнення у
подальшому з обох страховиків у рівних
долях на користь ОСОБА_2 втраченого
заробітку внаслідок втрати
професійної працездатності (з першого
дня місяця наступного за тим, у якому
ухвалено рішення) у вигляді щомісячних
платежів в розмірі 45% від п'ятикратного
розміру заробітної плати до 18 жовтня 2014
року (дати, до якої судово-медичною
експертизою встановлено втрату
працездатності) і в межах ліміту
відповідальності страховиків,
передбаченого страховими полісами.

Перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, заслухавши
пояснення учасників процесу, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
виходячи з наступного.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається,
що вироком Сарненського районного суду
Рівненської області від 12 червня 2013
року, зміненим ухвалою апеляційного
суду Рівненської області від 16 жовтня
2013 року, ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
286 КК України за те, що 2 січня 2013 року в
с. Яринівка Сарненського району,
керуючи автомобілем ВАЗ 2105 д.н. НОМЕР_1,
порушуючи правила дорожнього руху,
виїхав на зустрічну смугу руху, де
допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ
2101 д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4,
внаслідок чого його пасажирам ОСОБА_1
та ОСОБА_2 були спричинені середнього
ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно полісу АВ/5628737 від 10 січня 2012
року, відповідальність водія ОСОБА_3 за
шкоду третім особам була застрахована
у відповідача - відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта",
із зазначенням страхової суми за шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю в розмірі 100
000 грн. та за шкоду заподіяну майну в
розмірі 50 000 грн.

Згідно полісу АВ/8648512 від 20 серпня 2012
року, відповідальність водія ОСОБА_4 за
шкоду третім особам застрахована у
відповідача - приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Провідна", із зазначенням страхової
суми за шкоду, заподіяну життю та
здоров'ю в розмірі 100 000 грн. та за шкоду
заподіяну майну в розмірі 50 000 грн.

Таким чином, між сторонами з часу
укладення вищевказаних договорів
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
виникли договірні зобов'язання,
підстави для реалізації яких визначені
укладеними договорами та спеціальним
законом.

Спеціальним законом, що регулює
правовідносини щодо страхування
цивільно-правової відповідальності
водіїв транспортних засобів є Закон
України від 1 липня 2004 року № 1961-IV "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (далі по тексту Закон).

Відповідно до ст. 3 Закону, обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та (або)
майну потерпілих унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Тобто виходячи із суті такого
страхування Закон має на меті захист не
лише прав потерпілих на відшкодування
шкоди, але й захист інтересів
страхувальника - заподіювача шкоди.

При настанні страхового випадку
страховик виплачує страхове
відшкодування відповідно до норм
чинного законодавства та договору
страхування.

Так, у відповідності до вимог ст. 33
Закону, водій транспортного засобу,
причетний до дорожньо-транспортної
пригоди зобов'язаний невідкладно, але
не пізніше трьох робочих днів з дня
настання дорожньо-транспортної
пригоди, письмово надати страховику, з
яким укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Статтею 35 Закону встановлено, що для
отримання страхового відшкодування
потерпілий чи інша особа, яка має право
на отримання відшкодування, протягом 30
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику заяву про страхове
відшкодування. Вимогами зазначеної
статті передбачені реквізити заяви та
документи, які необхідно подати разом
із заявою страховику.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону,
страховик, керуючись нормами цього
Закону, приймає вмотивоване рішення
про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
або про відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати).

Пунктом 36.2 статті 36 Закону
встановлено, що страховик (МТСБУ)
протягом 15 днів з дня узгодження ним
розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування за наявності визначених
статтею 35 цього Закону документів,
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду, але не пізніше як через 90 днів
з дня отримання заяви про страхове
відшкодування зобов'язаний прийняти
рішення про виплату страхового
відшкодування або про відмову у її
виплаті.

При цьому перелік підстав для відмови у
здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати) є вичерпний і
зазначений у статті 37 Закону, серед
яких, зокрема, невиконання потерпілим
своїх обов'язків, визначених цим
Законом, якщо це призвело до
неможливості страховика (МТСБУ)
встановити факт дорожньо-транспортної
пригоди, причин та обставин її настання
або розміру заподіяної шкоди (п.п. 37.1.3),
а також неподання заяви про страхове
відшкодування впродовж одного року,
якщо шкода заподіяна майну
потерпілого, і трьох років, якщо шкода
заподіяна здоров'ю або життю
потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

У той же час, у матеріалах справи
відсутні будь-які дані про те, що
позивачі зверталися до страхових
компаній із заявами про виплату
страхового відшкодування та їм було
відмовлено у такому відшкодуванні.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини,
визнані сторонами та особами, які
беруть участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Факт того, що позивачі не зверталися до
страховиків із заявами про виплату
страхового відшкодування останніми не
заперечується.

Дані обставини дають підстави для
висновку, що позивачі самі не
реалізували та не скористалися своїм
правом на отримання страхового
відшкодування та не виконали
передбачених Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язків з метою отримання
відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Позивачами не доведено та не
підтверджено належними доказами факту
порушення їх прав з боку ВАТ НАСК
"Оранта", ПрАТ "Страхова компанія
"Провідна" стосовно виплати страхового
відшкодування, оскільки за такою
виплатою, у встановленому Законом
порядку, вони до них не зверталися.

Колегія суддів вважає, що звернення
позивачів до суду є передчасним, а тому
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав для
його задоволення.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги і зміст оскаржуваного рішення
не дають підстав для висновку про те, що
судом допущено порушення норм
процесуального або неправильне
застосування норм матеріального права,
яке призвело б до неправильного
вирішення справи. Підстав для
скасування чи зміни судового рішення
немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Сарненського районного суду
від 12 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

Головуючий-суддя
Шимків С.С.

Судді:
Бондаренко Н.В.

Малько О.С.