Справа № 353/1748/13-ц
Провадження № 2/353/30/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м.Тлумач

Тлумацький районний суд
Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Гавриш Я.М.

з участю: секретаря Гуцуляк Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тлумачі
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
нерухомим майном, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
усунення перешкод та заборону в
користуванні нерухомим майном, а саме
нежитловим приміщенням магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_2», площею 242,4 кв.м., що
знаходиться на АДРЕСА_1 Тлумацького
району Івано-Франківської області, з
тих підстав, що 04 жовтня 2012 року
відбулись прилюдні торги по реалізації
нерухомого майна-магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_2» в с. Нижнів, Тлумацького
району, яке належало ОСОБА_2

08.10.2012 року було складено Акт про
реалізацію предмета іпотеки на
прилюдних торгах, який затверджено
начальником відділу ДВС
Івано-Франківського МУЮ, в якому
зазначено, що нежитлове приміщення
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» (предмет
іпотеки) реалізовано їй, ОСОБА_1, за 133
000,00 грн., розрахунок здійснено в
повному обсязі, реалізація майна
відбулась із дотриманням вимог Закону
України «Про іпотеку» та Закону
України «Про іпотечне кредитування,
операції з консолідованим іпотечним
боргом та іпотечні сертифікати».

На підставі цього Акта, приватним
нотаріусом Тлумацького районного
нотаріального округу
Івано-Франківської області ОСОБА_3
видано Свідоцтво № 2248 від 18.10.2012 року,
яке посвідчує, що їй належить на праві
власності майно, що складається з
цегляного нежитлового приміщення
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», площею 242,4
кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_1

Згідно Витягу від 15.05.2013 року в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно 13.05.2013 року право
власності на вказане приміщення
зареєстровано на її ім'я.

Таким чином, вона являється законним
власником нежитлового приміщення
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» в с. Нижнів
Тлумацького району.

Однак, вона не має можливості
розпоряджатися своїм власним майном,
так як попередній власник ОСОБА_2 не
впускає її до магазину «Госпотовари»,
що знаходяться в с. Нижнів, Тлумацького
району.

Вона неодноразово намагалась
потрапити до придбаного приміщення
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», але відповідач
його не звільняє. Вона як усно, так і
письмово зверталась до ОСОБА_2 з
вимогою звільнити приміщення магазину,
власником якого вона являється на
даний час, проте відповідач продовжує
користуватись даним приміщенням,
займається підприємницькою
діяльністю, отримує прибуток від
використання даного приміщення і не
планує його звільняти.

Також вона зверталась із заявою до
Тлумацького РВ УМВС про незаконність
дій ОСОБА_2 стосовно даного приміщення,
викликала дільничного інспектора
міліції, але все виявилося марним, так
як відповідач вважає, що на даний час
він є власником приміщення магазину

«ІНФОРМАЦІЯ_2», а вона на його думку
незаконно придбала його, чим і пояснює
своє перебування в даному приміщенні
та користування ним.

В судове засідання позивачка
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не
з`явилися, але подали до суду письмову
заяву в якій позов підтримують та
просять справу розглядати без їх
участі. Не заперечили щодо заочного
розгляду справи.
Відповідач
ОСОБА_2 тричі в судові засідання не
з`явився, не повідомивши причин неявки,
будучи належним чином повідомленим про
час та місце судового розгляду, що
підтверджується повідомленнями про
вручення судових повісток ф.119,
відповідно 14.12.2013 року, 27.12.2013 року та
22.02.2014 року. Тому, виходячи зі змісту ч. 1
ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того,
що відповідач про причини неявки не
повідомив, а позивач подав достатньо
матеріалів, які свідчать про
взаємовідносини сторін, суд ухвалив
провести заочний розгляд справи.

Дослідивши та оцінивши дані, що
містяться в письмових доказах по
справі, суд вважає, що позов слід
задовольнити, з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно
протоколу № 15/293/11-І-2 проведення
прилюдних торгів від 04.10.2012 року та акту
про проведені прилюдні торги предмета
іпотеки від 08.10.2012 року позивачка
ОСОБА_1 придбала нежитлове приміщення
магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», площею 242,4 кв.м.,
що знаходиться на АДРЕСА_1
Івано-Франківської області (а.с.4,5).
Даний факт посвідчений приватним
нотаріусом Тлумацького районного
нотаріального округу
Івано-Франківської області ОСОБА_3,
згідно свідоцтва № 2248 від 18.10.2012 року
(а.с.6).

Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від
15.05.2013 року в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності, вказане
майно 13.05.2013 року зареєстровано на ім'я
ОСОБА_1 (а.с.7).

Попереднім власником спірного майна
був відповідач ОСОБА_2, однак він не
звільнив його та перешкоджає позивачці
у користуванні її майном. Вона
неодноразово зверталась до ОСОБА_2 з
вимогою звільнити приміщення магазину,
проте відповідач продовжує
користуватись даним приміщенням (10-12).
Також позивачка зверталась із заявою
до Тлумацького РВ УМВС про
незаконність дій ОСОБА_2 стосовно
вказаного приміщення, але їй
рекомендовано звернутися до суду
(а.с.8,9).

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав. А також ч. 7 даної
статті передбачає, що діяльність
власника може бути обмежена чи
припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.346 Цивільного кодексу України
право власності припиняється у разі
звернення стягнення на майно за
зобов'язаннями власника.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

За встановлених в судовому засіданні
обставин, позов слід задовольнити,
При такому
вирішенні позову з відповідача слід
стягнути на користь позивачки
сплачений останньою судовий збір.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, який
зареєстрований в АДРЕСА_1 не чинити
ОСОБА_1 перешкод у користуванні її

власністю, а саме нежитловим
приміщенням магазином «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
площею 242,4 кв.м., що знаходиться на
АДРЕСА_1

Заборонити ОСОБА_2, який зареєстрований
в АДРЕСА_1 користуватись приміщенням
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», площею 242,4
кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 - 229 (двісті двадцять дев'ять) грн.
40 коп. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Тлумацький районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення
суду набирає законної сили в порядку
встановленому ст.223 ЦПК України.

Головуючий

Я.М. Гавриш