АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1708/14
Справа № 2010-2-2792/11
Головуючий 1 інстанції Остропілець
Категорія: відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко
І.С.

при секретарі - Нестерцової І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення
Дергачівського районного суду
Харківської області від 01 жовтня 2013
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди , -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову вказав, що 30
серпня 2009 року у вечірній час він
знаходився у кафе «Теремок», де
невідомі особи нанесли йому тілесні
ушкодження.

Ним було подано заяву до Золочівського
РВ ГУМВС України Харківської області.

Слідчим встановлені невідомі особи,
якими виявилися ОСОБА_1 та ОСОБА_3

07 вересня 2009 року Золочівським РВ ГУМВС
України в Харківській області за
вказаним фактом було проведено
перевірку та винесено постанову про
відмову в порушенні кримінальної
справи на підставі п.2 ст. 6 КПК України.

17 вересня 2009 року прокурором
Золочівського району Харківської
області вищезазначену постанову було
скасовано, матеріали направлені до
Золочівського РВ ГУМВС України в
Харківській області для проведення
додаткової перевірки.

За результатами проведеної перевірки 01
жовтня 2009 року ДІМ Золочівського РВ
ГУМВС України в Харківській області
повторно винесено постанову про
відмову у порушенні кримінальної
справи.

15 жовтня 2009 року прокуратурою
Золочівського району Харківської
області скасовано постанову про
відмову у порушенні кримінальної
справи від 01 жовтня 2009 року.

За результатами проведеної перевірки
Золочівським РВ ГУМВС України в
Харківській місті втретє винесено
постанову про відмову у порушення
кримінальної справи.

Після побиття він звернувся за
медичною допомогою. Згідно висновку
судово-медичного обстеження йому були
спричинені легкі тілесні ушкодження.

04 вересня 2009 року він звернувся до
районної лікарні Золочівської ЦРБ ,
оскільки стан його здоров'я погіршився.

В Харківській обласній клінічній
лікарні він знаходився з 04 вересня по 11
вересня 2009 року, а до 28 вересня 2009 року
знаходився на лікарняному.

У лікарні і знаходячись на лікарняному
він був змушений витрачати свої кошти
на медичні препарати, продукти
харчування, витративши на це 9 044 грн.25
коп.

Просить стягнути цю суму з
відповідачів.

У лютому 2013 року ОСОБА_2 доповнив
позовні вимоги та просив стягнути 5 000
грн. по відшкодуванню моральної шкоди,
оскільки був принижений відповідачами,
через це нервував , не міг тривалий час
працювати.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, надав суду заяву, відповідно
якої підтримує позовні вимоги в
повному обсязі.

Просить стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на
відшкодування йому матеріальної шкоди
9044,25 грн. та 5 000 моральної шкоди, а
всього 14 044,25 грн..

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилися.

Заочним рішенням Дергачівського
районного суду Харківської області від
01 жовтня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в
сумі 9044 ,25 грн..

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове , яким в задоволенні позовних
вимог відмовити, посилаючись на те, що
судом порушені норми матеріального та
процесуального права, оскільки судом
не прийнято до уваги всі обставини по
справі , не допитані свідки; про час
розгляду справи його не повідомили.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга підлягає задоволенню
частково.

Стягуючи з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь
позивача 9 044,25 грн. по відшкодуванню
матеріальної шкоди суд першої
інстанції виходив з тих обставин, що
сумісними діями відповідачів позивачу
спричинена матеріальна шкода саме в
такому розмірі.

Однак, повністю погодитись з таким
висновком суду не можна.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи 30 серпня 2009 року
між сторонами стався конфлікт, в ході
якої ОСОБА_2 отримав тілесні
ушкодження, які згідно висновку судово
- медичної експертизи відносяться до
легких тілесних ушкоджень, які потягли
за собою короткочасний розлад здоров'я.

ОСОБА_2 у зв'язку з побиттям перебував
на лікуванні у лікарні та знаходився на
амбулаторному лікуванні з отриманням
листка тимчасової непрацездатності.

Для проведення лікування ним
витрачалися особисті кошти.

Відповідно до вимог ст. ст. 1166,1190 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Особи, спільними діями або
бездіяльністю яких було завдано шкоди,
несуть солідарну відповідальність
перед потерпілим.

Згідно наданих чеків та квитанцій
розмір коштів, витрачених на придбання
медичних препаратів, становить 3 898
грн.18 коп. і ця сума підлягає стягненню
з відповідачів солідарно, оскільки їх
спільними сумісними діями спричинена
позивачу така шкода.

За таких обставин розмір стягнення
слід зменшити з 9 044,25 грн. до 3 898,18грн.

Що стосується іншої суми стягнення, то
колегія виходить з наступного.

У розмір суми відшкодування позивачем
включено 150,09 грн. - оплата вартості
проїзду матері до нього у лікарню та 4
995,98 грн. - вартість харчування.

Вартість проїзду матері до позивача у
лікарню не є шкодою, завданою саме йому.

Що стосується вартості харчування, то
позивачем не надано доказів того, що
йому було показано дієтичне харчування
або що в лікарні було відсутнє загальне
харчування.

На а.с. 14-18 є ксерокопії накладних за
період з 31серпня по 15 жовтня 2009 року, в
яких зазначена значна кількість
продуктів, включаючи кондитерські
вироби і таке інше.

Позивачем не надано доказів, що
лікарями йому була показана саме така
дієта і в такому обсязі. Чим
підтверджується необхідність
стягнення вартості цих продуктів з
відповідачів позивачем не зазначено.

Інші доводи відповідачів судовою
колегією не приймаються.

Посилання відповідачів, що вони не
мають ніякого відношення до побиття
позивача та що позивача побили інші
особи судовою колегією не приймаються.

Зразу після інциденту позивач
звернувся до міліції для проведення
перевірки та порушення кримінальної
справи.

Проведеною перевіркою встановлено, що
конфлікт стався саме між сторонами;
ніяких даних про причетність до
побиття ОСОБА_2 інших осіб немає і в
ході перевірки про це не заявлялося
взагалі(а.с. 87).

Безпідставне посилання відповідачів і
щодо необґрунтованості стягнення будь
- яких коштів на користь позивача,
оскільки, як вони вказують, не надано
належних доказів.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем на підтвердження свої вимог
надано ксерокопії чеків та квитанцій
про придбання ліків та їх вартості, а
також витяг з історії хвороби про
проведення лікування.

Відповідачами не надано жодних доказів
на спростування і показаних ліків і їх
вартості.

У частині відмови у стягненні з
відповідачів моральної шкоди рішення
суду не оскаржується.

Позивачем надано докази про сплату ним
судових витрат у сумі 438,71 грн., і ця сума
підлягає стягнення з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 313, 316,317,319
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Заочне рішення Дергачівського
районного суду Харківської області від
01 жовтня 2013 року - змінити, зменшити
розмір солідарного стягнення з ОСОБА_1
та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завданої
матеріальної шкоди з 9044 ,25 грн. до 3 898,18
грн.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 судові витрати у сумі 438,71 грн. по
219,36 грн. з кожного.

В іншій частині рішення суду залишити
без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення , однак може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: