№ 2/229/29/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року
Дружківський міський
суд Донецької області у складі:

головуючого судді
Сєрікової О.О.

при секретарі
Ракітіній Н.Г.

за участю

позивача
ОСОБА_1

представника позивача

адвоката
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Дружківки
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про визнання права
співзабудовника на домобудівництво,

В С Т А Н О В И
В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_4 про
визнання права спідзабудовника на
будівництво жилого будинку,
розташованого по АДРЕСА_1.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 13 липня
1991 року між нею та відповідачем
зареєстрований шлюб. В період шлюбу
нею разом з відповідачем було вирішено
побудувати будинок на земельній
ділянці, розташованій по АДРЕСА_1.

За заявою її батька ОСОБА_5, який
являвся землекористувачем, рішенням
виконкому Дружківської міської ради
народних депутатів від 26 квітня 1995
року, відповідачу ОСОБА_4 було
дозволено будівництво жилого будинку
на земельній ділянці, розташованій по
АДРЕСА_1.

В період шлюбу за спільні кошти на
земельній ділянці, виділеній на ім'я
відповідача, був збудований жилий
будинок по АДРЕСА_1. Вона безпосередньо
брала участь у будівництві будинку і
своєю працею, і фінансово.

Їх сім'я з відповідачем розпалася і
рішенням Дружківського міського суду
від 11 січня 2013 року шлюб був розірваний.

Однак, житловий будинок не був введений
в експлуатацію, у звязку з чим право
власності на нього не було
зареєстровано. В теперішній час після
розірвання шлюбу відповідач не бажає
вводити в експлуатацію будинок і
реєструвати право власності на нього,
чим намагається уникнути розподілу
спільної сумісної власності.

Вказує, що вона зверталася до
реєстраційної служби із заявою про
роз'яснення державної реєстрації права
власності на нерухоме майно і ій було
роз'яснено, що у неї відсутній
правовстановлюючий документ і
зареєструвати право власності на
будинок немає підстав.

Вона також зверталася до виконкому
Дружківської міської ради про визнання
її співзабудовником житлового будинку
по АДРЕСА_1, але їй було відмовлено.

На теперішній час відповідач в будинку
не проживає, не несе витрат по його
утриманню, але не бажає здавати в
експлуатацію.

Просить визнати за нею права
співзабудовника на житловий будинок по
АДРЕСА_1 і стягнути з відповідача
судові витрати в сумі 229.40 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги в повному
обсязі. Вона додатково пояснила, що
будинок був збудований у 2000 році.
Витрати на його будівництво несли
вона, її батьки та сестра, оскільки
відповідач не працював. Вони
проживають в будинку з 1989 року. До
будинку підведені комунікації, в ньому
є водопостачання та водовідведення,
будинок газифікований. Вона сплачує за
користування водою та газом, але не
може провести державну реєстрацію,
оскільки за документами не являється
забудовником. Просить задовольнити
позовні вимоги.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги
ОСОБА_1, пояснивши, що відповідно до
рішення виконавчого комітету
Дружківської міської ради від 26 квітня
1995року відповідачу ОСОБА_4 була
відведена земельна ділянка по АДРЕСА_1,
та дозволено будівництво житлового
будинку.

Будинок побудований сторонами в період
шлюбу і за спільні кошти, тому
являється спільною власністю.

Той факт, що будинок фактично
побудований, підтверджується тим, що
він закінчений будівництвом, до нього
підведені комунікації з
водопостачання та газифікації,
укладені договори з відповідними
організаціями і сплачується за надані
послуги.

Але будинок не введений в експлуатацію
і право власності на нього не
зареєстровано.

Відповідач відмовляється ввести
будинок в експлуатацію, в будинку не
проживає, витрат по його утриманню не
несе, порушуючи права позивача, яка
позбавлена можливості ввести його в
експлуатацію.Просить задовольнити
позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні не визнала позовні
вимоги. Вона пояснила, що у позивача
немає підстав, передбачених законом
для задоволення її позовних вимог. Так,
будинок по АДРЕСА_1 є незавершеним
будівництвом, оскільки немає
документів, які посвідчують право
власності і тому позивач може
відповідно до ч.3 ст.331 ЦК України
претендувати тільки на матеріали та
обладнання.

Просить в задоволенні позову
відмовити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
докази по справі, приходить до таких
висновків.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб в Дружківському
відділі РАЦС 13 липня 1991 року, про що
мається актовий запис за №338 (а.с.9).

Судом встановлено, що рішенням
Дружківського міського суду від 11
січня 2013 року шлюб між сторонами
розірваний (а.с.10).

Судом встановлено, що рішенням
виконкому Дружківської міської ради за
№287 від 26 квітня 1995 року відведена
земельна ділянка у приватну власність
ОСОБА_4 по АДРЕСА_1, площею 600.0 кв.м., яка
вилучена із користування ОСОБА_5 по
АДРЕСА_1 і дозволено будівництво
житлового будинку в два поверхи (а.с.93).

Відповідно до діючої на час виникнення
відносин ст.22 КпШС України, яка
кореспондується у ст.60 СК України, яка
діє на теперішній час, майно, набуде
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважної причини
самостійного заробітку.

Судом встановлено, що за період з 1995 по
2000 рік в під час шлюбу сторонами був
фактично побудований житловий будинок
по АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що будинок не
введений в експлуатацію і право
власності на нього не зареєстровано.

Відповідно до ст.380 ЦК України, житловим
будинком є будівля капитального типу,
споруджена з дотриманням вимог,
встановлених законом, іншими
нормативно-правовими актами і
призначена для постійного у ній
проживання.

Судом встановлено, що сторонами
споруджена будівля капітального типу,
до якої підведені відповідні
комунікації.

Будівля газифікована, що
підтверджується проектом та
укладененими договорами про надання
послуг з газопостачання між
Дружківським УГГ та ОСОБА_1 від 03
жовтня 2013 року (а.с. 97-117).

Будівля 23а по вулиці Кутузова
підключена до міської мережі
водопостачання. Нарахування сплати за
послуги здійснюється за показниками
приладу обліку, встановленого за цією
адресою. Особовий рахунок НОМЕР_1
відкритий на ОСОБА_4

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
сплачує на надані послуги з
водопостачання та газопостачання
(а.с.18-38).

Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" передбачено, що
право власності виникає з моменту
державної реєстрації, державна
реєстрація права власності на нерухоме
майно є обов'язковою.

Пунктом 8 Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, право
власності на новостворене нерухоме
майно виникає у особи, яка створила це
майно, після закінчення будівництва
обєкта нерухомості, введення його в
експлуатацію, отримання свідоцтва про
право власності та реєстрації права
власності.

Судом встановлено, що позивачці
відмовлено у введенні будинку в
експлуатацію, оскільки вона не
являється забудовником.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач, як особа, яка має право на
оформлення державної реєстрації
будинку, не проживає в ньому, не несе
витрат по утриманню і ухиляється від
цього.

Суд вважає, що оскільки будівництво
здійснювалося в період подружнього
життя за спільні кошти, то у позивача до
введення будинку в експлуатацію і
державної реєстрації виникло право
співзабудовника, тому позов підлягає
задоволенню.

На підставі ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підгягають стягненню судові витрати в
сумі 229.40 грн.

Керуючись ст.ст.6,10,11,58,60,88, 212-215 ЦПК
України, ст.8, 182, 380 ЦК України, ст. 60 СК
України,

суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 права та обов'язки
співзабудовника на домобудівництво з
господарськими спорудами яке
розташоване в АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 229.40грн.

Рішення суду набирає законної сили:
через 10 днів з дня його проголошення,
якщо продовж цього строку не подана
апеляційна скарга; або після розгляду
апеляційним судом у разі подання
апеляційної скарги.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду Донецької
області через Дружківський міський суд
протягом 10 днів після проголошення
рішення, або отримання його копії.

Вступна та резолютивна частини рішення
прийняті в нарадчій кімнаті і
проголошені в судовому засіданні 17
березня 2014 року. Повний текст рішення
прийнятий в нарадчій кімнаті 20 березня
2014 року.

Суддя:
О. О. Сєрікова