УХВАЛА

Іменем України

20 березня 2014 р.
м. Донецьк

Калінінський районний суд м. Донецька в
складі:

головуючого - судді Гавриленка
О.М.

при секретарі - Ткачі А.Г,

за участі представника заявника -
адвоката ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Донецьку заяву ОСОБА_2 про перегляд
заочного судового рішення та його
скасування, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся із заявою про
перегляд і скасування заочного рішення
місцевого суду від 19 березня 2013 р. по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу за договором
позики. За цим рішенням, стягнуто з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 399650 грн. у якості
боргу по договором позики від 05.02.07 р,
1184562,6 грн. у якості пені та 3219 грн.
судовий збір, а всього 1587431,6 грн. на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н,
задоволено позов останньої у повному
обсязі.

Зазначене рішення було ухвалено у
заочному порядку, відповідно до ст. 224
ЦПК України. Подану заяву про перегляд
та скасування судового рішення ОСОБА_2
обґрунтував тим, що про винесення
судового рішення його не було належним
чином повідомлено, всупереч ст,ст 74,77
ЦПК України. Крім того, ухваливши
рішення у його відсутність, судом були
неповно з'ясовані фактичні обставини
по справі та винесено рішення без
урахування доказів, які він в змозі
надати до суду. Так, ним всупереч
твердженням позивачки ОСОБА_3,
сплачувались грошові кошти за
договором позики, хоча і від іменні
його помічника Лістрова. Крім того,
вважав нарахування пені за 988 днів
необґрунтованими, оскільки відповідно
до ст. 256 ЦПК України, до вимог про
стягнення пені встановлена спеціальна
позовна давність в один рік. Внаслідок
зазначеного нарахування пені
позивачкою, її розмір у більш ніж 4 рази
перевищує розмір основної
заборгованості. Представник позивача
підтримала вимоги заяви.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась,
хоча про час і місце засідання була
повідомлена належним чином, неявка
якої не перешкоджає розгляду заяви по
суті, у відповідності до ч.1 ст. 231 ЦПК
України.

Перевіривши доводи заяви та дослідивши
матеріали справи, суд знаходить заяву
необґрунтованою і не підлягаючою
задоволенню в порядку ст. 231 ч.3 п. 1 ЦПК
України з наступних підстав. Зазначена
норма закону передбачає в якості
підстав для можливого скасування
рішення, по-перше, наявність доказів
щодо поважності причин неявки та
повідомлення про них відповідачем,
по-друге, наявність доказів, які мають
істотне значення для правильного
вирішення справи та можуть вплинути на
ухвалене заочне рішення.

Як убачається з матеріалів справи,
рішенням місцевого суду (оскаржуваним)
від 19. 03.13 р. стягнуто ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 399650 грн. у якості боргу по
договором позики від 05.02.07 р, 1184562,6 грн. у
якості пені та 3219 грн. судовий збір, а
всього 1587431,6 грн. на користь ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н, задоволено позов
останньої у повному обсязі. Рішення
було ухвалене відповідно до вимог ст,ст
74, 169 ч.4, 224 ЦПК України (у заочному
порядку) тому, що відповідач або його
представник в судове засідання
неодноразово не з'явився, не
повідомивши суд про причини неявки,
хоча про час та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином.

Наведені фактичні обставини справи
підтверджені документально та ставити
під сумніви які суд не убачає підстав.

Через наведене, суд не приймає до уваги
посилання ОСОБА_2 на те, що його
належним чином не повідомляли про
розгляд справи у суді, оскільки це
спростовується матеріалами справи, та
в ній відсутні будь-які поважні причини
неявки до суду останнього, тоді як
судові засідання неодноразово
відкладались, що в свою чергу порушує
положення закону пов'язане із
дотриманням судом розумних строків
розгляду справи, є вимогою ст. 157 ЦПК
України та ст. 6 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод
1950 р.

Будь - яких інших доказів, окрім тих, які
вже були досліджені місцевим судом при
розгляді справи, заявником до заяви про
перегляд заочного рішення не заявлено.
Таким чином, даних саме про істотні
обставини, що не були і не могли бути
відомі суду на день вирішення судового
спору, заявником суду не надано.

Доводи ж ОСОБА_2 з приводу часткового
погашення заборгованості за договором
позики, шляхом здійснення платежів на
користь ОСОБА_3 його помічником ОСОБА_4,
а у подальшому на користь її подруги
Саламашенко суд знаходить
безпідставними, оскільки ці питання у
подальшому можуть бути предметом
розгляду в порядку виконання судового
рішення. Крім того, зазначені доводи
ОСОБА_2 практично не стосуються
розглянутого по суті спору, оскільки в
його доводах йдеться про третіх осіб
Лістрова та Саламашенко, які не були
сторонами договору позики та участі у
справі не приймали.

До того ж вимога ОСОБА_2 щодо строку
позовної давності до вимог про
стягнення пені, який у відповідності зі
ст. 258 ЦК України, складає один рік, в
даному випадку є неспроможною, проте
також може бути предметом розгляду в
порядку виконання судового рішення.

На підставі викладеного, враховуючи, що
ОСОБА_2 не надав суду доказів
поважності неявки в судове засідання
та неповідомлення суд про причину
неявки, а докази, на які він
посилається, не мають істотного
значення для правильного вирішення
справи, суд дійшов висновку, що заява
про перегляд заочного рішення є
необґрунтованою, а тому відсутні
підстави для її задоволення.

Керуючись ст. 231 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення Калінінського
районного суд м. Донецька від 19.03.13 р. у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за
договором позики - залишити без
задоволення.

Заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. У цьому разі
строк на апеляційне оскарження рішення
починається відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя -

20.03.2014