Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/750/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

13.03.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Мурашка С.І.

суддів - Сукач Т.О., Бубличенко В.П.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення кредитної заборгованості, за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на заочне рішення
Кіровського районного суду
м.Кіровограда від 04 грудня 2013 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення 28225
грн. 58 коп. заборгованості за укладеним
між ними кредитним договором №KGE0RX03121155
від 27.08.2006 року та судових витрат,
пов'язаних із розглядом справи.

Зазначало, що за укладеним договором,
який складається із заяви позичальника
та Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(«Стандарт»), відповідач отримав кредит
в розмірі 987,8 грн. зі сплатою 24 % річних
на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється щомісяця
в період сплати і складається із
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією та інших витрат
згідно з умовами договору.

Відповідач умови договору
належним чином не виконував, внаслідок
чого станом на 19 вересня 2013 року
утворилася заборгованість, яка
складається із: 916,76 грн. заборгованості
за кредитом; 9037,06 грн. заборгованості по
процентам; 106,68 грн. заборгованості по
комісії; 16373,39 грн. пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором; 500
грн. штрафу (фіксована частина) і 1321,69
грн. штрафу (процентна складова), а
всього 28255,58 грн.

Заочним рішенням
Кіровського районного суду міста
Кіровограда від 04 грудня 2013 року у
позові відмовлено у зв'язку із
пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі банк,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове рішення
про задоволення позову у повному
обсязі і відшкодувати судові витрати.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлені у встановленому
статтею 76 ЦПК України порядку, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення їм
поштових відправлень із судовими
повістками (08.02.2014 року - представнику
банку, 06.03.2014 року - ОСОБА_2.), причину
неявки не повідомили.

Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК
України, колегія суддів вирішила
розглядати справу у відсутності
сторін.

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду у встановлених статтею 303 ЦПК
України межах, колегія суддів вважає
доводи апеляційної скарги
обґрунтованими і такими, що підлягають
частковому задоволенню.

Встановлено, що 27 серпня 2006 року
сторони уклали кредитний договір
№KGE0RX03121155, який складається із заяви
позичальника та Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») («Стандарт»), за яким
відповідач отримав кредит в розмірі
987,75 грн. зі сплатою 24% річних на суму
залишку заборгованості із терміном
повернення 27 серпня 2007 року.

У підписаній відповідачем заяві
позичальника зазначено, що він
ознайомлений та згоден з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») («Стандарт»), які
були надані йому у письмовій формі, і
своїм підписом підтверджує факт про
надану йому повну інформацію про умови
кредитування в ПриватБанку (а також
його місцезнаходження).

Він згоден, що заява позичальника
разом із запропонованими ПриватБанком
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(«Стандарт»), Тарифами складає між ним і
ПриватБанком кредитний договір (а.с.7).

Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, за який приймається період з 20
по 25 число кожного місяця, позичальник
повинен надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) у сумі 111,35 грн. для
погашення заборгованості за кредитом,
яка складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, винагороди,
комісії а також інших витрат згідно з
умовами договору.

Згідно з п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Пунктом 5.1 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(«Стандарт»), передбачено, що при
порушенні позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених заявою та
п.п.3.2.2., 3.2.3. даних Умов, банк має право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню в
розмірі 0,15 % від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожний
день прострочки платежу.

У п.5.3 Умов зазначено, що при порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 30
днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +
5% від суми заборгованості.

З наведеного вбачається, що такі види
неустойки як пеня і штраф застосовані
банком за різні види порушень умов
кредитного договору, який відповідачем
у встановленому законом порядку не
оспорений.

Обов'язок відповідача виконувати
належним чином умови укладеного з
банком кредитного договору у
встановлений цим договором строк
передбачено статтями 526,527 і 530, 1054 ЦК
України.

Відповідач не виконав належним чином
своїх зобов'язань перед позивачем за
кредитним договором, у зв'язку з чим
виникла заборгованість, яка
складається із: 916,76 грн. заборгованості
за кредитом; 9037,06 грн. заборгованості по
процентам; 106,68 грн. заборгованості по
комісії; 16373,39 грн. пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором; 500
грн. штрафу (фіксована частина) і 1321,69
грн. штрафу (процентна складова), а
всього 28255,58 грн.

Наданий банком розрахунок станом на 19
вересня 2013 року відповідає умовам
кредитного договору (п.4), не викликає
сумнівів щодо його правильності і не
спростований відповідачем.

Відмовляючи у задоволенні позову у
зв'язку із пропуском строку позовної
давності, суд послався на пункт 31
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», пункт 7
частини 12 статті 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» та офіційне
тлумачення зазначеної статті в рішенні
Конституційного Суді України від 19
листопада 2011 року №15-рп/2011.

Суд виходив з того, що з урахуванням
домовленості сторін про збільшення
строку позовної давності до 5 років,
строк позовної давності закінчився
27.08.2012 року, а з позовом до суду банк
звернувся 09.10.2013 року.

Застосовуючи позовну давність суд
першої інстанції дійшов висновку, що
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції не можна погодитись.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.4 ст.267 ЦК).

Відповідач про час і місце розгляду
справи в суді першої інстанції
повідомлявся у встановленому статтею 76
ЦПК України порядку, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення йому
поштових відправлень, (а.с.32,33)
причину неявки не повідомив, заяву про
застосування судом строку позовної
давності не подавав.

Пункт 7 ч.11 ст.11 Закону України «Про
захист прав споживачів», на який суд
першої інстанції послався у рішенні як
на підставу застосування строку
позовної давності без заяви сторони у
спорі, стосується позасудового порядку
повернення споживчого кредиту (правова
позиція Верховного Суду України згідно
з постановою у справі № 6-126цс13 від 20
листопада 2013 року).

За таких обставин застосування судом
строку позовної давності без заяви
відповідача у спорі суперечить вимогам
ч.4 ст.267 ЦК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.551 ЦК
Українирозмір неустойки (штрафу, пені)
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує суму збитків,
та за наявності інших обставин, які
мають істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні ч.3
ст.551 ЦК України є, зокрема, ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Відповідач отримав кредит в сумі 987,8
грн., а сума яка підлягає стягненню з
нього на користь банку становить 28255,58
грн., з яких пеня становить 16373,39 грн., а
сума боргу за виключенням пені
становить 11882,19 грн.

Враховуючи, що сума отриманого
відповідачем споживчого кредиту є
незначною (987,8 грн.), а розмір пені
значно перевищує розмір боргу, є всі
підстави зменшити розмір неустойки, що
підлягає стягненню з відповідача на
користь банку з 16373,39 грн. до 11900 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги банку
ґрунтуються на законі і договорі, тому
підлягають частковому задоволенню і з
ОСОБА_2 належить стягнути на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№KGE0RX03121155 від 27.08.2006 року в сумі 23782,19
грн., з яких: 916,76 грн. - заборгованість за
кредитом; 9037,06 грн. - заборгованість по
процентам; 106,68 грн. - заборгованість по
комісії; 11900 грн. - пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором; 500
грн. - штрафу (фіксована частина) і 1321,69
грн. - штрафу (процентна складова). .

Враховуючи наведене, рішення суду
підлягає скасуванню відповідно до п.4
ч.1 ст.309 ЦПК України у зв'язку з
порушенням судом норм матеріального і
процесуального права з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо
суд апеляційної інстанції, не
передаючи справи на новий розгляд,
змінює рішення або ухвалює нове, суд
відповідно змінює розподіл судових
витрат.

Враховуючи те, що позов банку
задоволено частково, понесені ним
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 423,83 грн. підлягають стягненню з
відповідача пропорційно до частини
задоволених вимог, що становить 356,44
грн.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 319
ЦПК України, колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 04 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» 23782,19
грн. заборгованості за кредитним
договором №KGE0RX03121155 від 27.08.2006 року, а
також 356,44 грн. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
чинності з моменту його проголошення і
може бути оскаржено у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді