печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4166/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І.
В.,

при секретарі - Іванові Г. Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
банк «ЕКСПРЕС-БАНК», треті особи
Публічне акціонерне товариство «Банк
Кіпру», Публічне акціонерне товариство
«Дочірній банк Сбербанку Росії» про
встановлення факту проживання однією
сім»єю без реєстрації шлюбу та
визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про встановлення
факту проживання однією сім»єю без
реєстрації шлюбу та визнання майна
спільною сумісною власністю подружжя.
Свої вимоги обґрунтувала тим, що 28
вересня 1990р. вона уклала шлюб з ОСОБА_2 В
1993р. шлюб ними було розірвано, але вони
продовжували підтримувати подружні
відносини, проживали разом, вели
спільне господарство, підтримували
шлюбні стосунки. В 1997р. у них народився
син ОСОБА_4, в 2002 р. відповідач ОСОБА_2
усиновив її сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Весь цей час вони мали взаємні права та
обов»язки як сім»я, разом виховували
дітей, відпочивали, піклувались один
про одного. За час спільного проживання
було придбане спірне нерухоме майно:
квартира АДРЕСА_1; квартира АДРЕСА_5;
квартира АДРЕСА_4. Оскільки зазначене
майно було набуто за час спільного
проживання сторін, воно належить їм на
праві спільної сумісної власності, що
стало підставою для звернення до суду з
відповідними вимогами.

В судовому засіданні позивач та її
представники позовні вимоги
підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні визнав позов і
підтвердив факт проживання сторін
однією сім»єю без реєстрації шлюбу з
квітня 1993р. та придбання в період
спільного проживання нерухомого майна,
яке є предметом даного спору.

Представники відповідача Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
банк «ЕКСПРЕС-БАНК» проти задоволення
позову заперечували, зазначаючи, що
об»єкти спірного нерухомого майна були
передані в іпотеку в забезпечення
належного виконання кредитних
договорів, укладених з відповідачем
ОСОБА_2 Останній, при укладанні
договорів, стверджував, що у шлюбі не
перебуває та зазначене майно є його
особистою приватною власністю.

Представники третіх осіб Публічного
акціонерного товариства «Банк Кіпру»,
Публічного акціонерного товариства
«Дочірній банк Сбербанку Росії» також
заперечували проти задоволення позову,
вважаючи його безпідставним та
необґрунтованим.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представників сторін, дослідивши
письмові докази, наявні в матеріалах
справи, приходить до наступного
висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, 28
вересня 1990р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстрували шлюб (т.1 а.с.16). 16 квітня
1993р. було зареєстровано розірвання
шлюбу сторін, що підтверджується
відповідним свідоцтвом (т.1а.с.15).
Відповідно до свідоцтва про
народження, ІНФОРМАЦІЯ_3. у ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 народився син ОСОБА_4 (т.1 а.с.14). В
2002р. ОСОБА_2 усиновив дитину ОСОБА_1 -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до
рішення Печерського районного суду
м.Києва від 11 червня 2002р.

Як зазначала в судовому засіданні
позивач, з моменту реєстрації шлюбу з
відповідачем ОСОБА_2 і по даний час вони
не припиняли подружні відносини,
проживали разом, вели спільне
господарство, підтримували шлюбні
стосунки. Весь цей час вони мали
взаємні права та обов»язки як сім»я, у
них народилась спільна дитина, яку вони
разом виховують, ОСОБА_2 усиновив сина
ОСОБА_1 Про їх подружні відносини також
свідчать спільні поїздки за кордон у
справах та на відпочинок, наявність
спільного бюджету. На час розгляду
справи, відповідач ОСОБА_2 за станом
здоров»я потребує постійного
стороннього догляду, який забезпечує
позивач, піклуючись про нього та дітей.
Оскільки в квітні 1993р. було
зареєстровано розірвання шлюбу сторін,
але вони продовжували проживати однією
сім»єю, позивач просила встановити
зазначений факт, від якого залежить
виникнення, зміна або припинення
майнових прав та визнати придбані в
2005р. ОСОБА_2 об»єкти нерухомого майна їх
спільною сумісною власністю.

Відповідно до наявних в матеріалах
справи договорів купівлі-продажу, 03
березня 2005р. ОСОБА_2 придбав квартиру
АДРЕСА_1; 18 квітня 2005р. була придбана
квартира АДРЕСА_4; 18 серпня 2005р. була
придбана квартира АДРЕСА_5 ( т.1 а.с.7-13).
Право власності на зазначені квартири
зареєстровано Київським міським бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об»єкти
нерухомого майна за відповідачем
ОСОБА_2

Відповідно до ст.74 СК України якщо
жінка та чоловік проживають однією
сім»єю, але не перебувають у шлюбі між
собою або в будь-якому іншому шлюбі,
майно, набуте ними за час спільного
проживання, належить їм на праві
спільної сумісної власності, якщо інше
не встановлено письмовим договором між
ними. На майно, що є об»єктом спільної
сумісної власності жінки та чоловіка,
які не перебувають у шлюбі між собою
або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюються положення глави 8 цього
Кодексу.

Зазначеною главою визначено право
спільної сумісної власності подружжя
та статтею 60 СК України передбачено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об»єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Факт проживання сторін - ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 однією сім»єю без реєстрації
шлюбу підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами їх
спільного відпочинку в «Санаторії
Південий», який відбувався з 18.07.2009р. по
26.08.2009р. Зазначена обставина
встановлена рішенням Печерського
районного суду м.Києва від 29 червня 2010р.
(т.2 а.с.116). В матеріалах справи наявні
докази спільного перебування за
кордоном родини в період з 21.12.2003р. по
10.01.2004 р. (т.2 а.с.227-259); в період з 28.12.2004р.
по 15.01.2005р., в період з 28.04.2005р. по 14.05.2005р.
(т.3 а.с. 76-104).; в період з 25.08.2005р. по
28.08.2005р. (т.3 а.с.51-61); в період з 22.10.2006р. по
26.10.2006р. (т.3 а.с. 40-50); в період з 20.12.2006р. по
28.12.2006р. (т.3 а.с. 62-75); у лютому 2009р. (т.3
а.с.33-39). У 2006р. ОСОБА_1 отримувала візу та
виїжджала до ОАЕ в офіційному статусі
дружини-домогосподарки ОСОБА_2, а
останній був гарантом фінансового
забезпечення останньої під час їх
перебування за кордоном (т.4 а.с. 7-18).
Крім того, з наданих позивачем ОСОБА_1
доказів вбачається, що вона за
допомогою банківських карток
користувалась та розпоряджалась
грошовими коштами з банківського
рахунку ОСОБА_2, що також свідчить про
наявність спільного бюджету сторін і
підтверджує наявність відносин
притаманних подружжю (т.4 а.с.21-24). В 2004р.
позивач ОСОБА_1 виступила майновим
поручителем ОСОБА_2 з метою
забезпечення виконання його
зобов»язань по кредитному договору від
15 жовтня 2004р., укладеного з ВАТ
«Державний ощадний банк України» (т. 4
а.с.49-52). Відповідно до наявного в
матеріалах справи договору іпотеки,
ОСОБА_1 передала в іпотеку належне їй
майно - квартиру АДРЕСА_6. Зазначене
також підтверджує, що на момент
укладання договору сторони діяли за
взаємною згодою. Як зазначила позивач
ОСОБА_1 в судовому засіданні, за
отримані кредитні кошти в розмірі 270000
доларів США, ними і було придбано
спірне нерухоме майно в інтересах
сім»ї. Вони мали намір його здавати в
оренду, отримувати певний прибуток від
цього. Представник відповідача ОСОБА_2
в судовому засіданні підтвердив
зазначені обставини та зазначив, що в
період з 2002 по 2005р.р. ОСОБА_2
користувався кредитами у різних
банківських установах і в цей же період
було придбано спірне майно, а факт його
реєстрації на ім»я ОСОБА_2 не свідчить
про те, що воно було набуто в його
особисту власність.

Отже, в судовому засіданні позивачем
було доведено, що вона та ОСОБА_2 з 16
квітня 1993р. проживали у фактичних
шлюбних відносинах, у 2005р. за сумісні
кошти придбали спірне нерухоме майно:
квартиру АДРЕСА_1; квартиру АДРЕСА_5;
квартиру АДРЕСА_4.

Заперечуючи проти позову представники
відповідача ПАТ «Акціонерний банк
«ЕКСПРЕС-БАНК» та представники третіх
осіб ПАТ «Банк Кіпру», ПАТ «Дочірній
банк Сбербанку Росії» посилались на
наявні в матеріалах справи заяви
ОСОБА_2 про те, що він у шлюбі та
фактичних шлюбних відносинах не
перебуває та спірне майно, яке ним
передавалось в іпотеку, є його
особистою власністю. Разом з тим,
зазначені заяви не доводять
відсутності між сторонами фактичних
шлюбних відносин саме в цей період та
не доводять що спірне майно
придбавалось за особисті кошти ОСОБА_2
Інших доказів, які б спростовували
твердження позивача ОСОБА_1 про
наявність постійних подружніх
відносин з відповідачем ОСОБА_2 суду
надано не було.

З огляду на наведене, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 доведеними та
такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 63, 74 Сімейного
кодексу України, 10, 11, 61, 62, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
банк «ЕКСПРЕС-БАНК», треті особи
Публічне акціонерне товариство «Банк
Кіпру», Публічне акціонерне товариство
«Дочірній банк Сбербанку Росії» про
встановлення факту проживання однією
сім»єю без реєстрації шлюбу та
визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя - задовольнити.

Встановити юридичний факт проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім»єю без
реєстрації шлюбу з квітня 1993 року.

Визнати спільною сумісною власністю
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно:
квартиру АДРЕСА_1; квартиру АДРЕСА_5;
квартиру АДРЕСА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
І. В. Литвинова