Справа № 145/2019/13-ц
Провадження №2/145/36/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

12.03.2014 р. Тиврівський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючий суддя Ліщишина
М. Ю.

за участю секретаря Віценко
К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні смт Тиврів цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агро Інвест
Україна» в особі філії «Стояни» про
визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним , -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
заявою, в якій вказує, що відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 07 квітня 2011 року вона є
спадкоємицею майна свого батька,
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

До складу спадкового майна, на яке
видано вказане свідоцтво входить
земельна ділянка площею 6,3617 га, яка
розташована за адресою: територія
Маловулизької сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області, НОМЕР_1.

Вказана земельна ділянка належала її
батькові на підставі Державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ВН № 078196, виданого 30 вересня 2004
року Тиврівською державною районною
адміністрацією Вінницької області на
підставі розпорядження Тиврівської
райдержадміністрації Вінницької
області від 21.01.2003 року за № 28,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 69. Цільове
призначення земельної ділянки - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
кадастровий номер: 010020010.

За життя батько передав належну йому
земельну ділянку в користування на
умовах оренди філії «Стояни»
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро Інвест
Україна» с. Велика Вулига.

Оскільки після його смерті та
оформлення своїх спадкових прав в неї
виник намір самостійно обробляти
земельну ділянку, звернулась до
орендаря з заявою про розірвання
договору оренди землі, укладеного між
її батьком та вказаним підприємством,
однак письмової відповіді не отримала.

В зв'язку з тим, що примірник договору
оренди земельної ділянки в її батька не
зберігся, вона отримала копію
зазначеного договору в Орендаря, однак
при його огляді в неї виникла підозра
того, що підпис її батька як
Орендодавця земельної ділянки
виконано іншою особою.

При огляді оригіналу договору оренди
виявила, що підписи Орендодавця в
договорі оренди, отриманому нею в ТОВ
«Агро Інвест Україна» та договорі
оренди, який знаходився в матеріалах
реєстраційної справи істотно
відрізняються один від одного і
відрізняються від підпису його батька
в копії його паспорта, яка знаходиться
в матеріалах реєстраційної справи.
Таким чином підписи в договорах оренди
замість його батька дійсно виконано
іншою невідомою особою.

Відповідно до ч.2 ст.125 ЗК України право
на оренду земельної ділянки виникає
після укладення договору оренди і його
реєстрації.

Частиною 4 ст. 203 ЦК України визначено,
що правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
сторонами.

Оскільки договір оренди земельної
ділянки її батько не підписував, має
місце порушення вимог ст. 14 Закону
України «Про оренду землі» щодо вимог
обов'язковості письмової форми
договору.

За змістом ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Оскільки її батько вищевказаного
договору оренди не підписував, відтак
відсутнє його волевиявлення,
спрямоване на виникнення цивільних
прав та обов'язків.

Таким чином вважає, що договір оренди
земельної ділянки (паю) від 20 грудня 2008
року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ
«Агро-Інвест Україна» є недійсним.

Просить договір оренди № 141 земельної
ділянки (паю) від 20 грудня 2008 року,
укладений між ОСОБА_3 та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Агро
Інвест Україна» визнати недійсним.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4
позовні вимоги підтримали, просять їх
задоволити з підстав, наведених в
заяві.

Відповідач представник ТОВ «Агро
Інвест Україна» Крочак О.Р. позовні
вимоги визнала, не заперечує проти
задоволення позову - визнання договору
оренди земельної ділянки недійсним .

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши учасників процесу, вважає,
що позов підлягає до задоволення із
наступних підстав :

Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею майна
свого батька, ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

До складу спадкового майна входить
земельна ділянка площею 6,3617 га яка
розташована на території
Маловулизької сільської ради
Тиврівського району Вінницької
області, НОМЕР_1.

За життя ОСОБА_3 передав належну йому
земельну ділянку в користування на
умовах оренди філії «Стояни»
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро Інвест
Україна» с. Велика Вулига.

Частиною 4 ст. 203 ЦК України визначено,
що правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
сторонами.

Згідно висновку судово-технічної та
почеркознавчої експертизи № 23/24/14-21 від
11.02.2014 року підпис від імені ОСОБА_3 в
графі «Орендодавець» на договорі
оренди земельної ділянки (паю) № 141 від
20.12.2008 р., укладеному між ОСОБА_3 та ТОВ
«Агро Інвест Україна» та акті
приймання - передачі земельної ділянки
від 20.12.2008 р. виконано не ОСОБА_3, а іншою
особою з наслідуванням якогось підпису
ОСОБА_3

Представник ТОВ «Агро Інвест Україна»
Крочак О.Р. не заперечує проти визнання
договору оренди земельної ділянки
укладеного 20.12.2008 р. між ОСОБА_3 та ТОВ
«Агро Інвест Україна» недійсним .

У разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212-215, 223
ЦПК України, 203, 207 ЦК України, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати недійсним договір оренди № 141
земельної ділянки (паю) від 20 грудня 2008
року укладений між ОСОБА_3 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агро Інвест
Україна».

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Вінницької
області через Тиврівський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: М. Ю. Ліщишина