Справа № 500/420/14-ц
Провадження № 2/500/961/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар
О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю сторін: позивача -
ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,
представника відповідача - Хоменко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ізмаїла
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про встановлення факту, що має
юридичне значення та визнання права
власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовними вимогами, які заявою від
12.03.2014 року уточнила та якими просить
встановити факт проживання ОСОБА_1
однією сім'єю з ОСОБА_5 з 2004 року до дня
відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1
та визнати за нею, як спадкоємицею за
законом четвертої черги, після смерті
ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право
власності на будівельні матеріали, які
були використані при будівництві
будинку АДРЕСА_2, мотивуючи тим, що
ОСОБА_5 була літньою людиною та
потребувала сторонньої допомоги,
спочатку ОСОБА_1 провідувала ОСОБА_5 та
допомагала їй по господарству, однак
після того, як у 2004 році сталася пожежа
в будинку АДРЕСА_2, у якому мешкала
ОСОБА_5, ОСОБА_1 забрала ОСОБА_5 до себе
та вони почали мешкати разом, вони вели
спільне господарство, ОСОБА_1 доглядала
за нею, купувала ліки, всі свята та
вільний час вони проводили разом.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Позивачка
сплатила всі витрати пов'язані з
похованням ОСОБА_5 13.10.2010 року ОСОБА_1
звернулась до Ізмаїльської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5, однак листом № 907/02-14 від 17.04.2012
року державного нотаріуса
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори Черненко С.М. позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку із тим, що
згідно статті 1264 ЦК України необхідно
надати доказ на право спадкування за
законом, як особі, яка проживала зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини,
у зв'язку з тим, що відсутній
правовстановлювальний документ -
Державний акт на право власності на
земельну ділянку на ім'я померлої, а
також у зв'язку із тим, що неможливо
встановити місце відкриття спадщини та
факт прийняття спадщини спадкоємцями -
відсутня будинкова книга, в якій
містяться відомості про реєстрацію
спадкодавця на день її смерті та
реєстрацією разом із нею її
спадкоємців.

Позивач та її представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
просили задовольнити позов.

Представник відповідача Ізмаїльської
міської ради Одеської області позовні
вимоги не визнала, мотивуючи тим, що не
доведено факту проживання ОСОБА_1
однією сім'єю з ОСОБА_5 з 2004 року до дня
відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

Вислухавши пояснення сторін, показання
свідків, перевіривши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 12.09.1986 року, виданого
державним нотаріусом Ізмаїльської
державної нотаріальної контори Пелих
А.В., зареєстрованого за № 1-2608, ОСОБА_5
належить незавершений будівництвом
житловий будинок з виконанням
будівельних робіт на 34 %, який
розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до відповіді від 17.09.2012 року,
наданої комунальним підприємством
«Ізмаїльське міжміське бюро технічної
інвентаризації», право власності на
житловий будинок, який розташований за
адресою: АДРЕСА_2 не зареєстроване.

Згідно до ст. 1216 ЦК України -
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 15.04.2010 року, виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи, що спадкодавцем за життя не
була проведена державна реєстрація,
після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входять
будівельні матеріали, які були
використані при будівництві будинку
АДРЕСА_2.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не
залишав, що підтверджено інформаційною
довідкою зі Спадкового реєстру
(заповіти/спадкові договори) № 36821968 від
07.03.2014 року, наданою Ізмаїльською
державною нотаріальною конторою,
згідно якої інформація про заповіт,
складений та посвідчений від імені
ОСОБА_5, відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України -
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Спадкоємців за законом першої, другої,
третьої черги відповідно до ст. 1261 - 1263
ЦК України після смерті ОСОБА_5, немає.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту
чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Досліджуючи показання свідків ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13
судом було встановлено, що ОСОБА_5 була
одинокою, літньою людиною, яка мешкала
за адресою: АДРЕСА_2. В період до 2004 року
ОСОБА_1 приходила до ОСОБА_5, допомагала
по господарству, годувала її. У 2004 році
у будинку ОСОБА_5 сталася пожежа, у
зв'язку з чим ОСОБА_1 забрала її до себе
у будинок АДРЕСА_1. В період спільного
проживання, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_5 між
ними скалились сімейні стосунки, вони
вели спільне господарство, були
пов'язані взаємними правами та
обов'язками, отже ОСОБА_1 має право на
спадкування за законом як спадкоємиця
четвертої черги після смерті ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до
вимог ст. 1264 ЦК України.

Інших спадкоємців, які заявили свої
права на спадкове майно, немає, що
підтверджено листом № 534/02-14 від 07.03.2014
року, наданим Ізмаїльською державною
нотаріальною конторою Одеської
області, згідно якого після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 надійшла заява про
прийняття спадщини від імені ОСОБА_1,
яка проживає в АДРЕСА_1, на підставі
якої заведено спадкову справу № 687/2010
від 13.10.2010 року.

Крім цього, згідно висновку від 16.01.2013
року про результати розгляду заяви
ОСОБА_1, наданого ст. УІМ Ізмаїльського
МВ ГУМВС України в Одеські області
Топор А.В., в період з 2004 року та до 13.04.2010
року ОСОБА_1 спільно проживала із
ОСОБА_5, у зв'язку з тим, що будинок
АДРЕСА_2 знаходився у аварійному стані.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК
України, ОСОБА_1 у встановлений законом
строк звернулась до Ізмаїльської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_5, що підтверджено
відповідною заявою, тобто вважається
такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю державного
нотаріуса Ізмаїльської державної
нотаріальної контори Черненко С.М. від
17.04.2012 року за № 907/02-14 року позивачу
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку з тим, що
згідно статті 1264 Цивільного кодексу
України необхідно надати доказ на
право спадкування за законом, як особі,
яка проживала зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш п'яти років до часу
відкриття спадщини, у зв'язку із тим, що
відсутній правовстановлювальний
документ - Державний акт на право
власності на земельну ділянку на ім'я
померлої, а також у зв'язку із тим, що
неможливо встановити місце відкриття
спадщини та факт прийняття спадщини
спадкоємцями - відсутня будинкова
книга, в якій містяться відомості про
реєстрацію спадкодавця на день її
смерті та реєстрацію разом із нею її
спадкоємців.

Проаналізувавши докази, що є в
матеріалах справи, показання свідків,
суд дійшов до висновку, що стосунки, які
склались між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були
сімейними, вони були пов'язані спільним
побутом, мали взаємні права та
обов'язки, отже ОСОБА_1 є спадкоємицею
за законом четвертої черги після
смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2,
тому підлягає задоволенню позов ОСОБА_1
про встановлення факту проживання
ОСОБА_1 однією сім'єю з ОСОБА_5 з 2004 року
до дня відкриття спадщини за адресою:
АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_1 права
власності на будівельні матеріали, які
були використані при будівництві
будинку АДРЕСА_2.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 60, 130,174,213-215, ЦПК України, ст.ст.
1220, 1222, 1264, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської
ради Одеської області про встановлення
факту, що має юридичне значення та
визнання права власності на спадкове
майно - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1
однією сім'єю з ОСОБА_5 з 2004 року до дня
відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
будівельні матеріали, які були
використані при будівництві будинку
АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. Я. Присакар