Провадження № 2/369/571/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі

головуючої судді
Ковальчук Л.М.,

при секретарі
Рябець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до Крюківщинської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області про визнання членом
сім»ї наймача жилого приміщення і
визнання права користування жилим
приміщенням, зобов»язання укласти
договір найму жилого приміщення,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до
Крюківщинської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області про визнання членом сім»ї
наймача жилого приміщення і визнання
права користування жилим приміщенням,
зобов»язання укласти договір найму
жилого приміщення, посилаючись на те,
що він з березня 2012 року постійно
проживає в с. Крюківщина в квартирі
АДРЕСА_1. В зазначену квартиру він
вселився як член сім»ї наймача.
Наймачем квартири був його батько
ОСОБА_3, що підтверджується ордером,
виданим 17 грудня 2009 року на підставі
рішення виконавчого комітету
Крюківщинської сільської ради № 50/4 від
16 грудня 2009 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 його
батько ОСОБА_3 помер. У вересні 2013 року
він письмово звернувся до
Крюківщинської сільської ради
стосовно укладення з ним договору
найму жилого приміщення-квартири
АДРЕСА_1, як з членом сім»ї наймача.
Листом № 737 від 14 вересня 2013 року йому
повідомлено, що вирішити питання про
укладення з ним договору найму жилого
приміщення можливо після встановлення
факту постійного проживання його в
квартирі АДРЕСА_1, як члена сім»ї
наймача. Він же вселився у квартиру як
член сім»ї наймача. Після смерті батька
він продовжує проживати в АДРЕСА_1 і
сплачує квартирну плату та оплачує
комунальні послуги. За життя батька він
не зареєструвався в цій квартирі,
оскільки його мати не схвалювала його
рішення жити разом із батьком і тому
створила йому перешкоди для зняття з
реєстрації за попереднім місцем
проживання (місце проживання матері).
Вона сховала його документи, необхідні
для пред»явлення при знятті з
реєстрації та інші дії, які
перешкоджали йому здійснити зняття з
реєстрації і зареєструватися за місцем
свого постійного проживання, а саме в
квартирі АДРЕСА_1, наймачем якого був
його батько. Він же не бажав
загострювати відносини з матір»ю, мав
надію згодом переконати її в
правильності свого рішення.

Крім того, для зняття з реєстрації він
мав обмеження в часі, оскільки він
перебуває на військовому обліку як
призовник. Тому згідно з Правилами
військового обліку він мав право
змінити військовий облік до
опублікування Указу Президента
України про черговий призов. Тобто до 15
листопада 2012 року (Указ Президента «Про
строки проведення чергових призовів,
чергові призови громадян України на
строкову службу та звільнення в запас
військовослужбовців у 2013 році» № 635/2012
був опублікований 15 листопада 2012 року).
Таким чином, після 15 листопада 2012 року
він не мав можливості змінити
реєстрацію місця проживання з причин
неможливості змінювати приписне
свідоцтво призовника). Третьою
обставиною, яка вплинула на те, що він
не зареєструвався за місцем свого
постійного проживання, по»вязана з тим,
що у серпні-вересні 2012 року він
готувався до вступу в коледж ДВНЗ
Київського університету управління та
підприємництва. Тому здійснювати
перереєстрацію на той час було
неможливим, оскільки йому потрібно
було мати при собі паспорт. Тобто
обставини складалися таким чином, що
він не встиг за життя батька, наймача
квартири, зареєструватися за місцем
свого постійного проживання, а саме в
квартирі АДРЕСА_1. Всі його особисті
речі знаходяться в спірній квартирі, в
яку він вселився зі згоди наймача
квартири і проживає в ній майже півтора
роки, як член сім»ї наймача квартири,
так як він є сином наймача.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1
просив визнати його членом сім»ї
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, наймача
жилого приміщення, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, визнати за ним право
користування жилим приміщенням, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1,
зобов»язати Крюківщинську сільську
раду, Києво-Святошинського району,
Київської області укласти з ним
договір найму жилого
приміщення-квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримала і
просила його задовольнити.

У судове засідання представник
відповідача Крюківщинської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області не з»явився, про
дату, час і місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, суду
надана заява про розгляд справи у
відсутності представника відповідача.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, з"ясувавши
дійсні обставини справи, дослідивши
письмові докази, дійшов висновку, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3
помер ОСОБА_3, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть. Позивач у
справі ОСОБА_1 доводився сином
померлому ОСОБА_3, що стверджується
копією свідоцтва про народження
позивача. Згідно витягу з Спадкового
реєстру (спадкові справи та видані на
їх підставі свідоцтва про право на
спадщину) спадкова справа після смерті
ОСОБА_3 не заводилась.

За життя виконавчим комітетом
Крюківщинської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області 17 грудня 2009 року ОСОБА_3 був
виданий ордер на жиле приміщення № 000362
на право зайняття жилого приміщення
жилою площею 15,3 кв.м., яке складається з
однієї кімнати за адресою: АДРЕСА_1.
Підставою видачі даного ордера було
рішення виконавчого комітету
Крюківщинської сільської ради № 50/4 від
16 грудня 2009 року.

Згідно виданої виконавчим комітетом
Крюківщинської сільської ради довідки
про склад сім»ї наймача квартири
(одноквартирного будинку) від 12 лютого
2013 року № 220 вбачається, що у квартирі
зав адресою: АДРЕСА_1 постійно мешкав і
мав право на приватизацію житла ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який був зареєстрований в
даній квартирі з 08 січня 2010 року.

Як зазначав у позові ОСОБА_1, він з
березня 2012 року постійно проживав
разом з батьком до дня його смерті і
проживає в даний час в с. Крюківщина в
квартирі АДРЕСА_1. Після смерті батька
ОСОБА_1 звернувся із заявою до голови
Крюківщинської сільської ради про
укладення з ним договору найму жилого
приміщення-квартири АДРЕСА_1
Києво-Святошинського району Київської
області, посилаючись на те, що після
смерті свого батька він, як член сім»ї
наймача, відповідно до вимог ст. 64 ЖК
України, продовжує користуватись цією
квартирою і утримує її.

14 вересня 2013 року Крюківщинською
сільською радою позивачу ОСОБА_1 було
надано відповідь, що підстав для
укладення з ним договору найму не
вбачається.

Згідно відомостей адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС, УДМС України в м.
Києві позивач у справі ОСОБА_1 з 30
березня 2010 року по даний час
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8.

Згідно вимог ст. 64 ЖК України члени
сім»ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов»язки,
що випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім»ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов»язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім»ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім»ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, зазначені в
частині другій цієї статті, перестали
бути членами сім»ї наймача, але
продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов»язки, як наймач та члени
його сім»ї.

Відповідно до вимог ст. 65 ЖК України
наймач вправі в установленому порядку
за письмовою згодою всіх членів сім»ї,
які проживають разом з ним, вселити в
займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб. Особи, що вселилися в жиле
приміщення як члени сім»ї наймача,
набувають рівного з іншими членами
сім»ї права користування жилим
приміщенням, якщо при вселенні між цими
особами, наймачем та членами його
сім»ї, які проживають з ним, не було
іншої угоди про порядок користування
жилим приміщенням.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав та
інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: 1)
визнання права; 2) визнання правочину
недійсним; 3) припинення дії, яка
порушує право; 4) відновлення становища,
яке існувало до порушення; 5) примусове
виконання обов»язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Однак, суд вважає, що позивач ОСОБА_1,
звернувшись до суду, невірно обрав
спосіб захисту своїх прав. Способи
захисту порушеного права визначені за
правилами ст. 16 ЦК України. В даному
випадку визнання позивача ОСОБА_1
членом сім»ї померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
наймача жилого приміщення ОСОБА_3 не
відноситься до встановлених законом
способів захисту цивільних прав.

Вирішуючи даний спір, суду неможливо в
порядку позовного провадження
встановити чи дотриманий був за життя
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3,
встановлений порядок при вселенні його
сина ОСОБА_1 в спірне жиле приміщення,
зокрема, чи була надана згода наймача
на його вселення, чи було це приміщення
постійним місцем проживання позивача,
чи вели син із батьком спільне
господарство, тривалість часу їх
проживання, чи не обумовлювався угодою
між цими особами певний порядок
користування жилим приміщенням.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 пояснила суду, що вона
заперечувала проти проживання свого
сина ОСОБА_1 з ОСОБА_1, який з 18 років
проживав у вказаній квартирі і в даний
час позивач проживає в жилому
приміщенні, в якому знаходяться його
речі.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що з червня
2012 року позивач ОСОБА_1 постійно
проживав разом з своїм батьком у
вказаній квартирі і мешкає в ній по
даний час. В жилому приміщенні
знаходяться книги, комп»ютер, одяг,
посуд ОСОБА_1.

Суд не може покласти в основу рішення
показання свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5,
оскільки вказані свідки прямо
зацікавлені в позитивному вирішенні
справи, так як доводяться матір»ю і
дідом позивачу у справі ОСОБА_1.

Також допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_6, яка працює начальником
дільниці ТОВ «Житлопобут-2007», пояснила
суду, що вона заходила до спірної
квартири ще за життя ОСОБА_3, та
заходила у квартиру, коли проводився в
ній ремонт у 2010 році. Сама свідок речей
позивача ОСОБА_1 в спірному жилому
приміщенні не бачила. Також показання
свідка ОСОБА_6 про те, що квартирну
плату і платежі за надані комунальні
послуги за користування квартирою
АДРЕСА_1 постійно сплачує позивач
ОСОБА_1, суд оцінює критично, оскільки з
наявних в матеріалах справи копій
квитанцій вбачається, що вони сплачені
на ім»я померлого ОСОБА_3 і в справі
відсутні документальні докази, що
вказані платежі сплачував саме позивач
у справі ОСОБА_1.

Також з відомостей адресного бюро
вбачається, що позивач ОСОБА_1 не
втрачав правового зв»язку з жилим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_8,
оскільки позивач постійно
зареєстрований у вказаній квартирі ще
за життя свого батька-з 30 березня 2010
року і по даний час.

Доводи представника позивача в
судовому засіданні, що знятись з
реєстраційного обліку з вказаного
жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_8,
позивачу перешкоджала його мати
ОСОБА_4, та що він перебував на
військовому обліку, а також неможливо
було знятись з місця реєстрації в
зв»язку з вступом позивача до
навчального закладу, суд вважає
безпідставними.

За таких обставин суд відмовляє у
задоволенні позову в частині заявлених
вимог про визнання позивача ОСОБА_1
членом сім»ї ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3, наймача жилого
приміщення, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

Оскільки судом відмовлено в
задоволенні у вказаній частині вимог
позивача про визнання його членом
сім»ї померлого ОСОБА_3, то не можуть
бути задоволені і інші похідні вимоги
про визнання за ОСОБА_1 права
користування жилим приміщенням, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та про
зобов»язання Крюківщинську сільську
раду Києво-Святошинського району
Київської області укласти з ним
договір найму жилого
приміщення-квартири АДРЕСА_1.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Оцінюючи в сукупності зібрані в справі
докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК
України, суд не знаходить правових
підстав для задоволення позову, а тому
у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 64, 65 ЖК України, ст.
ст. 3, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
в судовому засіданні осіб, які брали
участь у справі, під час проголошення
судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.