Справа № 126/2515/13-ц Провадження №
22-ц/772/568/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Хмель Р. В.Категорія:
45Доповідач: Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука
В.В.

суддів:
Чорного В.І., Медвецького С.К.,

при секретарі:
Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 на рішення Бершадського
районного суду Вінницької області від
18.12.2013 року по справі за позовом ОСОБА_2
до ТОВ «Аргофірма «Джулинка» та
відділу Держкомзему у Бершадському
районі Вінницької області про визнання
недійсною додаткової угоди про
внесення змін до договору оренди
земельної ділянки, -

в с т а н о в
и л а :

В липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд з
зазначеним позовом, мотивуючи його тим,
що в 2007 році між ним і ТОВ «Агрофірма
«Джулинка» було укладено договір
оренди землі, згідно якого позивач
передав відповідачу належну йому,
згідно Державного акта на право
приватної власності на землю, земельну
ділянку в оренду терміном на п'ять
років. Перед закінченням строку дії
вищевказаного договору позивач
звернувся до ТОВ «Агрофірма «Джулинка»
з заявою про небажання продовжувати
строк дії договору оренди земельної
ділянки після його спливу, однак,
всупереч ст.ст. 19, 20 Закону України «Про
звернення громадян» його звернення у
встановлений термін не було розглянуте
і письмова відповідь йому не надіслана.
Після закінчення строку дії договору
оренди, ОСОБА_2 було повідомлено, що
існує додаткова угода до договору
оренди землі, згідно якої термін дії
договору продовжується ще на п'ять
років і при отриманні одного із
примірників додаткової угоди позивач
встановив, що вона була укладена у
вересні 2009 року і підписана однією
стороною (орендодавцем) 04.09.2009 року, а
другою стороною (орендарем) 07.02.2012 року
і зареєстрована в відділі Держкомзему
у Бершадському районі 13.07.2012 року.
Обставинами, які спричинили появу
додаткової угоди, стали зміни у
законодавстві, які викликали зміну
рівня ставки орендної плати до 3%
нормативної грошової оцінки об'єкта
оренди, а тому вносились відповідні
зміни до договору оренди земельної
ділянки, викладені в додатковій угоді,
проте зневажливо відносячись до
орендодавців, орендар поряд зі зміною
орендної плати вніс зміни і до строку
дії договору. Вказана умова з позивачем
не погоджувалась і фактично його було
введено в оману, вважає, що додаткову
угоду укладено з порушенням вимог
чинного законодавства, а тому просив
визнати недійсною додаткову угоду від
04.09.2009 року про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Бершадського районного суду
Вінницької області від 18.12.2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, представником ОСОБА_2 подано
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов,
посилаючись на неповноту з`ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та неправильне застосування
норм матеріального і процесуального
права.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з
посиланням на викладені в ній
обставини.

В судове засідання, яке було призначено
після проголошеної у справі перерви,
позивач та його представник не
з'явились, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, причин неявки не повідомили, а
тому згідно вимог ч.2 ст.305 ЦПК України
їх неявка не перешкоджає розгляду
справи.

Представник ТОВ «Агрофірма «Джулинка»
в судовому засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечувала,
вказавши на її безпідставність та
законність і обґрунтованість рішення
суду.

Представник відділу Держземагенства у
Бершадському районі в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
при цьому надано заперечення у яких
вказується про безпідставність
апеляційної скарги та законність і
обґрунтованість рішення суду, а також
надано заяву про розгляд справи у
відсутність представника.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, що
з'явились, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим; законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено,
що апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
волевиявлення учасників правочину при
підписанні оскаржуваної угоди було
вільним, позивач безпосередньо після
її підписання ознайомився з умовами
угоди та усвідомлював про наслідки
підписання угоди і строк, на який
продовжується договір оренди землі, а
також, починаючи з 2009 року позивач
отримував орендну плату за додатковою
угодою і погоджувався з її умовами.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що16.07.2007 року між
ОСОБА_2 і ТОВ «Агрофірма «Джулинка»
було укладено договір оренди земельної
ділянки, за умовами якого позивач
передав в оренду належну йому, згідно
державного акта серії IV-ВН № 020340
земельну ділянку, площею 1,85 га, яка
розташована на території Джулинської
сільської ради та призначена для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Вказаний договір оренди
зареєстрований у Бершадському
районному відділі Вінницької
регіональної філії ДП «Центр ДЗК»
16.10.2007 року № 65 і згідно п.п. 8,9 умов
договору, передбачено, що він укладений
строком на 5 років і орендна плата
вноситься орендарем в розмірі 1,5 %
грошової оцінки землі.

04.09.2009 року між ОСОБА_2 і ТОВ «Агрофірма
«Джулинка» було укладено додаткову
угоду за № 204 про внесення змін до
договору оренди землі від 16 .07. 2007 року,
яка зареєстрована у Бершадському
відділі Держкомзему 13 .07. 2012 року за №
09485.

За умовами укладеної додаткової угоди
збільшено нормативну грошову оцінку
об'єкта оренди, внесено зміни до строку
дії договору, а саме зазначено, що
договір укладено на п'ять років з
моменту підписання додаткової угоди, а
також змінено рівень ставки орендної
плати до 3% визначеної відповідно до
законодавства вартості земельної
ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору та умови, що визначені
законодавством, як істотні.

Згідно ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини
щодо найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом.

За змістом ч. 1 ст. 15 Закону України «Про
оренду землі», в редакції яка діяла на
час укладення договору оренди,
істотними умовами договору оренди
землі є: об'єкт оренди (місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Частиною 2 ст. 15 зазначеного Закону
встановлено, що відсутність у договорі
оренди землі однієї з істотних умов,
передбачених цією статтею є підставою
для визнання договору недійсним
відповідно до закону.

З матеріалів справи видно і сторонами
не заперечується, що істотні умови
договору та додаткової угоди ними
виконуються, зокрема орендар щороку
сплачує орендодавцеві орендну плату
відповідно до умов договору та
додаткової угоди, а позивач щорічно,
починаючи з 2009 року отримує орендну
плату за додатковою угодою і, до цього
часу, визнавав та погоджувався з їх
умовами.

Судом першої інстанції при вирішенні
справи вірно встановлено, що
волевиявлення учасників правочину при
підписанні оскаржуваної додаткової
угоди було вільним та зроблено вірний
висновок про те, що позивачем не
доведено наявність обставин для
визнання недійсною додаткової угоди з
підстав передбачених ст.ст. 230, 231 ЦК
України та не доведено наявність інших
підстав, з якими закон пов'язує
недійсність правочину (ст.ст. 203, 215 ЦК
України).

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку щодо
недоведеності заявленого позову та
відсутності підстав для визнання
недійсною укладеної між сторонами
додаткової угоди.

Викладене в апеляційній скарзі
твердження щодо наявності обману, який
виразився у замовчуванні існування
певних обставин, є безпідставним та
спростовується безпосередньо самою
додатковою угодою, яка підписана
позивачем і зокрема в п.3 якої вказано,
що угода складена при повному
розумінні сторонами її умов, а також не
свідчить про незаконність рішення
посилання на порушення порядку
продовження строку дії договору
оренди.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи,
тобто ухвалене рішення відповідає
матеріалам справи та вимогам закону і
підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- відхилити.

Рішення Бершадського районного суду
Вінницької області від 18.12.2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
/підпис/ В.В. Оніщук

Судді:
/підпис/ В.І. Чорний

/підпис/ С.К.
Медвецький

З оригіналом вірно: