САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.
Справа № 206/236/14-ц
Провадження № 2/206/228/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" березня 2014 р.

Самарський районний суд міста
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Поштаренко О.В.,

при секретарі: Антонюк А.П.,

за участю представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача Скочко
О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до Комунального закладу
«Дніпропетровське обласне комунальне
клінічне лікувально - профілактичне
об'єднання «Фтизіатрія»
Дніпропетровської обласної ради» про
скасування наказу про відстрочення від
роботи та стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом, який обґрунтувала тим, що вона
працює сторожем у Комунальному закладі
«Дніпропетровське обласне комунальне
клінічне лікувально - профілактичне
об'єднання «Фтизіатрія»
Дніпропетровської обласної ради». 13
серпня 2013 року адміністрацією
об'єднання було винесено наказ про
відсторонення її від роботи, оскільки
вона відмовилася пройти стаціонарне
обстеження у лікарні № 4. Позивач
вважаючи, що вона не порушувала своєї
посадової інструкції та трудових
обов'язків, просить суд визнати наказ
відповідача в частині відсторонення
від роботи необґрунтованим по
відношенню до позивача, оскаржуваний
наказ відповідача в частині відмови
від виплати заробітної плати визнати
необґрунтованим по відношенню до
позивача, стягнути з відповідача на
користь позивача заробітну плату в
період з 06 серпня 2013 року по 31 грудня 2013
року у сумі 7 305 гривень (з урахуванням
уточнень від 04.02.2014 року - а.с. 15).

Представник позивача та позивач, в
судовому засіданні, яке відбулося
26.02.2014 року позовні вимоги підтримали у
повному обсязі, просили їх
задовольнити.

Представник відповідача заперечувала
проти позову з підстав викладених у
письмових запереченнях та наполягали
на застосуванні наслідків спливу
строку позовної давності до вимог
позивача.

Суд, вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_4 була прийнята
на роботу 11 жовтня 2000 року на посаду
вахтера (наказ № 108-ос від 11.10.2000 р.).

В подальшому назва її посади та
підрозділу змінювалось, а з 23 вересня
2009 року відповідно до класифікатора
професій ДК 003:2005 назва посади змінена
на «сторож», згідно наказу по
об'єднанню № 149 від 23.09.2009 року, про що
свідчить копія трудової книжки.

Вказані обставини не заперечувалися
сторонами в судовому засіданні та були
встановленні набравшим законної сили
рішенням Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 23.12.2013 року (а.с.
87,88).

Згідно наказу № 74-ос від 13.08.2013 року
позивача було відсторонено від роботи
без збереження заробітної плати на
період з 13 серпня 2013 року за порушення
трудової дисципліни у зв'язку з
ухиленням від обов'язкового медичного
огляду - обстеження в Центрі
професійних захворювань
м.Дніпропетровська та проходження
наступної лікарської комісії з
остаточним висновком щодо діагнозу та
наданням трудових рекомендацій, та
отримання нею допуску до роботи за
результатами медичного огляду (а.с. 42).

Відповідно до п.1.3 Порядку проведення
медичних оглядів працівників певних
категорій, затвердженого наказом МОЗ
України від 21.05.2007 р. № 246 (надалі за
текстом - Порядок № 246) обов'язкові
періодичні (протягом трудової
діяльності) медичні огляди проводяться
для працівників, зайнятих на роботах із
шкідливими чи небезпечними умовами
праці, до яких відноситься робота в
ДОККЛПО «Фтизіатрія» ДОР.

Для проведення первісних та
періодичних медичних оглядів
працівників ДОККЛПО «Фтизіатрія»
визначено КЗ «Дніпропетровський центр
ПМСД № 10, з яким ДОККЛПО «Фтизіатрія»
укладено договір та відповідно до п.2.4
Порядку № 246 та надано йому список
працівників, які підлягають
попередньому (періодичним) медичному
огляду.

Періодичність проведення медичних
оглядів, фах лікарів, які беруть участь
у їх проведенні, перелік необхідних
лабораторних, функціональних та інших
досліджень, медичні протипоказання
допуску до виконання робіт, пов'язані
із впливом виробничих факторів, для
працівників КЗ «ДОКЛПО «Фтизіатрія»
ДОР» здійснюється КЗ «ДППМСД № 10» і
може змінюватись закладом державної
санітарно-епідемічної служби, виходячи
з конкретної санітарно-гігієнічної та
епідемічної ситуації, але не рідше
одного разу на два роки (п.2.7 Порядку №
246).

Проведення попереднього (періодичних)
медичного огляду працівників ДОККЛПО
«Фтизіатрія» ДОР здійснюється
комісією з проведення медичних оглядів
КЗ «ДЦПМСД № 10».

Відповідно до рішення Самарського
районного суду м.Дніпропетровська від
23.12.2013 року, яке набрало законної сили
06.02.2014 року у заключному акті за
результатами періодичного медогляду
працівників ДОККЛПО «Фтизіатрія» в 2012
році, складеному комісією КЗ «ДЦПМСД №
10» було зазначено працівників, які
підлягають дообстеженню, в тому числі
ОСОБА_4 (а.с.87,88).

На підставі цього заключного акту по
ДОККЛПО «Фтизіатрія» ДОР (як
роботодавцем) було видано наказ № 119
від 20.05.2013 року «Щодо надання висновку
про профпридатність» та визначений
графік обстеження, узгоджений з
Центром профзахворювань КЗ «ДМБКЛ № 4
ДОР».

Згідно вищезазначеного графіку ОСОБА_4
повинна була 03.07.2013 р. з'явитись в Центр
профзахворювань ДЗ «Дніпропетровська
медична академія МОЗ «України», для
чого було видано їй направлення.(а.с. 41).

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України
«Про охорону праці» роботодавець має
право в установленому законом порядку
притягнути працівника, який ухиляється
від проходження обов'язкового
медичного огляду, до дисциплінарної
відповідальності, а також зобов'язаний
відсторонити його від роботи без
збереження заробітної плати.

Таке саме право роботодавця, а не
обов'язок, передбачено п. п. 3.6, 3.9
Порядку проведення медичних оглядів
працівників певних категорій,
затвердженого наказом Міністерства
охорони здоров'я України № 246 від 21.05.2007
року.

Таким чином, це право у роботодавця
виникає виключно у разі ухилення
працівника від проходження
обов'язкового медичного огляду, а не
від проходження додаткового
дообстеження, на яке відповідач її
направляв, отже і відповідальність на
позивача може бути покладена виключно
у разі ухилення її від проходження
обов'язкового медичного огляду.

Також, рішенням Самарського районного
суду м.Дніпропетровська від 23.12.2013 року,
яке набрало законної сили 06.02.2014 року
встановлено, що з наданої позивачем
картки працівника, який підлягає
попередньому (періодичному) огляду,
вбачається, що ОСОБА_4 в період з 20 по 22
лютого 2013 року пройшла огляд в усіх
зазначених та необхідних фахівців
(лікарів) у ДОККЛПО «Фтизіатрія», у її
картці відмічені всі зауваження її
стану здоров'я, таким чином вона
виконала свій обов'язок проходження
періодичного обов'язкового медичного
огляду, а одержання самого висновку про
її придатність або непридатність, так
само як і проходження до обстеження - не
входить до її трудових обов'язків (а.с.
87,88).

Відповідно до абз. 2 п. 7 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у
цивільній справі», обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, коли в них беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Положеннями п. 2.17 Порядку № 246
встановлено місячний строк, протягом
якого Комісія оформляє Заключний акт
за результатами періодичного
медичного огляду працівників, один з
примірників якого надається
роботодавцю.

Рішенням Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 23.12.2013 року, яке
набрало законної сили 06.02.2014 року
встановлено, що наказ № 119 на виконання
вимог заключного акту за результатами
медичного огляду у 2012 році, було видано
лише 20.05.2013 року, в той час як позивач
ОСОБА_4 в період з 20 по 22 лютого 2013 року
вже пройшла огляд в усіх зазначених та
необхідних фахівців (лікарів) у ДОККЛПО
«Фтизіатрія», тому в чому тоді існувала
доцільність направлення останньої на
дообстеження щодо її
профпридатності.

Крім того, п. 2.18 Порядку № 246 надає право
виключно Комісії, у разі необхідності,
направити працівника на додаткові
обстеження, та виключно тоді, коли
існує підозра на захворювання.

При цьому п. 2.19 Порядку № 246 наголошує
на тому, що якщо при проведенні
періодичного медичного огляду
виникають підозри щодо наявності в
працівника професійного захворювання,
заклад охорони здоров'я надсилає запит
на складання санітарно-гігієнічної
характеристики умов праці працівника
при підозрі в нього професійного
захворювання (отруєння) до державної
санітарно-епідеміологічної служби, що
обслуговує територію, де міститься
підприємство, у відповідності до
Порядку складання та вимог до
санітарно-гігієнічних характеристик
умов праці, затвердженого наказом МОЗ
України від 13.12.2004 N 614, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 23.02.2005
за N 260/10540, а також надсилає його в
установленому порядку до профпатолога
міста, району, області, які направляють
хворого в спеціалізовані заклади
охорони здоров'я, які мають право
встановлювати діагноз щодо
професійних захворювань.

Як встановлено в судовому засіданні
про винесення спірного наказу № 74-ос
від 13.08.2013 року ОСОБА_4 дізналася 13
серпня 2013 року. Даний факт
підтверджується її підписом, в якому
зазначено «ознайомлена 13.08.2013 року та
особистий підпис» та не заперечувався
нею. Оригінал вказаного наказу був
оглянутий в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 233 КЗпП України
передбачено наступне: «Працівник може
звернутися з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до
районного, районного у місті, міського
чи міськрайонного суду в тримісячний
строк з дня, коли він дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
свого права».

Рішення Конституційного Суду України
№ 4-рп/2012 від 22.02.2012 року зазначає: «В
аспекті конституційного звернення
положення частини першої статті 233
Кодексу Законів про Працю України у
взаємозв'язку з положеннями статей 116,
117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так,
що для звернення працівника до суду з
заявою про вирішення трудового спору
щодо стягнення середнього заробітку за
весь час затримки по день фактичного
розрахунку при звільненні та про
відшкодування завданої при цьому
моральної шкоди встановлено
тримісячний строк, перебіг якого
розпочинається з дня, коли звільнений
працівник дізнався або повинен був
дізнатися про те, що власник або
уповноважений ним орган, з вини якого
сталася затримка виплати всіх належних
при звільненні сум, фактично з ним
розрахувався».

Про порушення своїх прав позивачка
дізналась в день винесення наказу 74-ос
від 13.08.2013 року про що свідчить її
особистий підпис із зазначенням рукою
дати - 13.08.2013 року. Таким чином, 13.08.2013
року позивач дізналась про наказ №
74-ос, і про те, що саме з цього дня їй не
будуть виплачувати заробітну плату. І
саме з цього дня слід відраховувати
тримісячний строк на звернення
позивачки до суду, який нею пропущений.
До доводів позивача про те, що вона
дізналась про існування наказу № 74-ос
тільки під час розгляду в суді справи
про скасування наказу про звільнення,
суд відноситься критично, оскільки
вказані доводи суперечать підпису
позивача на наказі № 74-ос від 13.08.2013
року.

Під час розгляду даної справи ні
позивач, ні її представник жодної
поважної причини такого пропуску не
зазначають, а тому цей строк не
підлягає поновленню і не підлягає
застосуванню ст. 234 КЗпП України.

Також, як вбачається з наказу № 14-ос від
07.02.2014 року позивачці була виплачена
заробітна плата за період з 06.08.2013 року
по 12.08.2013 року (а.с. 39).

Крім того, не підлягають задоволенню
вимоги щодо відшкодування заробітної
плати, оскільки ОСОБА_4 буда
відсторонена без збереження
заробітної плати.

Відповідно до загальних норм
цивільного законодавства, а саме ч. 3 ст.
267 ЦК України, позовна даність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до вирішення
ним рішення.

Враховуючи наведене, беручи до уваги
таку письмову заяву відповідача та в
силу дії ч. 4 ст.267 ЦК України, якою
передбачено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові, суд вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись Порядком проведення
медичних оглядів працівників певних
категорій, затвердженого наказом МОЗ
України від 21.05.2007 р. № 246, ч. 2 ст. 17 ЗУ
«Про охорону праці», ч. 4 ст. 267 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати покласти на рахунок
Держави.

Рішення може бути оскарженим до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Самарський районний суд
міста Дніпропетровська протягом 10
днів після проголошення, а особами, які
не були присутніми при проголошені
рішення, в той же строк з дня отримання
копії рішення.

Суддя
О.В. Поштаренко