РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2014 року

Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого Бар'яка А.С.,

за участі секретаря Сивенюк
О.М.,

позивачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

представників позивачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

представників відповідачів ОСОБА_6,
Люльчак Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання № 3
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вінницької міської
ради, Управління державного земельного
агентства у Вінницькій області, ОСОБА_5
про визнання незаконним та скасування
рішення, визнання недійсним державного
акту на право власності на земельну
ділянку, зобов'язання вчинити дію, -

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_10, ОСОБА_2 звернулися до суду з
позовом до Вінницької міської ради,
Управління державного земельного
агентства у Вінницькій області, ОСОБА_5
про визнання незаконним та скасування
рішення, визнання недійсним державного
акту на право власності на земельну
ділянку, зобов'язання не перешкоджати у
користуванні проїздом загального
користування, зазначивши, що
відповідач ОСОБА_5 приватизувала
земельну ділянку не в тих межах, якими
користувалася, а додатково захопила
близько трьох метрів проїзду
загального користування вулицею
Салтикова-Щедріна в м. Вінниці.
Внаслідок даної приватизації ширина
вулиці між садибами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 звузилась до чотирьох метрів
замість 7,5 метрів, оскільки дана
ділянка вулиці являється тупиком,
тобто в'їзд та виїзд здійснюється з
однієї сторони, пішохідний тротуар
відсутній, то звуження проїзної
частини унеможливлює роз'їзд та
розворот автомобілів. Вважають, що
Вінницька міська рада, затверджуючи
технічну документацію на відповідну
земельну ділянку, передала в приватну
власність земельну ділянку більшої
площі, а ніж мала на неї право ОСОБА_5,
внісши зміни до площі земельної
ділянки в попередні рішення, що, на
думку позивачів, вказує на
незаконність передачі земельної
ділянки у власність ОСОБА_5, в силу чого
позивачі просять суд визнати
незаконним та скасувати рішення
Вінницької міської ради № 647 від 31.03.2004
року, про затвердження технічної
документації із складання Державних
актів на право власності на земельну
ділянку гр. ОСОБА_5, а також рішення
виконкому Вінницької міської ради від
13.04.2004 року № 665, яким винесено зміни до
рішення № 1911 від 28.12.2000 року в частині
збільшення площі земельної ділянки з 270
на 296 кв.м., Визнати недійсним державний
акт серії ВН № 137248 від 15.07.2004 року на
право власності на земельну ділянку,
площею 0,0296 га, кадастровий №
020200009, цільовим призначенням: для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_5
звільнити проїзд загального
користування між будинковолодіннями
АДРЕСА_1, в АДРЕСА_2.

Позивачі в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали в повному обсязі,
обґрунтувавши їх обставинами
викладеними в позовній заяві,
додатково зазначивши, що позивач
ОСОБА_1 являється спадкоємцем до майна,
яке розташоване по АДРЕСА_2, а позивач
ОСОБА_2 являється спадкоємцем до майна,
яке розташоване по АДРЕСА_2. Просили
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник
ОСОБА_6 в судовому засіданні проти
позову заперечували, пояснивши, що
позивачі не є суміжними
землекористувачами, при цьому взагалі
не можуть підтвердити своє відношення
до житлових будинків, що розташовані по
АДРЕСА_2. Вважають, що при приватизації
було додержано всіх необхідних вимог.
Ділянку обмірювала комісія із
Вінницької міської ради. Межі із
суміжними землекористувачами -
погоджено. Проїзд є достатнім, що
підтверджується наданими фотодоказами
та замірами МЧС. Вважають позов
безпідставний та поданий неналежними
позивачами, просили у позові відмовити.

Представник відповідача Вінницької
міської ради Люльчак Л.П. в судовому
засіданні зазначила, що доказів
порушення прав позивачів немає. Ширина
проїзду становить близько 7,5 метрів.
Рішень Вінницької міської ради про
створення проїзду по АДРЕСА_2 - не
приймала, документів щодо визначення
його ширини - немає, користування даним
проїздом склалось на підставі фактично
користування землею. Просила в позові
відмовити.

Представник відповідача Управління
державного земельного агентства у
Вінницькій області в судове засідання
не з'явився, однак в матеріалах справи
наявна заява про розгляд справи за його
відсутності(а.с. 33).

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у розгляді справи,
дослідивши матеріали справи,
встановив, визначив та дослідив
слідуючі докази, обставини та
відповідні правовідносини:

Згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку серія ВН
№ 137248 ОСОБА_5 є власником земельної
ділянки площею 0,0296 га, яка розташована
по АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Зміст кадастрового плану
земельної ділянки, складеного 2003 року
ДП "Поділлягеодезкартографія", вказує,
що земельна ділянка, яка належить
ОСОБА_5, має загальну площу 0,0296 га., та
межує з землями гр. ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Відповідь Головного управління
Держкомзему у Вінницькій області №
01-02-24/7518 від 20.12.2011 року та клопотання
Головного управління Держкомзему у
Вінницькій області від 04.10.2011 року № 1138
вказують, що, на думку Головного
управління Держкомзему у Вінницькій
області, при наданні ОСОБА_5 земельної
ділянки по АДРЕСА_1 у власність, були
допущені порушення вимог чинного
законодавства, в результаті чого дане
Управління звернулось до Вінницького
міського голови ОСОБА_15 про приведення
у відповідність із законодавством
відповідних рішень Вінницької міської
ради (а.с. 13,14).

Згідно відповіді № КО-01-1361/5-05-8 від
16.05.2011 року Департаменту архітектури,
містобудування та кадастру Вінницької
міської ради вказано, що земельна
ділянка ОСОБА_5 не виходить за межі
створу тупикової частини АДРЕСА_2 та
оформлених земельних ділянок по
АДРЕСА_1. Ширина проїзду в районі
будинковолодіння складає орієнтовно 7,5
м. Встановлення меж земельних ділянок в
натурі(на місцевості) здійснюється
проектною організацією, яка має
відповідну ліцензію на виконання
зазначених робіт.(а.с. 15).

Відповідь на розгляд скарги № 08-2/10258
від 02.12.2010 року Головного управління
МНС України в Вінницькій області
вказує, що ОСОБА_5 приватизували
частину своєї ділянки за рахунок
проїжджої частини, на даний час
фактична ширина проїзної частини
складає 7,8 м., нормована - 3,5 м. згідно ДБН
360-92 «Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських
поселень».(а.с. 48).

Матеріали технічної документації зі
складання державного акта на право
приватної власності на землю
громадянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_1, на
території Вінницької міської ради
вказують на наявність заяви від 10.04.2003
року № Д-1286, згідно якої ОСОБА_5
зверталась до Вінницького міського
управління земельних ресурсів про
видачу їй Державного акту на право
власності на земельну ділянку площею 270
кв. м. по АДРЕСА_1, на підставі рішення
ВМР № 1911 від 28.12.2000 року (а.с. 54),
наявність висновків Вінницького
міського управління земельних
ресурсів та управління містобудування
і архітектури, які вказують на
відсутність обмежень та сервітутів(а.с.
56,57), наявності витягу з рішення
виконкому Вінницької міської ради № 1911
від 28.12.2000 року про передачу ОСОБА_5
безоплатно у приватну власність
земельну ділянку площею 270 кв. м.
АДРЕСА_3 (а.с. 58), наявності рішення
Вінницької міської ради № 647 від 31.03.2004
року про затвердження технічної
документації з складання Державного
акту на право на землю, в тому числі
ОСОБА_5 по АДРЕСА_1(а.с. 59), наявності
рішення виконкому Вінницької міської
ради № 665 від 13.04.2004 року, яким змінено
площу та погосподарський номер
відповідної земельної ділянки, а саме:
з 270 кв.м. на 296 кв.м. та з АДРЕСА_3 на
АДРЕСА_1 відповідно(а.с. 58), наявності
протоколу обстеження та погодження меж
земельної ділянки ОСОБА_5 по АДРЕСА_1,
який вказує, що межі із суміжними
землекористувачами погоджено(а.с. 61),
наявності кадастрового плану
земельної ділянки, складеного 2003 року
ДП "Поділлягеодезкартографія", згідно
якого земельна ділянка, яка належить
ОСОБА_5, має загальну площу 0,0296 га., та
межує з землями гр. ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, АДРЕСА_2(а.с. 62).

Заява ОСОБА_5 до міського голови
Вінницької міської ради від 21.11.2000 року
вказує, що ОСОБА_5 просить передати
безкоштовно в приватну власність
земельну ділянку площею 270 кв.м. по
АДРЕСА_1.(а.с. 79).

Із оглянутої та дослідженої в судовому
засіданні інвентарної справи(а.с. 44)
вбачається, що за будинковолодінням по
АДРЕСА_1, закріплено земельну ділянку 600
кв.м.

Зміст схематичного плану розподілу
земельної ділянки між співвласниками
житлового будинку АДРЕСА_1 по пров.
Добролюбова, вказує, що ОСОБА_5
користується земельною ділянкою 270
кв.м., а ОСОБА_16 та ОСОБА_17 користуються
земельною ділянкою 330 кв.м., всього 600
кв.м.(а.с. 80).

З наданих суду фотодоказів(а.с. 84,
86-90) не вбачається, що земельна ділянка
ОСОБА_5 розташована безпосередньо на
проїзній частині дороги.

Таким чином судом встановлено, що
ОСОБА_5, бажаючи реалізувати своє право
на одержання у приватну власність
земельну ділянку, що розташована по
АДРЕСА_1, звернулась до Вінницької
міської ради з відповідною заявою,
вказавши відому їй площу земельної
ділянки, а саме: 270 кв.м., в послідуючому,
при виготовленні технічної
документації, площа даної земельної
ділянки була визначена на рівні 296 кв.м.
згідно з кадастровою зйомкою, що було
взято до уваги Вінницькою міською
радою та затверджено відповідну
технічну документацію, при цьому
технічна документація на АДРЕСА_2
відсутня, що унеможливлює об'єктивно
стверджувати про збільшення
відповідної земельної ділянки саме за
рахунок АДРЕСА_2, фактична ширина якого
в районі земельної ділянки ОСОБА_5 не
суперечить вимогам ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень».

Суд не бере до уваги та відхиляє в
якості доказу при ухвалені рішення Акт
комісії мікрорайону «Корея-1» від 29.01.2013
року, оскільки даний Акт стосується
мешканців ОСОБА_18 та ОСОБА_11 з
відповідними замірами ширини АДРЕСА_2,
яка становить 4 м., при цьому зазначено
лише, що ОСОБА_5 зробила аналогічну
приватизацію, однак без зазначення
вимірів ширини вул. ОСОБА_19 в районі
земельної ділянки ОСОБА_5 (а.с. 107).

Відповідно до ст. 17 Земельного кодексу
України від 18.12.1990 № 561-XII ( в редакції
чинній станом на передачу ОСОБА_5
земельної ділянки у власність)
передача земельних ділянок у
колективну та приватну власність
провадиться Радами народних
депутатів, на території яких
розташовані земельні ділянки. Передача
у власність земельної ділянки, що була
раніше надана громадянину, провадиться
сільськими, селищними, міськими
Радами народних депутатів за місцем
розташування цієї ділянки для: ведення
селянського (фермерського)
господарства у розмірі згідно з
статтею 52 цього Кодексу; ведення
особистого підсобного господарства у
розмірі згідно з статтею 56 цього
Кодексу;будівництва та обслуговування
жилого будинку і господарських
будівель (присадибна ділянка),
садівництва, дачного і гаражного
будівництва у розмірах згідно із
статтями 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені
земельні ділянки передаються у
власність на підставі заяви
громадянина і матеріалів, що
підтверджують її розмір
(земельно-кадастрова документація,
дані бюро технічної інвентаризації,
правлінь товариств і кооперативів
тощо).

Норма ст. 22 Земельного кодексу України
від 18.12.1990 № 561-XII вказує, що право
власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує це право.

Пункт 34 ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» ( в
редакції чинній станом на 31.03.2004 року -
рішення ВМР № 647) вказує, що виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються
питання з регулювання земельних
відносин.

Згідно п. 7.27 ДБН 360-92 «Містобудування.
Планування і забудова міських і
сільських поселень» ширина смуги руху
житлових вулиць становить 3,5 м.,
кількість смуг руху - 2-3.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У випадках, встановлених законом,
до суду можуть звертатися органи та
особи, яким надано право захищати
права, свободи та інтереси інших
осіб, або державні чи суспільні
інтереси.

За даних обставин, враховуючи, що в
розумінні ст. 3 ЦПК України до суду
мають право звернутись особи виключно
за захистом своїх порушених прав та
інтересів, а позивачі так і не надали
суду доказів порушення саме їх прав та
інтересів, при цьому не будучи
суміжними землекористувачами із
земельною ділянкою ОСОБА_5, що
розташована по АДРЕСА_1, не надали суду
жодного доказу того, що вони мають
майнові права на житлові будинки, що
розташовані по АДРЕСА_2, не надали
докази того, що вони згідно закону
мають право захищати права інших осіб
або державні та суспільні інтереси,
беручи до уваги відсутність жодної
технічної документації на АДРЕСА_2, яка
могла б підтвердити встановлені та
закріплені розміри даного провулку, що
об'єктивно дало б змогу суду встановити
чи збільшення відповідної земельної
ділянки ОСОБА_5 відбулось за рахунок
саме АДРЕСА_2, враховуючи, що відповідне
збільшення ділянки було визначене під
час кадастрової зйомки, знайшовши своє
відображення у відповідному
кадастровому плані, який в
послідуючому був затверджений
компетентним органом, при цьому суд
враховує, що фактична ширина проїзної
частини АДРЕСА_2 в районі земельної
ділянки ОСОБА_5 не суперечить нормам п.
7.27 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування
і забудова міських і сільських
поселень» щодо ширина житлових вулиць,
з огляду на те, що розпорядниками
земель, які знаходяться у межах
населених пунктів, є відповідні органи
місцевого самоврядування, а відтак
Вінницька міська рада передаючи в
приватну власність ОСОБА_5 відповідну
земельну ділянку та затверджуючи
виготовлену технічну документацію,
діяла у межах повноважень та у спосіб,
передбачений законом, в силу чого суд
вважає, що позов є безпідставний, а тому
в задоволені позову слід відмовити
повністю.

На підставі наведеного та керуючись:
ст.ст. 17, 22 Земельного кодексу України
від 18.12.1990 № 561-XII, ст. 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Вінницької
міської ради, Управління державного
земельного агентства у Вінницькій
області, ОСОБА_5 про визнання
незаконним та скасування рішення,
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку,
зобов'язання вчинити дію - відмовити
повністю.

Судові витрати, понесені позивачами,
залишити за позивачами.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя