АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/8999/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/1011/14
Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О.
Доповідач Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.

Суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.

При секретарі: Кальник А.М.

За участі: позивача ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2,

представників відповідача
ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційними скаргами
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області та ОСОБА_5

на рішення Київського районного суду м.
Полтави від 11 лютого 2014 року та

окрему ухвалу Київського районного
суду м. Полтави від 11 лютого 2014

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області про визнання незаконним та
скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з вказаним позовом. Посилався
на те, що працював у відповідача на
посаді начальника частини ліквідації
нафтових фонтанів та спеціальних
рятувальних робіт. 23 грудня 2013 року
звільнений з роботи за п.3 ст. 40 КЗпП
України. Просив визнати незаконним та
скасувати наказ № 106ос від 23 грудня 2013
року про звільнення та поновити його на
посаді, посилаючись на те, що наказ не
вмотивований та не містить змісту
допущеного порушення.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 11 лютого 2014 року позов
задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ
начальника аварійно-рятувального
загону спеціального призначення
Управління Держаної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області від 23 грудня 2013 року № 106 (по
особовому складу) про звільнення
ОСОБА_1.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника
частини ліквідації нафтогазових
фонтанів та спеціальних рятувальних
робіт аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
Держаної служби України з надзвичайних
ситуацій у Полтавській області.

Стягнуто з аварійно-рятувального
загону спеціального призначення
Управління Держаної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області на користь держави судовий
збір у розмірі 487,20 грн.

Рішення суду оскаржив
Аварійно-рятувальний загін
спеціального призначення Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області який, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, в апеляційній
скарзі просить скасувати рішення та
ухвалити нове, яким в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовити.

По справі судом постановлено окрему
ухвалу, якою повідомлено про виявлені
порушення Територіальну державну
інспекцію праці у Полтавській області
для вирішення питання про доцільність
проведення перевірки роботи
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
Держаної служби України з надзвичайних
ситуацій у Полтавській області з
питань дотримання законодавства про
працю та вжиття встановлених законом
заходів реагування.

Ухвалу оскаржив ОСОБА_5, як третя особа
по справі та Аварійно-рятувальний
загін спеціального призначення
Управління Держаної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області, які в апеляційних скаргах
просять її скасувати та повідомити
Територіальну державну інспекцію
праці у Полтавській області про
скасування вказаної ухвали.
Посилається на відсутність підстав
для винесення окремої ухвали.

Колегія суддів, перевіривши справу в
межах заявлених вимог і апеляційного
оскарження, приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги
відповідача та задоволення
апеляційної скарги третьої особи з
таки підстав:

Судом першої інстанції вірно
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що ОСОБА_1 перебував у трудових
відносинах з відповідачем з 07 червня
2011 року працюючи з 29 серпня 2013 року на
посаді начальника частини ліквідації
нафтогазових фонтанів та спеціальних
рятувальних робіт
аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
ДСНС України у Полтавській області.

Згідно наказу начальника
аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
ДСНС України у Полтавській області від
23 грудня 2013 року №106 (по особовому
складу) позивач звільнений з роботи 23
грудня 2013 року за п.3 ст.40 КЗпП України
(у зв'язку з систематичним невиконанням
працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором та правилами
внутрішнього розпорядку)( а.с.35).

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий
суд вірно виходив з того, що наказ про
звільнення ОСОБА_1 без зазначення та
обґрунтування в наказі причин
звільнення є незаконним та має бути
скасованим, а позивач поновлений на
роботі. Крім того вказав, що так як збір
по сигналу «Збір-аварія» оголошувався
за умовною аварійною ситуацією, то
такий вид дисциплінарного стягнення як
звільнення не відповідає тяжкості
такого проступку як неприбуття за
сигналом для відпрацювання умовної
аварійної ситуації.

Відповідно до вимог п. 3 ст. 40 КЗпП
України та п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
1992 року № 9 "Про практику розгляду
судами трудових спорів" працівника
може бути звільнено за систематичне
невиконання ним без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення, тобто лише за проступок на
роботі, вчинений після застосування до
нього дисциплінарного стягнення.

09.09.2013 року та 20.11.2013 року начальником
аварійно-рятувального загону
спеціального призначення ОСОБА_5 було
видано накази про притягнення ОСОБА_1
до дисциплінарної відповідальності за
неналежне виконання без поважних
причин обов'язків покладених трудовим
договором на нього (а.с.24-25).

Однак, звільнення позивача 23 грудня 2013
року за п. 3 ст. 40 КЗпП України за
систематичне невиконання обов'язків
здійснено адміністрацією відповідача
без зазначення конкретного порушення
функціональних обов'язків позивача.
Зазначена позиція викладена в ухвалі
від 18.04.2007р. Верховного Суду України у
справі № 6-8918кс04.

Так, при вирішенні питання про
розірвання трудового договору за
систематичне невиконання трудової
дисципліни безпосереднім поводом до
звільнення слугує новий конкретний
випадок невиконання трудових
обов'язків без поважних причин.

Проте, наказ, який оскаржує позивач,
не містить посилань на наявність
невиконання яких саме обов'язків
припустився ОСОБА_1 23 грудня 2013 року.

Вказівка відповідача на те, що при
відпрацюванні в АРЗ СП умовної
аварійної ситуації та перевірки
готовності підрозділу до дій за
призначенням 23 грудня 2013р. о 03-00 год.
першим заступником начальника АРЗ
ОСОБА_6 було оголошено сигнал
«Збір-аварія», куди ОСОБА_1 не з"явився
та що підтверджується відповідним
рапортом, не може бути прийнято як
обгрунтування притягнення до
відповідальності згідно вимог ст.147
КЗпП України.

Крім того, відповідачем, як того
вимагає, ст.ст.10,60 ЦПК України не надано
належних та допустимих доказів
належного повідомлення позивача про
збір, неприбуття на який призвело до
притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності.

Не може бути прийнято до уваги також
посилання в апеляційній скарзі
відповідача на положення Типової
інструкції з діловодства, яка
обумовлює складання наказів з
кадрових питань. Так, п.97 даної
інструкції передбачає наявність
вступної (констатуючої) частини та
розпорядчої наказу.

Між тим, наказ №106 від 23 грудня 2013р., як
вірно встановив місцевий суд та
зазначено вище, не містить вказівки та
обґрунтувань порушень позивача.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

За таких обставин рішення суду
першої інстанції є вірним і підстав для
його скасування не вбачається.

Водночас постановлення місцевим судом
окремої ухвали не відповідає нормам
процесуального права.

Правові підстави постановлення
окремої ухвали визначені у ст. 211 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України суд,
виявивши під час розгляду справи
порушення закону і встановивши причини
та умови, що сприяли вчиненню
порушення, може постановити окрему
ухвалу і направити її відповідним
особам чи органам для вжиття заходів
щодо усунення цих причин та умов.

Постановляючи окрему ухвалу, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідачем систематично
порушуються трудові права
працівників роботи
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
Держаної служби України з надзвичайних
ситуацій у Полтавській області, що
спричинило повторне звернення
позивача до суду для захисту його
трудових прав, що свідчить про
продовження суттєвих порушень з боку
відповідача.

Відповідно до ст. 55 Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Звернення позивача до суду з позовом не
є правовою підставою постановлення
окремої ухвали відповідно до вимог ст.
211 ЦПК України.

Більш того, районний суд орієнтує
Територіальну державну інспекцію
праці у Полтавській області на
доцільність проведення перевірки
роботи відповідача з питань дотримання
законодавства про працю та вжиття
встановлених законом заходів
реагування, що суперечить змісту
вказаної норми.

З огляду на зазначене, окрему ухвалу
Київського районного суду м. Полтави
від 11 лютого 2014 року слід скасувати.

Керуючись ст.ст.211,303, 307,308,315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
Аварійно-рятувального загону
спеціального призначення Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Полтавській
області відхилити.

Рішення Київського районного
суду м. Полтави від 11 лютого 2014 року
залишити без змін.

Апеляційну скаргу третьої особи
ОСОБА_5 задовольнити.

Окрему Ухвалу Київського
районного суду м. Полтави від 11 лютого
2014 року скасувати.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена протягом 20 днів шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
О.В. Прядкіна

Судді:
С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна