Номер провадження № 22-ц/785/2655/14
Головуючий у першій інстанції Кравчук
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого: Артеменка І.А.,

Суддів: Черевка П.М.,

Сватаненка В.І.,

при секретарі: Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Приморського
районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2013
року по справі за заявою ОСОБА_4 про
повторне примусове виконання судового
рішення по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про витребування майна з чужого
незаконного володіння,-

встановила:

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 15 травня 2009 року позовні
вимоги ОСОБА_4 задоволено. Витребувано
з незаконного володіння ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 1/3 частину будівлі за
адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 10 лютого 2011 року зазначене
рішення було роз'яснено в частині
виконання виконавчого документу про
витребування з незаконного володіння
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/3 частини
будівлі за адресою: АДРЕСА_1, та
встановлено виконання шляхом
виселення ОСОБА_3 з 1/3 частини будівлі
за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є
ОСОБА_4.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 11 лютого 2011 року роз'яснено,
що рішення повинно бути виконано
шляхом виселення ОСОБА_3 та інших осіб,
які знаходяться в 1/3 частини будівлі за
адресою: АДРЕСА_1, з 1/3 частини будівлі
за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є
ОСОБА_4, та вселено ОСОБА_4.

Дане рішення було виконано у повному
обсязі згідно постанови про закінчення
виконавчого провадження від 15.03.2011
року.

16.10.2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з
заявою про повторне примусове
виконання рішення та просила виселити
ОСОБА_3 з будівлі за адресою: АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що ОСОБА_3 після
виконання судового рішення повторно
вселився в 1/3 частину приміщення за
адресою: АДРЕСА_1, яке на даний час, у
зв'язку з отриманням нових
правовстановлюючих документів та
ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси суду від 22 листопада 2011 року,
змінено з літ. «Г» на літ. «П».

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 29 жовтня 2013 року заяву ОСОБА_4
задоволено. Повторно витребувано з
незаконного володіння ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 1/3 частину будівлі за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом виселення
ОСОБА_3 та інших осіб, які знаходяться в
зазначеній частині будівлі, власником
якої є ОСОБА_4, та вселено ОСОБА_4 в 1/3
частину будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою,
ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу,
в якій просить ухвалу суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст ухвали, яка оскаржена,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватись перевірка
ухвали, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу задовольнити частково з
наступних підстав.

За правилами ч. 2 п. 4 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд має право скасувати
ухвалу, що перешкоджає подальшому
провадженню по справі і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 про
повторне примусове виконання рішення
суду, суд першої інстанції виходив з
того, що ОСОБА_3, після виконання
судового рішення, повторно вселився в
1/3 частину приміщення за адресою
АДРЕСА_1, яке належить заявниці.

Проте з таким висновком суду не може
погодитись судова колегія, оскільки
висновки суду не відповідають дійсним
обставинам по справі, суд порушив норми
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 15 травня 2009 року
витребувано з незаконного володіння
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/3 частину
будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду було повністю виконано, що
підтверджується постановою про
закінчення виконавчого провадження
від 15.03.2011 року.

16.10.2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з
заявою про повторне примусове
виконання рішення суду посилаючись на
те, що ОСОБА_3 після виконання судового
рішення повторно вселився в 1/3 частину
зазначеного приміщення (а.с.351, т.6)

Оскаржуваною ухвалою зазначену заяву
було задоволено.

Відповідно до п. 11 ст. 78 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
якщо особа самостійно вселилася у
приміщення, з якого вона була примусово
виселена, повторне її виселення може
бути здійснено державним виконавцем на
підставі ухвали суду, який прийняв
рішення про виселення. Виконавче
провадження в такому разі підлягає
поновленню за постановою державного
виконавця.

За правилами ст. 158 ЦПК України розгляд
судом цивільних справ відбувається у
судовому засіданні з обов'язковим
повідомленням осіб, які беруть участь у
справі.

Відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України
судовий виклик виконується судовими
повістками про виклик.

Але колегія суддів звертає увагу на те,
що матеріали справи не містять даних
про належне повідомлення ОСОБА_3 про
розгляд заяви ОСОБА_4. У повідомленнях,
які знаходяться в матеріалах справи
(а.с.358-359, т.6) по-перше відсутній підпис
ОСОБА_3, а по-друге не зазначена дата та
час розгляду заяви. З повідомлення
(а.с.358, т.6) не вбачається хто саме її
отримав, а також, враховуючи що
слухання заяви було призначено на
29.10.2013 року, повістка для передачі була
отримана лише за день до слухання
справи, тобто 28.10.2013 року. З
повідомлення, що знаходиться на (а.с.359,
т.6) видно що його отримала ОСОБА_5 04.11.2013
року, при тому, що заява слухалася 29.10.2013
року. Інших повідомлень, які би
свідчили про сповіщення ОСОБА_3 про
розгляд заяви в матеріалах справи
немає.

На підставі зазначеного колегія суддів
дійшла висновку, що заява була
розглянута без належного повідомлення
ОСОБА_3 про час та місце її розгляду

Право допуску до суду є невід'ємною
частиною права на справедливий судовий
розгляд (ст.6 ч.1 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод).

Також суд першої інстанції,
задовольняючи заяву ОСОБА_4, керувався
лише доводами заявниці, які зазначені у
самій заяві. На підтвердження своїх
доводів ОСОБА_4 не надала суду жодного
належного та допустимого доказу, який
би підтверджував повторне заселення
ОСОБА_3 в 1/3 частину приміщення за
адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції,
керуючись лише заявою ОСОБА_4, не
підтвердженою належними та
допустимими доказами, без належного
повідомлення ОСОБА_3 про час та місце
розгляду справи постановив
необґрунтовану ухвалу, яка підлягає
скасуванню, а справа поверненню до суду
першої інстанції для нового розгляду
заяви ОСОБА_4 про повторне примусове
виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 312, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного
суду м. Одеси від 29 жовтня 2013 року
скасувати, справу направити до суду
першої інстанції на новий розгляд
заяви ОСОБА_4 про повторне примусове
виконання судового рішення.

Ухвала колегії суддів набирає законної
сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області

І.А. Артеменко

В.І. Сватаненко

П.М. Черевко