Справа № 379/1846/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2014 року Таращанський районний
суд Київської області в складі:

головуючого: судді Потеряйко С.А.

при секретарі: Іванченко Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тараща цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Богуславської
міської ради про зобов'язання вчинити
певні дії та цивільну справу
виконавчого комітету Богуславської
міської ради до ОСОБА_1, третя особа
Богуславський районний сектор ДМС
України в Київській області про
визнання особи такою, що втратила право
користування службовим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом в якому просив визнати рішення
виконавчого комітету Богуславської
міської ради Київської області від
26.03.2013 року про відмову у виключенні
наданої йому службової квартири
АДРЕСА_1 з числа службових протиправним
та зобов'язати виконавчий комітет
Богуславської міської ради прийняти
рішення про виключення даної квартири
з числа службових.

Виконавчий комітет Богуславської
міської ради звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, третя особа
Богуславський районний сектор ДМС
України в Київській області в якому
просив визнати ОСОБА_1 таким, що
втратив право користування службовим
житлом, що розташоване в АДРЕСА_1 та
зобов'язати останнього звільнити
службову квартиру.

Ухвалою суду від 20.01.2014 року дані
цивільні справи були об'єднані в одне
провадження.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та
суду пояснив, що 16.06.2011 року ОСОБА_1, як
начальник Богуславського РВ ГУ МВС
України в Київській області,
відповідно до рішення Богуславської
міської ради від 16.06.2011 року №118/7,
отримав ордер на вселення в квартиру
АДРЕСА_1, яка входить до державного
житлового фонду і рішенням виконавчого
комітету Богуславської міської ради
№98/6 від 19.05.2011 року була включена до
числа службових.

ОСОБА_1 вселився в квартиру на підставі
ордера, видача якого відповідно до
вимог ст.58 ЖК України, передбачена при
наданні громадянам жилого приміщення в
будинку державного або громадського
фонду на загальних умовах, а не на
підставі спеціального ордера, який
згідно вимог ст..122 ЖК України є
підставою для вселення в службове
приміщення.

Наказом начальника ГУ МВС України в
Київській області від 22.04.2013 року №263
о/с, ОСОБА_1 був звільнений з органів
внутрішніх справ у відставку на
підставі п.п. «а» п.65 ( за віком)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
внутрішніх справ, затвердженого
Постановою КМ Української РСР від
19.07.1991 року №114. Потреба у використанні
даної квартири, як службової, відпала,
що згідно вимог п.6 Положення про
порядок надання службових жилих
приміщень і користування ними в
Українській РСР, затвердженого
Постановою Ради Міністрів УРСР від
04.02.1988 року №37, є підставою для
виключення її з такого використання.

Рішенням виконавчого комітету
Богуславської міської ради Київської
області від 26.03.2013 року №35/3 було
відмовлено ОСОБА_1 у виключенні
квартири АДРЕСА_1 з числа службових.

Представник позивача вважає, що дане
рішення виконавчого комітету є
незаконним та необґрунтованим,
оскільки не було враховано, що даним
рішенням порушено право позивача на
приватизацію, передбачене ЗУ «Про
приватизацію державного житлового
фонду». Крім того, виконавчим комітетом
не враховано, що відповідно до вимог
ст.118 ЖК України та п.3 Положення про
порядок надання службових жилих
приміщень і користування ними в
Українській РСР, до виконавчого
комітету Богуславської міської ради не
надходило клопотання ГУ МВС України в
Київській області про включення
спірної квартири до числа службових та
надання її на цих умовах начальнику
Богуславського РВ.

Тому, просить суд позовні вимоги
позивача задовольнити, а в задоволенні
позовних вимог Богуславської міської
ради до позивача про визнання його
таким, що втратив право на користування
службовим приміщенням - відмовити,
оскільки ОСОБА_1 житлом користується,
періодично там проживає, справно
сплачує комунальні послуги.

Представник Богуславської міської
ради в судовому засіданні позовні
вимоги ОСОБА_1 не визнала в повному
обсязі, просить суд відмовити в їх
задоволенні, а позовні вимоги міської
ради - задовольнити. Представник
міської ради суду пояснила, що дійсно
за клопотанням ГУ МВС України в
Київській області від 23.05.2011 року
рішенням виконавчого комітету
Богуславської міської ради №118/7 від
16.06.2011 року начальнику Богуславського
РВ ГУ МВС України в Київській області
ОСОБА_1 надано службову квартиру
АДРЕСА_1, на період перебування в
трудових відносинах з Богуславським
РВ.

Дана квартира була включена до числа
службових згідно рішення виконавчого
комітету Богуславської міської ради
№98/6 від 19.05.2011 року. Підставою для
вселення в квартиру ОСОБА_1, був
спеціальний ордер з позначкою
«службова» ( ордери спеціальної форми
в міській раді відсутні). Після
вселення в службову квартиру, ОСОБА_1 не
заключав договорів найму.

ОСОБА_1 припинив трудові відносини з
Богуславським РВ ГУ МВС України та
переїхав працювати в іншу місцевість, в
м.Луганськ. У спірній квартирі ОСОБА_1
не проживає, житловою площею не
користується, що підтверджується
актами комісій, які виїздили за місцем
розташування спірної квартири.
Оскільки, призначенням службового
житла є створення визначеним
категоріям працівників нормальних
житлових умов, для належного виконання
ними своїх службових обов'язків,
сприяння закріпленню кадрів, тому
міськвиконком має раціонально
розпоряджатися службовими квартирами
у відповідності до законодавства.
Потреба у використанні спірної
квартири, як службової, у
міськвиконкому не відпала.

Представник третьої особи
Богуславського районного сектору ДМС
України в Київській області в судове
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи належно повідомлений,
проте надав до суду заяву в якій
просить суд слухати справу у їх
відсутність.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
з'ясувавши дійсні обставини справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень, з врахуванням положень
ст.ст.57-59 ЦПК України.

Згідно із ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, письмових
доказів, речових доказів, зокрема
звуко- і відеозаписів, висновків
експертів. При цьому дані докази
повинні бути належними і допустимими,
як це передбачено ст.ст.58-59 ЦПК України.

Встановлюючи наявність або
відсутність фактів, якими
обґрунтовувались вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхилюючи інші докази, суд повинен
свої дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України).

Судом встановлено, що 19.05.2011 року
рішенням виконавчого комітету
Богуславської міської ради №98/6 (
розглянувши рішення Богуславського
районного суду про виселення з
квартири), квартиру АДРЕСА_1 було
включено до числа службових та
доручено житловій комісії надати
пропозиції щодо заселення даної
квартири. ( а.с.6,79)

ОСОБА_1, згідно наказу ГУ МВС України в
Київській області від 26.05.2010 року № 348,
був призначений на посаду начальника
Богуславського РВ ГУ МВС України в
Київській області. ( а.с.5,78)

23.05.2011 року за №471 до Богуславської
міської ради надійшло клопотання від
начальника ГУ МВС України в Київській
області про надання практичної
допомоги у вирішенні питання
поліпшення житлово-побутових умов
начальника Богуславського РВ
полковника міліції ОСОБА_1 ( а.с.5,78)

16.06.2011 року рішенням житлової комісії
при міськвиконкомі було відмовлено ГУ
МВС в Київській області про
забезпечення житлом начальника
Богуславського РВ ГУ МВС України
ОСОБА_1 за рахунок квартир державного
житлового фонду та рекомендовано
виконавчому комітету Богуславської
міської ради вирішити житлову проблему
ОСОБА_1 за рахунок службових квартир,
які надані працівникам МВС в житловому
комплексі по АДРЕСА_1 та які мають
статус службових та використовуються
громадянами, що не перебувають в
трудових відносинах з органіцазією, за
рахунок якої виділялось житло. ( а.с.81)

Проте, рішенням виконавчого комітету
Богуславської міської ради №118/7 від
16.06.2011 року начальнику Богуславського
РВ ГУ МВС України в Київській області
ОСОБА_1 надано службову квартиру
АДРЕСА_1, на період перебування його в
трудових відносинах з Богуславським
РВ, за рахунок квартир державного
житлового фонду. Крім того, вирішено
видати ОСОБА_1 спеціальний ордер на
вселення у квартиру та рекомендовано
ОСОБА_1 заключити договори про надання
послуг з комунальними службами міста. (
а.с.80).

16.06.2011 року ОСОБА_1 видано спеціальний
ордер (з відміткою службова) на
квартиру АДРЕСА_1.( а.с.8, 82)

Договору найму службового житлового
приміщення ОСОБА_1 не укладав.

Договорів про надання комунальних
послуг з комунальними підприємствами
ОСОБА_1 також не укладав.

Наказом начальника ГУ МВС України в
Київській області від 22.04.2013 року №263
о/с, ОСОБА_1 було звільнено з органів
внутрішніх справ у відставку на
підставі п.п. «а» п.65 (за віком)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
внутрішніх справ.( а.с.9,85)

ОСОБА_1 переїхав працювати та проживати
в м.Луганськ. ( а.с.84)

26.03.2013 року рішенням виконавчого
комітету Богуславської міської ради
було відмовлено ОСОБА_1 в зміні статусу
квартири АДРЕСА_1, виключення із числа
службових. ( а.с.4)

У травні 2013 року Богуславська міська
рада звернулася до ОСОБА_1 з листом про
звільнення службової квартири АДРЕСА_1
( а.с.86)

Відповідно до ст.118 ЖК України службові
жилі приміщення призначаються для
заселення громадянами, які у зв'язку з
характером їх трудових відносин
повинні проживати за місцем роботи або
поблизу нього. Жиле приміщення
включається до числа службових
рішенням виконавчого комітету
районної, міської ради народних
депутатів.

Відповідно до ст.121 ЖК України службові
жилі приміщення надаються за рішенням
адміністрації підприємства, установи,
організації, правління колгоспу,
органу управління іншої кооперативної
та іншої громадської організації.

Відповідно до п. 6 Положення про порядок
надання службових жилих приміщень і
користування ними в Українській РСР,
затвердженого постановою Ради
Міністрів УРСР від 04.02.1988 року № 37, жиле
приміщення виключається з числа
службових, якщо відпала потреба в
такому його використанні, а також у
випадках, коли в установленому порядку
воно виключено з числа жилих. Сам по
собі факт проживання в службових жилих
приміщеннях робітників і службовців,
які припинили трудові відносини з
підприємством, установою,
організацією, не є підставою для
виключення цих приміщень з числа
службових.

Виключення жилого приміщення з числа
службових провадиться на підставі
клопотання підприємства, установи,
організації рішенням виконавчого
комітету відповідної районної,
міської, районної в місті Ради
народних депутатів.

Про виключення жилого приміщення з
числа службових у журналі обліку
службових жилих приміщень робиться
відповідна відмітка.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
оскільки право ініціювати питання щодо
виключення житлового приміщення з
числа службових належить виключно
відповідачу по справі ( міській раді), а
не позивачу; періодичне проживання (
користування житлом) позивача не може
бути підставою для виключення
вказаного приміщення з числа
службових, а тому, суд приходить
висновку, що у позові ОСОБА_1 про
скасування рішення виконавчого
комітету Богуславської міської ради
щодо відмови виключення квартири
АДРЕСА_1 із числа службових та
зобов'язання виконавчого комітету
виключити дану квартиру з числа
службових, необхідно відмовити за
необґрунтованістю та недоведеністю.

Відповідно до ст.124 ЖК України
робітники і службовці, що припинили
трудові відносини з підприємством,
установою, організацією, підлягають
виселенню із службових приміщень з
усіма особами, що з ними проживають, без
надання іншого жилого приміщення.

Суд не бере до уваги твердження
представника позивача про те, що ОСОБА_1
має право на використання даної
службової квартири та в подальшому на
її приватизацію, оскільки він
пропрацював в органах МВС більше 30-ти
років, так як відповідно до вимог ст.125
ЖК України не може бути виселено осіб,
які пропрацювали на підприємстві,
установі, організації, що надали їм
службове приміщення більше 10-ти років.

В судовому засіданні було доведено та
сторони погодилися, що квартира
АДРЕСА_1 належить територіальній
громаді м.Богуслав, а
балансоутримувачем є
житлово-експлуатаційна контора
м.Богуслав. Крім того, Богуславською
міською радою в даному житловому
будинку МВС було виділено та передано
ряд квартир для потреб працівників
внутрішніх справ, тобто існує фонд
службових житлових приміщень
Міністерства внутрішніх справ.

Крім того, в судовому засіданні
доведено, що ОСОБА_1 на території
м.Богуслав не працює та не проживає,
тобто АДРЕСА_1 фактично не
користується. Його періодичне
перебування у відрядженнях в м.Київ,
суд не вважає доказом користування
спірною квартирою.

Тому, суд вважає, що позовні вимоги
Богуславської міської ради про
визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право
користування службовим житлом, що
розташоване в АДРЕСА_1 та зобов'язання
останнього звільнити службову
квартиру, слід задовольнити.

Судові витрати суд покладає на ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 10, 15, 57-61, 84, 88, 209,
213-215, 218 ЦПК України, ст.ст.118-125 ЖК
України, Положенням про порядок
надання службових жилих приміщень і
користування ними в Україніській УРСР,
затвердженого Постановою Ради
Міністрів УРСР від 04.02.1988 р №37, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Богуславської міської ради про
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Позов виконавчого комітету
Богуславської міської ради до ОСОБА_1,
третя особа Богуславський районний
сектор ДМС України в Київській області
про визнання особи такою, що втратила
право користування службовим
приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право
користування службовим приміщенням в
АДРЕСА_1

Зобов'язати ОСОБА_1 звільнити службове
житло в АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
виконавчого комітету Богуславської
міської ради судові витрати в розмірі
229,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається на протязі 10 днів з дня його
проголошення через Таращанський
районний суд.

Головуючий:
Потеряйко С. А.