Номер провадження № 22-ц/785/3023/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Сегеди С.М.,

суддів:
Виноградової Л.Є.,

Кононенко С.П.,

за участю секретаря Жус
І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Балтської
міської ради Одеської області на
ухвалу Балтського районного суду
Одеської області від 16 січня 2014 року
про відмову у відкритті провадження у
цивільній справі за заявою Балтської
міської ради про встановлення факту
знищення майна, заінтересована особа -
ОСОБА_3,

встановила:

13 січня 2014 року до суду із заявою про
встановлення факту знищення майна
звернулася Балтська міська рада
Одеської області, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що відповідно до довідки
Балтського РБТІ від 20.12.2012 року №1231
заінтересованій особі ОСОБА_3 на праві
приватної власності належить
будинковолодіння, розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, на яке він отримав
право власності на підставі рішення
Балтського районного суду Одеської
області від 07 травня 2007 року.

Крім того заявник посилався на те, що
при проведенні інвентаризації земель
на території Балтської міської ради
Одеської області було виявлено, що по
АДРЕСА_1 знаходиться повністю
зруйнований будинок, відсутні будь-які
конструкції наземної частини будинку,
фундамент будинку не зберігся,
земельна ділянка знаходиться в
запущеному стані, зростають кущі та
бур'яни, інші споруди на земельній
ділянці відсутні. Земельний податок не
сплачується, земельна ділянка не
приватизована.

На підставі вищевикладеного Балтська
міська рада Одеської області просила
суд встановити факт знищення майна,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Балтського районного суду від
16 січня 2014 року у відкритті провадження
за вищевказаною заявою було
відмовлено, оскільки із заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення, вбачається спір про право
(а.с.10).

В апеляційній скарзі Балтська міська
рада Одеської області просить
зазначену вище ухвалу суду скасувати,
прийняти їх заяву про встановлення
факту знищення майна до розгляду та
відкрити провадження по справі,
посилаючись на те, що ухвалу суду
постановлено із порушеннями
процесуального права.

До суду апеляційної інстанції особи,
які беруть участь у справі, не
з'явились, будучи належним чином
повідомленими про час і місце судового
засідання, у зв'язку з чим колегія
суддів розглянула справу у відсутність
осіб, без здійснення фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, як того вимагає ч. 2 ст. 197 ЦПРК
України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обгрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у
відкритті провадження у справі, суд
першої інстанції виходив із того, що із
заяви про встановлення факту, що має
юридичне значення, вбачається спір про
право, у зв'язку з чим спір має бути
вирішений в позовному провадженні.

З таким висновком суду повністю
погоджується колегія суддів, з огляду
на наступні обставини.

Як вбачається із заяви Балтської
міської ради Одеської області, 25 грудня
2011 року комісією вказаної ради було
обстежено земельну ділянку, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на
якій не було виявлено будь-яких
будівель та споруд. Земельна ділянка
захаращена, не утримується в належному
стані та не використовується за
цільовим призначенням, земельний
податок за дану земельну ділянку не
сплачується.

Разом з тим, із матеріалів справи
вбачається, що відповідно до рішення
Балтського районного суду Одеської
області від 07.05.2007 року ОСОБА_3 на праві
приватної власності належить
вищезазначене домоволодіння, яке він
зареєстрував 07.05.2008 року в Балтському
РБТІ під № 18732530, що підтверджується
копією витягу.

Відповідно до технічного паспорту № 4306
ОСОБА_3 являється власником будинку,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1
та зареєстрований там, що
підтверджується копією будинкової
книги.

Згідно актів прийому виконаних робіт
ОСОБА_3 приймав участь в проведенні
газифікації до будинку, що також
підтверджується копією квитанції про
оплату за проведення газифікації.

Всі вищевикладені обставини
встановлені рішенням Балтського
районного суду Одеської області від 20
грудня 2013 року (а.с.7), а тому, у
відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
не підлягають доказуванню.

Крім того, в судовому засіданні, по
якому було ухвалено вищевказане судове
рішення, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5
пояснила суду, що вищевказане
домоволодіння придбав її син для
подальшого будівництва. На даній
земельній ділянці був будинок, у якому
він прописався. Через деякий час він
розпочав будівництво, а саме: зніс
стару будівлю, завіз будівельні
матеріали, залив фундамент, оплатив та
здійснив проведення газопостачання до
свого будинку. Однак за браком коштів
будівництво на даний час зупинено, але
земельна ділянка не захаращена, на ній
знаходяться будівельні матеріали,
земельна ділянка загороджена.

Враховуючи, що дане домоволодіння
являється власністю її сина, він його
зареєстрував у Балтському БТІ і воно
належить йому на праві приватної
власності, то ніхто не може його
відібрати, отже, у задоволенні заяви
просила відмовити.

У відповідності до ч. 4 ст. 256 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо з заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення, вбачається спір про право, а
якщо спір про право буде виявлений під
час розгляду справи, - залишає заяву без
розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що в даному випадку
мається спір про право власності
ОСОБА_3 на спірну будівлю, у зв'язку з
чим спір має бути вирішений у позовному
провадженні.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник
апеляційної скарги не надав суду
достатніх, належних і допустимих
доказів існування обставин, на які він
посилається як на підставу своєї заяви
та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали
суду, доводи апеляційної скарги її не
спростовують, ухвалу постановлено у
відповідності до вимог матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційну скаргу слід відхилити,
оскаржувану ухвалу суду залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1
ст. 312, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Балтської міської
ради Одеської області відхилити.

Ухвалу Балтського районного суду
Одеської області від 16 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області: С.М.
Сегеда

Л.Є. Виноградова

Н.А. Кононенко