Справа № 466/9306/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі головуючої судді
Білінська Г.Б.

при секретарі Галоян
К.Л.

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Львові цивільну справу за
заявою Брюховицької селищної ради, з
участю зацікавленої особи - Другої
Львівської державної нотаріальної
контори про визнання спадщини
відумерлою, -

установив:

4 грудня 2013року Брюховицька селищна
рада звернулася до суду з заявою про
визнання спадщини - земельної ділянки
АДРЕСА_2 площею 0,0525га відумерлою.

В обґрунтування вимог зазначено, що
земельна ділянка, площею 0,0525 га в с.г.т.
«Мічурінець-2» належить ОСОБА_1, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. З моменту смерті
ОСОБА_1 жоден із можливих спадкоємців з
заявами про прийняття спадщини не
звертався, спадщина не прийнята.
Відтак, Брюховицька селищна рада
звернулась до суду з заявою про
визнання такої спадщини відумерлою.

В судовому засіданні представник
Брюховицької селищної ради Кубай Т.Є.
заяву підтримав, просив її
задовольнити.

Представник зацікавленої особи в
судове засідання не з'явився, хоча
належним чином був повідомлений про
дату і час розгляду справи судом, що
стверджується відмітками в журналі
реєстрації вихідної кореспонденції
суду, заперечень на заяву подано не
було.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутності представника
зацікавленої особи.

Заслухавши пояснення представника
заявника, з'ясувавши дійсні обставини
справи, дослідивши зібрані по справі
докази суд приходить до висновку, що
заява підлягає до задоволення з таких
підстав.

Судом встановлено, що земельна ділянка,
площею 0,0525 га в с.г.т. «Мічурінець-2»
належить померлій ОСОБА_1 па підставі
Державного акту на право приватної
власності па землю №578 від 19.05.1995року,
виданий па підставі рішення виконкому
Брюховицької селищної ради №498 від
30.12.1994 року.

Відповідно до вищезазначеного
Державного акту, земельна ділянка
розташована на території Брюховицької
селищної ради с.м.т. Брюховичі м. Львова
та передана для ведення
індивідуального садівництва.

9 серпня 2013року, на підставі заяви
голови садово-городного кооперативу
«Мічурінець-2», складено Акт обстеження
земельної ділянки АДРЕСА_2 в якому
зазначено, що на час огляду, земельна
ділянка перебувала в запущеному стані,
поросла бур'янами. Також, в Акті
вказано, що зі слів голови кооперативу,
власник земельної ділянки тривалий час
не з'являється на даній ділянці та не
використовує її за цільовим
призначенням.

Після смерті ОСОБА_1 залишилась
спадщина, але ніхто із спадкоємців не
здійснив свого права на спадкування та
не прийняв спадщину земельну ділянку
розташовану на території
смт.Брюховичі.

Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу
України, якщо спадкоємець протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, вважається таким, що не
прийняв її.

Згідно ч.1 ст. 1277 ЦК України у разі
відсутності спадкоємців за заповітом і
за законом, усунення їх від права па
спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняті я суд визнає спадщину
відумерлою за заявою відповідного
органу місцевого самоврядування за
місцем відкриття спадщини. Спадщина,
визнана судом відумерлою, переходить у
власність територіальної громади за
місцем відкриття спадщини (ч.3 ст. 1277 ЦК
України).

Брюховицька селищна рада подала запит
у Третю Львівську державну нотаріальну
контору про наявність чи відсутність
заяви про відкриття спадщини після
смерті ОСОБА_1 Проте отримала лише
лист-відповідь від 20 вересня 2013року
№3955/02-17, де зазначено, що керуючись
законом України «Про нотаріат»
нотаріальна контора надає довідки про
вчинення нотаріальних дій на письмову
вимогу суду, прокуратури, органів
дізнання та слідства. Відповідно у
Брюховицької селищної ради відсутні
відомості про те чи подана заява про
прийняття спадщини та чи відкрита
спадщина.

Керуючись Законом України «Про місцеве
самоврядування» Брюховецька селищна
рада подала запит в Архівний відділ
міської ради щодо видачі свідоцтва про
смерть ОСОБА_1 Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби надіслав
лист-відповідь від 9 вересня 2013року
№1203, в якому зазначено, що керуючись ст.
9 Закону України «Про державну
реєстрацію актів цивільного стану»,
пункту 9 розділу 1 Правил державної
реєстрації актів цивільного стану в.
Україні, затверджених Наказом
Міністерства юстиції України від 18.10.2000
року №52/5 інформація, яка міститься в
акті цивільного етапу, є
конфіденційною, має обмежений доступ і
розголошенню не підлягає, а повторне
свідоцтво про смерть видається другому
з подружжя, також дітям та їх законним
представникам, близьким родичам
померлого (братам, сестрам, онукам, діду
і бабі) та особі, яка є спадкоємцем за
законом або заповітом. Тому,
Брюховецькій селищній раді не було
видано свідоцтво про смерть ОСОБА_1

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, на підставі заповіту
спадкоємцем зазначеного в заповіті
всього майна ОСОБА_1, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, є - ОСОБА_3. Спадкове майно,
на яке в указаній частці видане це
свідоцтво складається з квартири
АДРЕСА_1

Враховуючи вищенаведене, оцінивши
зібрані по справі докази, суд
приходить до висновку, що заява
Львівської міської ради є
обґрунтованою та підлягає до
задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 235, 274-278 ЦПК
України, ст. ст. 1268, 1269, 1270, 1272, 1277 ЦК
України суд, -

вирішив:

заяву задовольнити.

Визнати спадщину по смерті ОСОБА_1, що
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме земельну
ділянку АДРЕСА_2 площею 0,0525га -
відумерлою.

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Львівської області
через Шевченківський районний суд м.
Львова шляхом подачі протягом десяти
днів з дня проголошення рішення
скарги.

Суддя: Г. Б. Білінська