У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом Луганського міського
комунального підприємства
«Теплокомуненерго» до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
касаційною скаргою Луганського
міського комунального підприємства
«Теплокомуненерго» на рішення
апеляційного суду Луганської області
від 18 грудня 2013 року,

встановила:

У грудні 2012 року Луганське міське
комунальне підприємство
«Теплокомуненерго» звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за послуги з
теплопостачання та гарячого
водопостачання.

Позов мотивовано тим, що відповідачі
мешкають в квартирі АДРЕСА_1 та є
абонентами -споживачами послуг з водо -
та теплопостачання.

Посилаючись на те, що плату за надані
послуги відповідачі не вносять, у
зв'язку з чим за період з 01 серпня 2008
року по 01 вересня 2011 року утворилась
заборгованість в сумі 5425,88 грн, яка в
добровільному порядку сплачена не
була.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Луганська від 07 жовтня 2013 року позов
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь Луганського міського
комунального підприємства
«Теплокомуненерго» суму
заборгованості за надані послуги з
теплопостачання в сумі 5 425,88 грн.
Вирішено питання судового збору.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 18 грудня 2013 року рішення
суду першої інстанції змінено шляхом
зменшення розміру стягнутої
заборгованості до 1 356, 47 грн. У іншій
частині рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

Позивач, не погоджуючись з даним
рішенням суду апеляційної інстанції
подав касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального
права,просить його скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Змінюючи розмір стягнутої
заборгованості, апеляційний суд
посилався на те, що ОСОБА_3 є ветераном
війни - учасником бойових дій, а тому
згідно ч. 5 ст. 12 Закону України « Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» має пільгу -
75-процентна знижка плати за
користування комунальними послугами
(газом, електроенергією та іншими
послугами) та скрапленим балонним
газом для побутових потреб в межах
середніх норм споживання.

Проте повністю з таким висновком
погодитися не можна виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
послуг повинен сплачувати за надані
житлово-комунальні послуги.

Положеннями ст. 67 ЖК України визначено,
що до комунальних послуг відноситься
водотеплопостачання, плата за
комунальні послуги береться крім
квартирної плати за затвердженими у
встановленому порядку тарифами.

Установлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 мешкають
за адресою: АДРЕСА_1, є
абонентами-споживачами послуг з водо
та теплопостачання (а.с. 6). Особовий
рахунок відкрито на ім'я ОСОБА_5

При розгляді справи судами нижчих
інстанцій вірно встановлено, що між
сторонами встановилися фактичні
договірні відносини з приводу надання
житлово-комунальних послуг на підставі
відкритого особового рахунку, позивач
свої зобов'язання перед відповідачами
виконав, а відповідачі навпаки плату за
надані послуги у встановленому порядку
не вносили та дійшли до вірного правого
висновку, що самовільне відключення
батарей у приміщенні не є підставою для
звільнення від оплати за наданні
послуги.

Вирішуючи спір, апеляційний суд
виходив із того, що ОСОБА_3 є ветераном
війни учасником бойових дій та
посилаючись на норми п.5 ст. 12 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"
зменшив розмір стягнутої суми.

Відповідно до пункту 5 частини першої
статті 12 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" учасникам бойових
дій надається така пільга - 75-процентна
знижка плати за користування
комунальними послугами (газом,
електроенергією та іншими послугами)
та скрапленим балонним газом для
побутових потреб в межах середніх норм
споживання.

Згідно з пунктом 6 постанови Кабінету
Міністрів України від 16 лютого 1994 року
№ 94 "Про порядок надання пільг,
передбачених Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" витрати державних
органів, органів місцевого і
регіонального самоврядування,
підприємств, установ і організацій
(далі - організації), пов'язані з
наданням пільг, передбачених Законом
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту",
покриваються місцевими фінансовими
органами на підставі розрахунків,
поданих організаціями, шляхом
перерахування коштів на їх рахунки в
установах банків. Пільги, передбачені
зазначеним Законом, надаються
організаціями за рахунок власних
коштів з наступним відшкодуванням їх з
бюджету за встановленими нормами у
погоджені з фінансовими органами
терміни.

Пунктом 1 Положення про Єдиний
державний автоматизований реєстр осіб,
які мають право на пільги,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 січня 2003 року №
117, передбачено, що Єдиний державний
автоматизований реєстр осіб, які мають
право на пільги (далі - Реєстр), -
автоматизований банк даних, створений
для забезпечення єдиного державного
обліку фізичних осіб, які мають право
на пільги за соціальною ознакою згідно
із законами України (далі - пільговики).

Відповідно до пункту 10 цього Положення
підприємства та організації, що
надають послуги, щомісяця до 25 числа
подають уповноваженому органу на
паперових та електронних носіях
розрахунки щодо вартості послуг,
наданих пільговикам у минулому місяці,
згідно з формою "2-пільга".

За таких обставин передбачена учаснику
бойових дій пільга надається йому за
рахунок підприємства чи організації,
що надає послугу, відповідно й розмір
щомісячної оплати спожитих послуг, що
сплачується безпосередньо
пільговиком, зменшується на розмір
пільги.

За загальним правилом заборгованість
із оплати послуг виникає в тому разі,
коли споживач не вносить плати в тому
розмірі, в якому він зобов'язаний її
вносити.

Апеляційний суд у порушення вимог
статей 214, 215, 303,315 ЦПК України на
зазначене уваги не звернув, у
достатньому обсязі не визначився із
характером спірних правовідносин та
правовою нормою, що підлягає
застосуванню, встановив, що
відповідачі мають пільгу, проте не
з'ясував та не зазначив у рішенні в
якому розмірі з урахуванням пільги
відповідачі були зобов'язані вносити
плату за послуги з теплопостачання та
гарячого водопостачання.

Оскільки при вирішенні спору
апеляційним судом порушені норми
процесуального права та не застосовані
норми матеріального закону, які
підлягали застосуванню, що призвело до
неправильного вирішення справи, тому в
силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України ухвалене у
справі судове рішення апеляційного
суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий судовий
розгляд до суду апеляцінйої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Луганського міського
комунального підприємства
«Теплокомуненерго» задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Луганської
області від 18 грудня 2013 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В. С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О. В. Умнова

І.М. Фаловська