Справа № 486/2986/13-ц
Провадження № 2/486/122/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області

у складі: головуючого Франчук О.
Д.

при секретарі Філіпповій
Ю.І.

за участю: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи -
Колеснікової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Южноукраїнську Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа без самостійних
вимог: відділ Державної виконавчої
служби Южноукраїнського міського
управління юстиції про звільнення від
сплати заборгованості по аліментам, -

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до відділу Державної
виконавчої служби Южноукраїнського
міського управління юстиції (далі ВДВС
Южноукраїнського міського управління
юстиції), в якому просить звільнити
його від сплати заборгованості за
аліментами на загальну суму 22 994,46 грн.

Ухвалою Южноукраїнського міського
суду від 05 лютого 2014 року замінено
неналежного відповідача по справі з
відділу ДВС на належного - ОСОБА_2 та
залучено до участі в справі в якості
третьої особи на стороні відповідача
без самостійних вимог відділ ДВС
Южноукраїнського міського управління
юстиції.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
на підставі рішення Южноукраїнського
міського суду від 09.02.2005 року з нього на
користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку (доходу) щомісячно, але
не менше 1 неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян, починаючи з 27.01.2005
року та до досягнення сином повноліття.
У листопаді 2013 року листом відділ ДВС
повідомив його про заборгованість по
сплаті аліментів, яка станом на 01.11.2013
року складала 22 994,46 грн. Дану
заборгованість вважає
необґрунтованою, оскільки з 2005 р. та по
день подання позову до суду він у
добровільному порядку сплачував
аліменти в розмірі 300-350 грн., при цьому
він не був офіційно працевлаштований, а
лише підробляв час від часу та його
місячний заробіток складав 1000 грн.
Звернув увагу суду на те, що він
проживає разом із своїм батьком, який є
інвалідом I групи, в зв'язку з чим
потребує постійного стороннього
догляду та фінансової допомоги. Також
зазначив, що він є опікуном свого
батька та отримує компенсацію за
надання соціальних послуг в розмірі
172,05 грн., що й складає його дохід. Таким
чином, позивач вважає, що є всі підстави
для звільнення його від сплати
заборгованості за аліментами на
користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач підтримав
свої вимоги та просив суд їх
задовольнити в повному обсязі,
звільнивши його від сплати
заборгованості по аліментам.

Відповідач заперечувала проти позову
та просила суд відмовити у його
задоволенні, посилаючись на те, що
позивач сплачував аліменти
нерегулярно та не в повному обсязі, що
ставить її у скрутне матеріальне
становище.

Представник третьої особи просив
прийняти рішення на розсуд суду.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши
матеріали справи, оцінивши докази, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Южноукраїнського міського
суду від 09 лютого 2005 року стягнуто з
ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку, але не менше 1
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, починаючи з 27.01.2005 року та до
досягнення сином повноліття (а.с.7).

Як вбачається з довідки про
нарахування заборгованості по
аліментним платежам станом на 01.02.2014
року за виконавчим листом
Южноукраїнського міського суду від
20.04.2012 № 2-191 заборгованість ОСОБА_1
складає 22 196,22 грн. (а.с.35).

Довідкою до акта огляду Вознесенської
м/р МСЕК серії 10ААА за №989910
підтверджується, що ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 є інвалідом I-Б групи
безстроково та потребує постійного
догляду (а.с.14).

Довідкою від 08.04.2013 року
підтверджується факт того, що
відповідно до Постанови КМУ №558 від
29.04.2004 р. "Про порядок призначення та
виплат компенсації фізичним особам,
які надають соціальні послуги" ОСОБА_1 з
21.03.2013 р. по 16.01.2042 р. призначено
компенсацію як фізичній особі, яка
надає соціальні послуги (а.с.12).

З довідки №4208 вбачається, що ОСОБА_1
перебуває на обліку в управлінні праці
та соціального захисту населення та
отримує компенсацію за надання
соціальних послуг в розмірі 172,05 грн.
(а.с.13).

В судовому засіданні знайшов своє
підтвердження факт того, що батько
позивача є інвалідом I групи, який
потребує постійного догляду.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач свій обов'язок по утриманню
дитини виконував не в повному обсязі.

Відповідно до довідки-розрахунку
заборгованість ОСОБА_1 за 2012 рік
становить 7330,52 грн.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2013 рік", затвердженого 06
грудня 2012 року на засіданні Кабміну, із
змінами внесеними 04 липня 2013 року
встановлений прожитковий мінімум з
01.01.2013 року (в середньому на одну
людину): для дітей віком до 6 років
становить 972 гривні, а на дітей віком до
18 років - 1210 гривень.

При враховуванні розміру аліментів,
які підлягають до стягнення, судом
приймається до уваги 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже 30% від загального прожиткового
мінімуму для дитини віком до 18 років
складатиме 363 грн. (1210x30% =363 грн.)

На думку суду при вищезазначених
обставинах позивач повинен був
сплатити відповідачеві на утримання
сина 4719 грн. з розрахунку 363 грн. x 13міс.
(12 міс. за 2013 рік та січень місяць 2014
року) =4719

З довідки № 688/1/96 від 12.02.2014 р. (а.с.35)
вбачається, що за 2013 рік ОСОБА_1 сплатив
на користь відповідача всього 2480 грн.
Тобто різниця між наявною
заборгованістю та фактично сплаченою
сумою за період з 01.04.2013 р. по 01.01.2014 р.
складає 2239 грн. (4719 - 2480=2239).

Таким чином, на утримання свого
неповнолітнього сина ОСОБА_1 повинен
був сплатити з 01.04.2013 р. по січень 2014
року 4719 грн., а фактично сплатив 2480 грн.,
різниця складає 2239 грн. Саме від такої
суми заборгованості й слід звільнити
позивача на користь відповідача.

Частиною 2 ст. 197 СК України передбачено,
що за позовом платника аліментів суд
може повністю або частково звільнити
його від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги ОСОБА_1 у частині звільнення
його від сплати заборгованості за
аліментами на користь ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_1 на загальну суму
22 994,46 гривень є безпідставними та
підлягають частковому задоволенню в
сумі 2239 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа без самостійних вимог: відділ
Державної виконавчої служби
Южноукраїнського міського управління
юстиції про звільнення від сплати
заборгованості по аліментам -
задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати
заборгованості за аліментами на
користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з квітня
2013 року по січень 2014 року включно в сумі
9569,52 гривень, що стягуються на
виконання рішення Южноукраїнського
міського суду Миколаївської області
від 09.02.2005 року у справі № 2-191/05.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Южноукраїнський міський
суд Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Южноукраїнського

міського суду
О. Д. Франчук