Справа № 297/379/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в особі:
головуючого Гал Л. Л., при секретарі
Боротей А.Е., з участю представника
позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засідання цивільну справу за
позовом Берегівського професійного
ліцею у сфері послуг до ОСОБА_2 про
стягнення зайво нарахованої
заробітної плати та прирівняних до неї
виплат,

встановив:

Берегівський професійний ліцей у сфері
послуг звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення зайво
нарахованої заробітної плати та
прирівняних до неї виплат, зазначивши,
що актом ревізії від 14.08.2013 року за
№02-09/76 державної фінансової інспекції
в Закарпатській області встановлено,
що в період з 01.05.2011 року по 31.12.2012 року
відповідачу ОСОБА_2, який працював на
посаді заступника директора з
навчально-виховної роботи в
Берегівському професійному ліцеї
сфери послуг, зайво нараховано та
помилково виплачено грошові премії на
суму 19 870 грн.. 23.12.2013 року позивачем
отримано вимогу державної фінансової
інспекції про забезпечення вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства. З метою усунення
зазначених в акті ревізії державної
фінансової інспекції недоліків ліцей
звертався до відповідача з претензіями
від 13.01.14 р. та 24.01.2014 р. про повернення
зайвого нарахування та виплати премії,
на які той не відреагував. Оскільки у
відповідності до ст. 1213 ЦК України
відповідач набув майно - грошові премії
без достатньої правової підстави, тому
він зобов'язаний повернути вказане
майно.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
пояснив, що у серпні 2013 року державною
фінансовою інспекцією в Закарпатській
області в ліцеї проводилась планова
перевірка фінансово-господарської
діяльності, якою було встановлено, що
директор ліцею без погодження
обласного управління освіти у період з
01.05.2011 року по 31.12.2012 року зайво
нарахував та помилково виплатив
відповідачу грошові премії на загальну
суму 19 870 грн.. З метою усунення
зазначених недоліків та повернення
вказаних коштів до державного бюджету,
директором ліцею були висунуті
претензії від 13.01.2014 року та 24.01.2014
року про повернення зайвого
нарахування та виплати премій, на які
відповідач ОСОБА_2 в письмовому
вигляді не відреагував, а в усній формі
відмовився повертати вказані кошти, у
зв'язку з чим позивач був змушений
звернутись з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов не визнав та пояснив, що з 2005 року
по теперішній час займає посаду
заступника директора з
навчально-виховної роботи в
Берегівському професійному ліцеї
сфери послуг. У період з 01.05.2011 року по
31.12.2012 року дійсно отримав премію на
загальну суму 19 870 грн., про що
розписувався у відомостях, однак
вважає, що його вини в преміюванні не
має, інші працівники ліцею також
отримали вказані грошові виплати.
Також йому відомо про той факт, що у
зв'язку з виплатами даних премій
працівникам ліцею було порушено
кримінальну справу відносно директора
ліцею, яку закрито.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача перевіривши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Так, згідно довідки Берегівського
професійного ліцею сфери послуг №70 від
11.02.2014 року встановлено, що ОСОБА_2
працює на посаді заступника директора
з навчально-виховної роботи в
Берегівському професійному ліцеї
сфери послуг з 15.08.2005 року по теперішній
час (а.с. 10).

Актом ревізії фінансово-господарської
діяльності Берегівського ліцею сфери
послуг за період з 01.05.2011 р. по 31.05.2013
року №02-09/76 від 14.08.2013 року Мукачівської
об'єднаної держфінінспекції
встановлено, що директором
Берегівського професійного ліцею
сфери послуг ОСОБА_4 видано вісім
наказів на преміювання заступників
директора ліцею без рішення органу
вищого рівня, що призвело до зайвого
нарахування та виплати премій з
порушенням установленого порядку за
період з 01.05.2011 по 31.12.2012 року на суму 64 560
грн., зокрема ОСОБА_2 нараховано та
виплачено премій з порушенням
законодавства на суму 19 870 грн. ( а.с.
3-5).

Посилання позивача на норми ст.ст. 177, 190,
192, 1213 Цивільного Кодексу України є
безпідставними, оскільки відповідач
перебуває у трудових відносинах з
позивачем і в даному випадку позивач
повинен був посилатися в позовній
заяві, а також в судовому засіданні, на
норми КЗпП України, що регулює
відносини між сторонами з приводу чого
виник даний спір.

Стаття 127 КЗпП України передбачає, що
повернення підприємству зайво
виплачених коштів можливо тільки для
повернення авансу, виданого в рахунок
заробітної плати; для повернення сум,
зайво виплачених внаслідок лічильних
помилок; для погашення невитраченого і
своєчасно неповерненого авансу,
виданого на службове відрядження або
переведення до іншої місцевості; на
господарські потреби, якщо працівник
не оспорює підстав і розміру
відрахування, при звільненні
працівника до закінчення такого
робочого року, в рахунок якого він вже
одержав відпустку, за не відроблені дні
відпустки;при відшкодуванні шкоди,
завданої з вини працівника
підприємству, установі, організації.

Однак той факт, що виплати та премії не
були погоджені із вищестоящим
керівництвом, на що посилається
позивач, не підпадає під жоден з
перерахованих випадків, і тому
повернення позивачу таких виплат не
може бути здійснено, виходячи із змісту
зазначеної норми КЗпП
України.

Окрім цього, зайво сплачена заробітна
плата згідно цивільного законодавства,
а саме ст. 1215 ЦК України не
повертається.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків звільнення від
доказування.

В судовому засіданні відповідач
ствердив, що премії були отримані ним
так само як і іншими працівниками ліцею
на підставі наказів директора, тобто
виплати були добровільними, що визнав і
представник позивача.

Тобто, позивач не вказав і не довів, що
відповідач недобросовісно отримав
вказані премії.

За таких обставин суд вважає, що позов є
безпідставним та у його задоволенні
слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214 ЦПК України,

рішив:

В задоволенні позову Берегівського
професійного ліцею у сфері послуг до
ОСОБА_2 про стягнення зайво нарахованої
заробітної плати та прирівняних до неї
виплат на загальну суму 19 870 гривень -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційного скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: Гал Л. Л.