АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4693/2014 Головуючий
у 1-й інстанції: Волошин В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 04 лютого 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу
Державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у м. Києві,
Головного управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 рокупозивач звернувся в суд
із зазначеним позовом, в якому просив
стягнути на його користь з державного
бюджету через Головне управління
державного Казначейства України в
місті Києві у відшкодування
матеріальної шкоди 95 145, 85 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
внаслідок тривалого невиконання
рішення суду, яким було задоволено його
позовні вимоги про стягнення
заборгованості, йому було спричинено
матеріальну шкоду в розмірі 95145,85 грн.,
яку він просить стягнути в судовому
порядку на підставі ст. 1174 ЦК України,
ст. 87 Закону України «Про виконавче
провадження».

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 04 лютого 2014 року - в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати його та ухвалити
нове про задоволення позову в повному
обсязі, посилаючись на те, що суд
ухвалив його з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки не відповідають обставинам
справи та наявним в матеріалах справи
доказам.

Вказує на те, що державним виконавцем
не у повній мірі вчиняються виконавчі
дії, спрямовані на повне, своєчасне
виконання рішення суду, що призводить
до невиправданого затягування строків
виконання судового рішення та
порушення прав стягувача, гарантованих
ст.6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод.

Крім того, ухвалою Шевченківського
районного суду м. Києва від 11 липня 2013
року, що залишена в силі ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 02 жовтня
2013 року, дії державного виконавця
Шевченківського РУЮ м. Києва Байрамова
Г.Р. визнано неправомірними.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив з його недоведеності та
необґрунтованості.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та грунтується на вимогах
закону.

Відповідно до ст. 56 Конституції України
кожен має право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого
самоврядування матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Згідно з ч.3 ст.11 Закону України» Про
державну виконавчу службу» шкода,
заподіяна державним виконавцем
фізичним чи юридичним особам під час
виконання рішення, підлягає
відшкодуванню в порядку, визначеному
законом за рахунок держави.

В ч.2 ст. 87 Закону України «Про виконавче
провадження» зазначено, що збитки,
завдані державним виконавцем фізичним
чи юридичним особам під час проведення
виконавчого провадження, підлягають
відшкодуванню в порядку, встановленому
законом.

В силу ст. 1174 ЦК України шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при
здійсненні нею своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цієї
особи. Підставою для настання
цивільно-правової відповідальності є
протиправність (незаконність) рішень,
дій чи бездіяльності органу державної
влади; наявність шкоди; наявність
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою заподіювача шкоди і шкодою,
що настала.

Судом встановлено, що рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 25 квітня 2012 року, що набрало
законної сили, за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
задоволено позов і стягнуто суму
заборгованості у розмірі 94085,0 грн.;
судовий збір у розмірі 940,85 грн., збір на
ІТЗ розгляду цивільної справи - 120,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного
суду від 11.07.2013 року скаргу ОСОБА_1
задоволено, дії державного виконавця
ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві
Байрамова Т.Р. визнано неправомірними.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що ОСОБА_1 в
обґрунтування доводів позовної заяви
не надав суду жодного належного та
допустимого доказу з яких розрахунків
виходив позивач при визначені ним
розміру шкоди у 95 145,85 грн.

Крім того, визнання судом дій
державного виконавця у ході
виконавчого провадження -
неправомірними, не означає переведення
на нього заборгованості ОСОБА_3

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 04 лютого 2014 року в
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді