Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/867/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Гарбуз О.А.
Доповідач Белінська І. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

Белінської І.М. -головуючої,

Авраменко Т. М.,

Суровицької Л. В.,

при секретареві- Ткаченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за заявою ОСОБА_5,
заінтересовані особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, -
про повторне виселення за апеляціною
скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу
Новоукраїнського району
Кіровоградської області від 07 лютого
2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області від 07 лютого 2014 року задоволено
заяву ОСОБА_5 про повторне виселення
ОСОБА_6, ОСОБА_7 із житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1.

Суд дійшов висновку, що ці особи
підлягають повторному виселенню на
підставі п. 11 ст. 78 Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки вони
самостійно вселилися в цей будинок, з
якого були виселені у порядку
примусового виконання рішення
апеляційного суду Кіровоградської
області від 14.02.2013 р. у цивільній справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про усунення
перешкод у здійсненні права власності
шляхом виселення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 просять скасувати ухвалу,
посилаючись на невідповідність
висновку суду обставинам справи і
постановити нову ухвалу про відмову у
задоволенні заяви. Вказують на те, що
вони не проживають у будинку, з якого
їх було виселено, але у ньому
залишилося майно, що належить їх дітям,
яке перебуває під арештом.

В засідання апеляційного суду
сторони повідомлені про час та місце
розгляду справи під розписку (а. с. 150-152)
не прибули. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 подали
заяву слухати справу без їх участі (а. с.
153). Неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Заслухавши доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вирішила, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Виселяючи повторно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із
будинку за адресою АДРЕСА_1 суд першої
інстанції, керуючись ч.11 ст. 78 Закону
України «Про виконавче провадження»
виходив з того, що зазначені особи
самовільно вселилися у будинок, з
якого їх було виселено у порядку
примусового виконання судових рішень.

Як вбачається з матеріалів справи
та було встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були
примусово виселені з домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення
апеляційного суду Кіровоградської
області від 14 лютого 2014 року.

Виконавче провадження про
виселення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 було
закінчено у зв'язку із виконанням
рішення апеляційного суду
Кіровоградської області (а. с. 96-97).

Проте, як встановлено, в
подальшому, 5.12.2013 року вищезазначені
особи знову вселилися до житлового
будинку та відмовились звільнити його
у добровільному порядку.

Відповідно до ч.11 ст.78 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі, якщо особа самостійно вселилась у
приміщення, з якого вона була примусово
виселена, повторне її виселення може
бути здійснено державним виконавцем на
підставі ухвали суду, який прийняв
рішення про виселення. Виконавче
провадження в такому разі підлягає
поновленню за постановою державного
виконавця.

Доводи апеляційної скарги про те,
що ОСОБА_5 не довела факту повторного
вселення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до її
домоволодіння, спростовуються
наданими доказами, зокрема: витягом з
кримінального провадження №0001424
(а. с. 82); актом обстеження
житлово-побутових умов за адресою
АДРЕСА_1 №86/15 від 16.01.2014 р. (а. с. 95),
показами свідка ОСОБА_12

Доданий до апеляційної скарги
акт обстеження житлово-побутових умов
ОСОБА_6, з якого вбачається, що станом на
10.02.2014 року він фактично проживає зі
своїм батьком за адресою: АДРЕСА_2, не
спростовує висновку суду про
самовільне його вселення до належного
заявниці житлового будинку у грудні 2013
року та на час подачі ОСОБА_5 заяви про
повторне виселення (а.с.78), оскільки акт
складено 10.02.2014 р. після постановлення
судом оскарженої ухвали.

Отже, доводи апеляційної скарги
не дають підстав для висновку про
порушення або неправильне
застосування судом першої інстанції
вимог закону при постановленні ухвали,
а тому колегія суддів приходить до
висновку про те, що суд першої
інстанції постановив ухвалу з
додержанням вимог закону, що
відповідно до п.1ч.1ст.312 ЦПК України є
підставою для відхилення скарги і
залишення ухвали без змін.

На підставі викладеного,
керуючись ст..ст. 303. 304, 307, п.1ч.1ст. 312, 313-315
ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 відхилити, а ухвалу
Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області від 07 лютого
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: