Справа № 185/7699/14-ц
У Х В А Л А

01 серпня 2014 року Павлоградський
міськрайрнний суд Дніпропетровської
області у складі: головуючого - судді
Головіна В.О., при секретарі -
Михайловій Н.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Павлограді заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову -

В С
Т А Н О В И В:

Заявник у поданій до суду заяві
просить постановити ухвалу, якою
забезпечити позов шляхом негайного
зупинення виконавчого провадження №
43682814 від 09 червня 2014року, яке
виконується відділом державної
виконавчої служби Павлоградського
міськрайонного управління юстиції у
Дніпропетровській області, відкритого
на підставі виконавчого напису,
вчиненого 17 лютого 2014 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
зареєстрованого в реєстрі за № 558.

Суд, вивчивши матеріали
справи, вважає, що заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
17 лютого 2014 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 було
здійснено виконавчий напис про
звернення стягнення на нерухоме майно -
будинок та земельну ділянку, що
знаходиться за адресою
Дніпропетровська обл.., АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1

Для виконання можливого рішення у
даній справі позивач просив
забезпечити позов шляхом зупинення
виконавчого провадження за
вищезазначеним виконавчим написом.

Статтею 37 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено
вичерпний перелік обставин, що
зумовлюють обов'язкове зупинення
виконавчого провадження, а статтею 38
вказаного Закону визначені обставини,
що надають право державному виконавцю
зупинити виконавче провадження.

Так, у ст. 37 Закону України "Про
виконавче провадження" зазначено, що
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню у разі
зупинення судом стягнення на
підставі виконавчого документа (п.4);
зупинення судом реалізації
арештованого майна (п.7).

Про такі ж подібні види
забезпечення позову йдеться в пунктах
5, 6 ст. 152 ЦПК України.

Тобто, при застосуванні або
Закону України «Про виконавче
провадження», або ст. 152 ЦПК України
наступають ті самі правові наслідки,
які перешкоджають подальшому вчиненню
дій з виконавчого провадження.

Незважаючи на подібність
положень, за своєю правовою природою
зупинення виконавчого провадження та
вжиття видів забезпечення позову за ст.
152 ЦПК України різні, оскільки при
застосуванні закону проходить
тимчасове зупинення виключно сфери дії
примусового виконання боржником
рішення, а при застосуванні ЦПК України
тимчасово втрачається правова сила
того рішення, що зупинено.

Тобто законодавством чітко
визначено обставини, які можуть бути
підставою для зупинення виконавчого
провадження, та порядок вирішення
питання про зупинення виконавчого
провадження, а саме питання про
зупинення виконавчого провадження
вирішується державним виконавцем, на
примусовому виконанні якого
знаходиться виконавче провадження.

Таким чином, прерогативним правом
зупинення виконавчого провадження на
підставі Закону України "Про виконавче
провадження" наділений виключно
державний виконавець і вирішення
такого питання до компетенції суду не
входить. Навіть у разі
оскарження дій державного виконавця,
який не зупинив виконавче провадження,
суд вправі визнати його дії
незаконними та зобов'язати зупинити
виконавче провадження, а не самому
зупиняти виконавче провадження (ч. 2 ст.
387 ЦПК України).

Зупинення виконавчого
провадження за законом і зупинення
виконання за правилами ЦПК України
(пункти 2, 5, 6 ст. 152 ЦПК України) - це різні
правові інститути, які вчиняються в
різних правових процедурах.

Крім того, суд звертає увагу
також на те, що позивач не надав до суду
жодних доказів того, що він звертався
до державного виконавця з заявою про
зупинення виконавчого провадження і
йому було відмовлено в задоволенні
такої заяви.

Дослідивши обставини, викладені
заявником, суд вважає, що немає
законних підстав зупиняти виконавче
провадження і тому вважає за необхідне
відмовити в задоволенні заяви.

На підставі викладеного і
керуючись Законом України «Про
виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
п'ятиденний строк з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги.

Суддя: В. О. Головін