Справа № 733/146/14-ц Провадження №
22-ц/795/664/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Чугуєвська Т. П. Доповідач - Позігун М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіПозігуна
М.І.суддів:Губар В.С., Мамонової О.Є.при
секретарі:Остапенко Г.С.за
участю:позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
рішення Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 08 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Ічнянської міської ради про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом, в якому просив
визначити йому достатній додатковий
строк для прийняття спадщини після
смерті спадкодавця ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. Свої вимоги позивач
обгрунтовував тим, що після смерті
ОСОБА_6, який доводиться йому дідом,
відкрилася спадщина на належний
спадкодавцю об'єкт незавершеного
буівництва - житловий будинок,
розташований в АДРЕСА_1. Спадкоємцем за
заповітом від 03 березня 2008 року є
позивач. В установлений законом
шестимісячний строк для прийняття
спадщини ОСОБА_5 не подав до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини, оскільки на час
смерті спадкодавця і на протязі шести
місяців після його смерті, до 03 серпня
2013 року, позивач відбував покарання в
місцях позбавлення волі.

Рішенням Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 08 лютого 2014
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати зазначене рішення суду та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Незаконність рішення суду апелянт
обгрунтовує невідповідністю висновків
суду про відсутність підстав для
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
фактичним обставинам справи. Апелянт
посилається на поважність причин
пропуску ним строку на прийняття
спадщини після спадкодавця ОСОБА_6,
оскільки на час смерті спадкодавця і на
протязі шести місяців після його
смерті, аж до 03 серпня 2013 року позивач
відбував покарання в місцях
позбавлення волі, що підтверджується
довідкою про звільнення. Крім того, за
доводами ОСОБА_5, суд вийшов за межі
позовних вимог, оскільки він заявляв
вимоги про спадкування будинку після
смерті діда, а не після смерті батька,
який помер раніше спадкодавця ОСОБА_6
Направляючи запит в Ічнянське БТІ, суд
порушив вимоги ст.ст. 60, 131-133, 137 ЦПК
України, оскільки питання про
визначення обсягу і належності
спадкового майна повинен вирішувати
нотаріус при видачі свідоцтва про
право на спадщину, а не суд.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивача, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги, суд
приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Статтею 1270 ЦК України встановлено
шестимісячний строк для прийняття
спадщини, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини нотаріусу за місцем
відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Виходячи з роз'яснень, викладених в п.24
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року №7 „Про
судову практику у справах про
спадкування" суди відкривають
провадження в такій справі у разі
відсутності письмової згоди
спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2
ст. 1272 ЦК), а також за відсутності інших
спадкоємців, які могли б дати письмову
згоду на подання заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини. Відповідачами у такій справі
є спадкоємці, які прийняли спадщину, і
лише за відсутності інших спадкоємців
за заповітом і за законом, усунення їх
від права на спадкування, неприйняття
ними спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Крім того, в роз'ясненні акцентується
увага судів на необхідність при
розгляді цих справ перевіряти
наявність або відсутність спадкової
справи стосовно спадкодавця у
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність
у матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину.

Виходячи з аналізу зазначених норм
матеріального права, з врахуванням
роз'яснень, викладених в постанові
Пленуму Верховного Суду України,
належними відповідачами у справі за
позовом про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини є
спадкоємці, які прийняли спадщину, а не
територіальні громади в особі органу
місцевого самоврядування.

Згідно даних інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) спадкова справа
після смерті ОСОБА_6 не заводилась.

Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_5
зазначав, що він є спадкоємцем за
заповітом після смерті діда ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Позов було
заявлено до територіальної громади в
особі Ічнянської міської ради,
оскільки, за доводами позивача, інших
спадкоємців немає.

Згідно довідки Ічнянської міської ради
№03-05/155 від 14 березня 2014 року, наданої на
запит апеляційного суду, ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживав і
був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2;
разом з ним на день смерті та протягом 6
місяців з дня його смерті за
вищевказаною адресою була
зареєстрована його дружина - ОСОБА_7

В судовому засіданні апеляційного суду
позивач підтвердив, що його бабуся
ОСОБА_7 є особою похилого віку,
проживала і проживає в даний час за
вищевказаною адресою.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Враховуючи, що на день смерті
спадкодавця з ним проживала дружина,
яка за наявності певних обставин може
мати обов'язкову частку у спадщині
навіть при наявності заповіту,
складеного на користь іншої особи,
ОСОБА_5 заявлено позовні вимоги до
неналежного відповідача.

Оскільки на стадії апеляційного
провадження не передбачено права
апеляційного суду залучення до участі
у справі іншого відповідача та
ухвалення щодо нього рішення, то
вирішення питання поважності причин
пропуску строку на прийняття спадщини
ОСОБА_5 можливе лише під час розгляду
спору у справі за позовом, поданим до
належного відповідача.

За викладених обставин, суд
безпідставно в обгрунтування відмови в
задоволенні позову в абзаці сьомому
мотивувальної частини рішення
зазначив „таким чином позивачу слід
успадкувати даний будинок не після
смерті діда ОСОБА_6, а після смерті
батька ОСОБА_8, а тому в позові слід
відмовити", в зв'язку з чим зазначені
слова підлягають виключенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п.4, 313, 314, 316,
317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Ічнянського районного суду
Чернігівської області від 08 лютого 2014
року змінити в частині мотивів відмови
в задоволенні позову, а також виключити
з його мотивувальної частини слова
„таким чином позивачу слід
успадкувати даний будинок не після
смерті діда ОСОБА_6, а після смерті
батька ОСОБА_8, а тому в позові слід
відмовити".

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: