Справа № 2-349/2010
УХВАЛА

іменем України

18 березня 2014 року
м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді: Васильєвої
Т.Ю.,

при секретарі: Шевчук О.В.

за участі

представників заявника
(відповідача) ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

позивача ОСОБА_4, представника
позивача ОСОБА_5

при розгляді у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці заяви
про перегляд рішення Вінницького
районного суду Вінницької області від
29.06.2010 року по цивільній справі №
2-349/2010 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6,
ОСОБА_3, ОСОБА_7 про встановлення
спільної сумісної власності подружжя,
визнання частково недійсним свідоцтва
про право власності на
будинковолодіння та визнання права
власності на 1/2 частину
будинковолодіння в порядку
спадкування за законом, у зв'язку з
нововиявленими обставинами, суд,

встановив:

ОСОБА_8 в інтересах недієздатної ОСОБА_6
звернулась до суду з вищевказаною
заявою. Обґрунтовуючи підстави для
скасування рішення суду та його
перегляду в зв'язку з нововиявленими
обставинами посилається на те, що
ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 20.06.2013 року її
призначено опікуном недієздатної
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Тоді їй стали
відомі нові, істотні для вирішення
даної справи обставини, а саме: що її
сестра ОСОБА_6 з 1986 року до даного часу
періодично знаходилась на
стаціонарному лікуванні у Вінницькому
психоневрологічному диспансері з
діагнозом шизофренія, параноїдна
форма. Після смерті свого чоловіка
ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
ОСОБА_6 відмовилась від належної їй
частки спадщини на користь дочки
ОСОБА_4, відповідно свідоцтво про право
на спадщину за законом отримала лише
ОСОБА_4, тим самим ОСОБА_6 позбавила себе
єдиного житла, оскільки проживає разом
із синами ОСОБА_3 та ОСОБА_7 і їх сім'ями
лише в 50 % будинку АДРЕСА_1 Заявник
вважає, що тільки знаходячись в
хворобливому стані, ОСОБА_6 не могла
адекватно оцінити ситуацію, тому
підписала заяву в нотаріальній конторі
про відмову від спадщини, тим самим,
поставила себе та свою сім'ю в скрутне
положення.

В судовому засіданні представники
ОСОБА_8 заяву підтримали, просили її
задовольнити, а саме скасувати рішення
суду від 29.06.2010 року та змінити його,
вказавши в рішенні суду про визнання
ОСОБА_6 недієздатною з 1990 року по даний
час. При цьому нововиявленими
обставинами вважають винесення судом
рішення 29.12.2012 року про визнання ОСОБА_6
недієздатною.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
підтримав подану заяву про перегляд
рішення в зв'язку з нововиявленими
обставинами, нововиявленими
обставинами вважає отримання лише в 2014
році довідки про хворобу відповідачки
ОСОБА_6

Позвачка ОСОБА_4 та її представник в
судовому засіданні заперечили проти
задоволення поданої заяви, оскільки не
вважають вказані в заяві обставини
нововиявленими, ОСОБА_6 було визнано
недієздатною вже після постановлення
рішення по даній справі, при цьому у
визнанні її недієздатною з 2007 року
відмовлено, а про хворобу ОСОБА_6 як їй
особисто, так і ОСОБА_3 було відомо ще на
час розгляду справи по суті.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання
не з'явився, хоча повідомлений про
судове засідання належним чином та
завчасно, в зв'язку з чим його неявка,
згідно ст. 365 ЦПК України, не є
перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши пояснення учасників
судового засідання, дослідивши
матеріали справи та заяви, суд
встановив, що дана заява ОСОБА_8 не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, як вбачається з поданої заяви, та
було підтверджено в судовому
засіданні, представники заявника
вважають нововиявленими обставинами
те, що з 1986 року ОСОБА_6 знаходилась на
стаціонарному лікуванні у Вінницькому
психоневрологічному диспансері з
діагнозом шизофренія, параноїдна
форма, що підтверджує рішення суду про
визнання її недієздатною та
призначення опікуна, тому вчинені нею в
період цього часу правочини,
протирічать її особистим інтересам.

Рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від 29.06.2010 року
позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7
про встановлення спільної сумісної
власності подружжя, визнання частково
недійсним свідоцтва про право
власності на будинковолодіння та
визнання права власності на 1/2 частину
будинковолодіння в порядку
спадкування за законом, задоволено.
Встановлено, що будинковолодіння за
АДРЕСА_1 являється спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_6.
Частково визнано недійсним, а саме на 1/2
частку свідоцтво про право власності
на даний жилий будинок за № 185 від
25.01.2001 року, видане на ім'я ОСОБА_6.
Визнано за ОСОБА_4 право власності в
порядку спадкування за законом на 1/2
частку будинковолодіння АДРЕСА_1, що
раніше належала ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Дане рішення набуло
чинності на підставі ухвали
Апеляційного суду Вінницької області
від 04.10.2010 року (а.с. 4 - 5, 6 - 7).

Рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від 29.12.2012 року
заяву ОСОБА_8 з викликом
заінтересованої особи - представника
Органу опіки та піклування Вінницької
районної державної адміністрації про
визнання особи недієздатною
задоволено частково. ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку АДРЕСА_1, визнано
недієздатною (на обліку в ВОПЛ ім. акад.
О.І. Ющенка з 1986 року). Зобов'язано орган
опіки та піклування Вінницької РДА
призначити їй опікуна. У визнанні
ОСОБА_6 недієздатною саме з 08.06.2007 року
відмовлено. Таку відмову суд мотивує
недоведеністю даної вимоги. Рішення
набуло чинності 11.01.2013 року та ніким не
оскаржувалось (а.с. 9).

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 20.06.2013 року
ОСОБА_8 призначено опікуном
недієздатної ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10
- 12).

Так, підстави для перегляду рішення за
нововиявленими обставинами
передбачені ст. 361 ЦПК України, та
заявник в поданій заяві посилається на
підстави, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК
України, а саме істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»,
обставини, які відповідно до пункту 1
частини другої статті 361 ЦПК є
підставою для перегляду судового
рішення, це юридичні факти, які
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику,
повинні бути істотними, тобто такими,
що могли вплинути на висновки суду при
ухваленні судового рішення і були
встановлені після набрання ним
законної сили. Питання про те, які
обставини можна вважати істотними, є
оціночним, і вирішується судом у
кожному конкретному випадку з
урахуванням того, чи ці обставини могли
спростувати факти, покладені в основу
судового рішення, та вплинути на
висновки суду під час його ухвалення
таким чином, що якби вказана обставина
була відома особам, які беруть участь у
справі, то зміст судового рішення був
би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі та щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виник
спір, а тому підставою для скасування
судового рішення є не всі невідомі на
час розгляду справи обставини, а лише
ті, які входять до предмета доказування
у справі (стаття 179 ЦПК).

В поданій же суду заяві про перегляд
рішення за новоявленими обставинами
заявник посилається на хворобу
відповідачки ОСОБА_6, в зв'язку з якою
вона була визнана недієздатною
рішенням суду від 29.12.2012 року, тому
вважає, що вона неправомірно
відмовилась від спадщини на користь
ОСОБА_4 в 2007 році. Та на підтвердження
даного факту посилається на нові
отримані докази, а саме довідки про
хворобу ОСОБА_6 та вищевказане рішення
суду.

Проте дані обставини виходять за межі
підстав пред'явленого позову, предмета
доказування та заперечень
відповідачів проти заявлених вимог,
тобто відповідачі не вказували під час
розгляду справи по суті на оспорення
ними дійсності заяви про відмову від
спадщини ОСОБА_6, та доказів про
встановлення недійсності такої
відмови суду під час розгляду даної
заяви також не надано.

Та з огляду на подану заяву та
пояснення представників заявника та
відповідача ОСОБА_3, сторонам було та
могло бути відомо про хворобу
відповідачки ОСОБА_6 на час розгляду
справи, а їх посилання на нові докази
підтвердження цих обставин не може
бути нововиявленими обставинами (п.п. 4,
5 Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»).

З огляду на викладене, суд прийшов до
висновку, що вказані заявником
обставини, які є предметом даної заяви,
не є нововиявленими та істотними для
даної справи та не можуть вплинути на
юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні від 29.06.2010
року.

Керуючись постановою Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами», ст.ст.
361-366 ЦПК України, суд

ухвалив:

Залишити заяву ОСОБА_8 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Вінницького районного суду Вінницької
області від 29 червня 2010 року без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через суд
першої інстанції. Апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя:

Секретар: