УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Червинської М.Є.,
Лесько А.О., Черненко
В.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради до ОСОБА_4, треті особи:
Львівське комунальне підприємство
«Новий Львів», Львівська міська рада,
про виселення за касаційною скаргою
Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 12 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року Сихівська районна
адміністрація Львівської міської ради
звернулася до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що відповідач
проживає у АДРЕСА_1 без законних на те
підстав, та в ній не зареєстрований,
договору найму з ним не укладено.
Указана квартира відповідачем зайнята
самоправно. З урахуванням викладеного
позивач просив суд виселити
відповідача із зазначеної квартири.

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 29 грудня 2012 року позов
Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради задоволено.
Виселено ОСОБА_4 з кімнати АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 12 листопада 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову в
позові.

У касаційній скарзі Сихівська районна
адміністрація Львівської міської ради
просить скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
судового рішення в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Апеляційний суд, відмовляючи в позові,
на підставі доказів, наданих сторонами
й належним чином оцінених судом (ст. 212
ЦПК України), дійшов правильного
висновку про те, що відповідач
перебуває з позивачем у фактичних
договірних відносинах щодо найму
спірних житлових приміщень, а тому
правові підстави, визначені ст. 116 ЖК
України, для його виселення із квартири
(кімнати) в будинку АДРЕСА_1, як
самоправно зайнятої, відсутні.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення суду, не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 12 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
М.Є. Червинська

А.О. Лесько

В.А. Черненко