АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/629/2014
інстанції: Гонтар Д.О. Категорія: 37
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року лютого місяця 24 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас І.В.
Суддів:Цуканової І.В. Склярської І.В.
при секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Унікредит Банк» на рішення
Суворовського районного суду
м.Херсона від 26 вересня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, публічного
акціонерного товариства «Унікредит
Банк», відділу державної виконавчої
служби Комсомольського районного
управління юстиції у м.Херсоні, ОСОБА_7,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету
позову: Реєстраційна служба
Суворовського районного управління
юстиції в м.Херсоні, приватний нотаріус
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, про
визнання права власності, витребування
з незаконного володіння майна,
визнання іпотечного договору
недійсним, зняття арешту та скасування
заборони відчуження, -

встановила:

В квітні 2013 року ОСОБА_5
звернулась до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що в неї виникло
право на спадкування квартири АДРЕСА_1,
а також те що вона є особою, яка
прийняла спадщину на момент її
відкриття, однак наразі її право є
порушеним, так як рішенням суду, яке
згодом було скасовано, визнано дійсним
договір купівлі-продажу щодо вказаного
майна, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_9.
Останній власник квартири ОСОБА_6,
уклав кредитний договір та передав
вказане майно в іпотеку, рішенням суду
стягнуто з останнього суму
заборгованості за кредитним договором
та розпочато виконавчі дії. За
наслідком вказаних обставин позивачка
просила визнати за нею право
власності на вказану квартиру;
витребувати її з незаконного володіння
ОСОБА_6; скасувати заборону відчуження
квартири, накладену у зв'язку з
посвідченням іпотечного договору №
MRTG-33/S від 01.09.2008 р., реєстровий №
1910; визнати недійсним договір іпотеки
№ MRTG-33/S від 01.09.2008року,
посвідчений приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_12, реєстровий № 1910;
виключити з акту опису і арешту майна
спірну квартиру та зняти арешт з
квартири, накладений постановою про
відкриття виконавчого провадження
ВДВС Комсомольського РУЮ м. Херсона ВП
№ 33166496 від 22.06.2012 р.

Рішенням Суворовського районного суду
м.Херсона від 26 вересня 2013 року в позов
задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на
квартиру, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1; витребувано з незаконного
володіння ОСОБА_6 квартиру за адресою
АДРЕСА_1; скасовано заборону відчуження
вказаної квартири накладену у зв'язку з
посвідченням іпотечного договору №
MRTG-33/S від 01.09.2008 р., реєстровий №
1910; виключено з акту опису і арешту
майна спірну квартиру, знято арешт з
квартири, накладений постановою про
відкриття виконавчого провадження
ВДВС Комсомольського РУЮ м.Херсона ВП
№ 33166496 від 22.06.2012 року. Стягнуто з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судовий збір у
розмірі 3441 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі публічне
акціонерне товариство «Унікредит
Банк», посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову в повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу не надходили.

Рішення суду в частині відмови
позовних вимог ніким не оскаржувалось.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач є спадкоємцем п'ятої черги, і на
час відкриття спадщини вона була
неповнолітньою, з заявами про відмову
від прийняття спадщини не зверталася,
відповідно у позивача виникло право на
спадкування щодо спірного майна за
законом і вона є особою, що вважається
такою, що прийняла спадщину. Оскільки
на час розгляду справи, встановлено що
право власності на вказане майно
зареєстровано за іншими особами, а
майно вибуло з володіння власника не з
його волі, що унеможливлює оформлення
права власності за спадкоємцем у
встановленому законом порядку, суд
прийшов до висновку , що порушене право
позивача підлягає судовому захисту.
Колегія суддів вважає такий висновок
суду правильним, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що
відповідно до договору купівлі-продажу
від 18 вересня 2002 року ОСОБА_11 придбав
квартиру АДРЕСА_1

09 липня 2004 року ОСОБА_11 помер, після
його смерті спадщину прийняла його
матір - ОСОБА_13, відповідно до свідоцтва
про право на спадщину за законом від 17
березня 2005 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_13 померла.

ОСОБА_7, який є сином ОСОБА_11, в
передбачений законом строк з заявами
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори не звертався, інші особи до
нотаріальної контори не зверталися, що
не заперечувалося сторонами.

ОСОБА_14 є дочкою ОСОБА_7, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, виданим 14 січня 1992року,
відповідно до свідоцтва про шлюб від 24
червня 2011року, змінила прізвище на -
ОСОБА_14 На момент відкриття спадщини
після ОСОБА_13 позивач була
неповнолітньою.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 05 травня 2008 року визнано
дійсним договір купівлі-продажу
спірної квартири від 09.09.2004 року
укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_9,
визнано право власності за ОСОБА_9
щодо вказаного нерухомого майна.

Ухвалою Суворовського районного суду
м.Херсона від 05.12.2008 року рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 05 травня 2008 року скасовано.
Ухвалою Суворовського районного суду
м. Херсона від 13.02.2009 року прийнято
відмову ОСОБА_9 від вказаного позову,
провадження у справі закрито.

Але 02 червня 2008 року ОСОБА_9 уклала з
ОСОБА_10 договір купівлі-продажу
вказаної квартири, яка в свою чергу 01
вересня 2008 року уклала договір
купівлі-продажу спірної квартири з
ОСОБА_6.

Таким чином, судом першої інстанції
правильно встановлено, що майно вибуло
з володіння особи не з волі власника.

ОСОБА_6 01 вересня 2008 року уклав
кредитний договір з ТОВ «Унікредит
Банк», правонаступником якого є
відповідач, та передав в іпотеку спірну
квартиру, в зв'язку з чим приватним
нотаріусом ОСОБА_15 накладено заборону
на відчуження вказаного нерухомого
майна від 01 вересня 2008 року.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 02 лютого 2012 року
стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ
«Унікредит Банк» 592435,61грн.

Постановою державного виконавця від
22.06.2012 року відкрито виконавче
провадження щодо вказаного рішення та
накладено арешт на все рухоме та
нерухоме майно, що належить боржнику.

Доводи апеляційної скарги щодо
безпідставного визнання за позивачем
права власності на спадкове майно, не
приймаються колегією суддів, як такі,
що не ґрунтуються на законі, виходячи з
наступного.

Так, посилання апелянта на
положення ст.1241 ЦК України, щодо
відсутності у позивача права на
обов'язкову частку у спадщині, є
безпідставним, оскільки суд при
вирішенні даної справи не керувався
вказаною статтею, так як вона не
розповсюджується на правовідносини
спадкування за законом, а регулює
правовідносини спадкування за
заповітом.

Посилання апелянта на те, що
позивач відповідно до положень ст. 1266
ЦК України не має права спадкування за
правом представлення, є також
безпідставним, оскільки суд
задовольняючи позов, виходив з того, що
позивач є спадкоємцем п'ятої черги,
крім неї спадщину ніхто не прийняв, і
статтею 1266 ЦК України не керувався.

Право власності спадкодавця на
спадкове майно підлягає захисту в
судовому порядку шляхом його визнання
у разі, якщо таке право оспорюється або
не визнається іншою особою (ст.392 ЦК
України).

Оскільки позивач відповідно до
положень ч.4 ст.1268 ЦК України є такою, що
прийняла спадщину, суд прийшов до
правильного висновку про задоволення
позовних вимог, доводи апеляційної
скарги його спростовують.

Зважаючи на наведені обставини,
колегія суддів вважає, що підстав для
скасування рішення суду немає,
оскільки воно постановлено правильно,
у відповідності до вимог норм
матеріального та процесуального права,
в межах заявлених вимог, на підставі
наданих доказів, досліджених в
судовому засіданні.

Рішення суду в частині відмови в
задоволенні решти позовних вимог в
силу принципу диспозитивності, не
перевірялось колегією судів, так як
ніким не оскаржувалось.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Унікредит
Банк відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 26 вересня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: