Єдиний унікальний номер 244/5494/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/2805/2014
Головуючий у 1 інстанції -
Доповідач - Агєєв О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м.Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді Шевченко В.Ю., суддів
Новосьолової Г.Г., Агєєва О.В.

при секретарі Стрижак О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Сніжнянського
міського суду Донецької області від 04
лютого 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів за минулий час, -

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним рішенням у задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів за минулий час відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати судове рішення та ухвалити
нове про задоволення позову, через
неповне з`ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що судом першої інстанції не
надана оцінка доказам вжиття заходів
одержання аліментів у розмірі 1/3
частини доходу відповідача (листуванню
з відповідними установами протягом
трьох років щодо її вимог про отримання
від відповідача аліментів повною
мірою), а також не враховано, що про
рішення суду від 20.12.2011р., яким
відповідача позбавлено батьківства
відносно дитини від першого шлюбу,
відповідач її не повідомив, що свідчить
про його умисні дії щодо надання
утримання дитині у повному обсязі.

Апелянт в судове засідання
апеляційного суду не з'явилась, про час
та місце розгляду справи повідомлена
належним чином

Відповідач в судовому засіданні
апеляційного суду заперечував проти
доводів апеляційної скарги, рішення
суду просив залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено:
рішенням Сніжнянського міського суду
Донецької області від 10.04.2009р. з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на
утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/3 частини заробітку (доходу)
відповідача (а.с.11).

08.07.2009р. рішенням Сніжнянського
міського суду змінено розмір
аліментів, що були призначені рішенням
цього ж суду від 10.04.2009р., а саме
визначено до стягнення аліменти з
ОСОБА_2 на користь позивачки на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, в розмірі 1/6 частини
усіх видів заробітку (доходу)
відповідача.

Даним рішенням також змінено розмір
аліментів, призначених до стягнення з
ОСОБА_2 за рішенням Сніжнянського
міського суду від 13.07.1998р. на користь
ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13-14).

Рішенням Сніжнянського міського суду
від 27.08.2013р. збільшено розмір аліментів
до 1/3 частини доходів, які стягуються на
користь ОСОБА_1 для утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15-17).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не
доведено з наданням належних та
допустимих доказів, що вона вживала
заходів щодо одержання аліментів з
відповідача, але на могла їх одержати у
зв`язку з ухиленням відповідача від їх
сплати.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України встановлено,
що під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.191 СК України, аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути
присуджені, якщо позивач подасть суду
докази того, що він вживав заходів щодо
одержання аліментів з відповідача, але
не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати. У цьому разі
суд може присудити аліменти за минулий
час, але не більш як за три роки.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що ОСОБА_1 не надано доказів
того, що вона вживала заходів щодо
одержання аліментів з відповідача, але
не могла їх одержати у зв'язку з
ухиленням останнього від їх сплати.

Посилання апелянта на листування з
відповідними установами протягом
трьох років щодо її вимог про отримання
від відповідача аліментів повною
мірою, а також не повідомлення
відповідача про позбавлення його за
рішенням суду від 20.12.2011р. батьківства
відносно дитини від першого шлюбу, як
на докази вжиття заходів щодо
одержання аліментів з відповідача та
його ухилення від їх сплати не можна
вважати достатніми та належним
доказами.

Крім того слід зазначити, що частиною
першою ст.187 СК України передбачено, що
один із батьків може подати заяву за
місцем роботи, місцем виплати пенсії,
стипендії про відрахування аліментів
на дитину з його заробітної плати,
пенсії, стипендії у розмірі та на строк,
які визначені у цій заяві.

Згідно ст.191 Сімейного кодексу України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1, за рішенням Сніжнянського
міського суду Донецької області від
08.07.2009р. отримано виконавчий лист,
останній пред`явлено до виконання та за
даним листом вже здійснювалося
утримання аліментів з доходу
відповідача з визначеного судовим
рішенням часу і у відповідному розмірі.

Враховуючи вимоги ст.14 ЦПК України та
ст.ст.180, 187, 191 СК України, за якими
стягнення аліментів за минулий час
допускається у випадках, якщо аліменти
сплачувалися боржником добровільно, а
не за судовим рішенням, стягнення
аліментів в даному випадку буде
подвійним стягненням, що суперечить
вимогам закону.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального законодавства, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сніжнянського міського суду
Донецької області від 04 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Головуючий:

Судді: