У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,
Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Керченської міської
ради Автономної Республіки Крим, треті
особи: публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк», товариство з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк», про визнання права
користування житловим приміщенням та
за зустрічним позовом Керченської
міської ради Автономної Республіки
Крим до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа - комунальне
підприємство «Жилавтосервіс-Керч», про
визнання втратившими право
користування жилим приміщенням,
виселення, зобов'язання вчинити певні
дії, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Керченського міського суду
Автономної Республіки Крим від 01
червня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 21
серпня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись до суду із зазначеним
позовом та посилаючись на те, що вони до
часу смерті їх батька ОСОБА_6 - наймача
спірного житлового приміщення,
постійно проживали з ним однією сім'єю
просили суд визнати за ними право на
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1

В березні 2013 року Керченська міська
рада Автономної Республіки Крим
звернулась до суду із зустрічним
позовом та посилаючись на те, що
відповідачі за зустрічним позовом, в
зазначеній квартирі не зареєстровані,
будь-яких прав на спірну квартиру не
мають, просили суд визнати ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 такими, що втратили право
користування вказаною квартирою,
виселити їх без надання іншого
житлового приміщення, а також
витребувати у ОСОБА_3 ключі від
спірного житла.

Рішенням Керченського міського суду АР
Крим від 01 червня 2013 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 21
серпня 2013 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про визнання права користування
квартирою АДРЕСА_1 залишено без
задоволення.

Зустрічний позов Керченської міської
ради АРК задоволено частково. Виселено
ОСОБА_3 із вказаної квартири без
надання іншого жилого приміщення з
покладенням на неї обов'язку з передачі
позивачу ключів від квартири. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судових рішень
судів попередніх інстанцій, із
ухваленням нового рішення, яким
задовольнити первісний позов,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування судових рішень суду першої
та апеляційної інстанцій відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Відмовляючи у задоволенні первісного
позову та частково задовольняючи
зустрічні позовні вимоги суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
фактично у квартирі однією сім'єю з
ОСОБА_6 не проживали, а відтак і не
набули права користування вказаним
житлом. Виселяючи ОСОБА_3 із вказаної
квартири без надання іншого жилого
приміщення, суди виходили з того, що
вказана особа самовільно зайняла
спірне житло.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки судом першої та апеляційної
інстанцій не було допущено
неправильного застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Керченського міського суду
Автономної Республіки Крим від 01
червня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 21
серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова В.О.
Кузнєцов М.І. Наумчук