Справа № 456/3540/13-ц
Провадження № 2/456/150/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2014 р. Стрийський
міськрайонний суд Львівської області в
складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

при секретарі - Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Стрий цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом
до ОСОБА_2, в якому з урахуванням
уточнених позовних вимог, просить
поділити спільне майно подружжя, а
саме, визнати за нею право власності на
наступне майно: автомобіль марки
«Форд-Мондео», д.н.з. НОМЕР_1 2008 року
випуску вартістю 200 000 грн.; плетений
набір меблів вартістю 1000 грн.; кухонну
стінку вартістю 15 000 грн.; телевізор
«Філіпс» вартістю 4000 грн.; холодильник
вартістю 3000 грн.; духовку електричну
вартістю 2 000 грн.; плиту електричну з
кераміки вартістю 3 200 грн.; посудомийну
машину вартістю 2 000 грн.; кухонний куток
вартістю 8 000 грн.; блендер вартістю 1 000
грн.; пароварку вартістю 440 грн.; витяжку
вартістю 2 000 грн.; набір посуду
«Вінзер» вартістю 3 000 грн.; крісло
вартістю 200 грн.; ліжко вартістю 800 грн.;
матрас вартістю 400 грн.; лижі зі
спорядженням вартістю 3 000 грн.;
меблевий набір вартістю 1 000 грн.;
комп»ютер вартістю 2 000 грн.;
комп»ютерний стіл вартістю 1000 грн.;
принтер вартістю 500 грн.; крісло
вартістю 200 грн.; монітор вартістю 1500
грн.; пральну машину «Електролюкс»
вартістю 2 000 грн.; лампи спальні
вартістю 300 грн., всього рухомого майна
на загальну суму 257 540 (двісті п»ятдесят
сім тисяч п»ятсот сорок) гривень.
Визнати за нею ОСОБА_1, право власності
на житловий будинок та господарські
будівлі, що по АДРЕСА_3, а також земельну
ділянку площею 630 кв.м., розташовану за
цією ж адресою та призначену для
обслуговування житлового будинку.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
наступне майно, а саме: кімнатний куток
шкіряний вартістю 20 000 грн.; стіл
дубовий і вісім дубових крісел
вартістю 15 000 грн.; лампа кришталева
вартістю 4 000 грн.; спальний меблевий
набір вартістю 24 000 грн.; посуд столовий
фарфоровий вартістю 10 000 грн., всього на
загальну суму 73 000 ( сімдесят три тисячі)
гривень. Стягнути із неї ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 513 000 (п»ятсот тринадцять
тисяч) гривень як компенсацію рівності
часток майна подружжя. Стягнути з
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 730 грн.
сплаченого нею судового збору.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що з відповідачем
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
16.05.1998р.. Від даного шлюбу у них
народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
на даний час проживає з нею. За 14 років
спільного проживання в шлюбі вони
займаючись підприємницькою діяльністю
придбали вищеперелічене майно. Згідно
договору купівлі-продажу від 03.04.2000р. за
спільні кошти подружжя вони купили у
ОСОБА_4 земельну ділянку АДРЕСА_1, для
побудови та обслуговування житлового
будинку. Рішенням ВК Стрийської
міської ради № 190 від 19.06.2000р. їм надано
дозвіл на будівництво житлового
будинку розміром 8,50м. х 12,0м. на вказаній
ділянці, зблокувавши його з існуючим
житловим будинком на суміжній
земельній ділянці. Виконуючи вказане
рішення вони звернулися в Стрийське
бюро планування та архітектури відділу
архітектури і містобудування
Стрийського міськвиконкому за
проектом по забудові земельної ділянки
та проектом житлового будинку, який був
виготовлений 08.08.2000р.. До 2005р. основні
роботи по будівництву житлового
будинку та господарських споруд були
ними виконані і з цього часу їхня сім»я
проживала в даному будинку. Рішенням ВК
Стрийської міської ради від 22.01.2004р.
було внесено зміни у рішення № 190 від
19.06.2000р., а саме надати дозвіл на
будівництво житлового будинку
загальним розміром 8,50м. х 12,0м.,
присвоївши поштово-адресний АДРЕСА_3
при умові забезпечення конструктивної
цілісності всіх елементів цього
будинку громадянину ОСОБА_2, жителю
АДРЕСА_2. Оскільки на той час будинок не
був зданий в експлуатацію, хоча вони
вже проживала в цьому будинку, всі вони
були зареєстровані в будинку її матері,
що за адресою АДРЕСА_2. Займаючись
підприємницькою діяльністю та
заробляючи гроші вони вкладали їх у
придбання нерухомості, а для
ефективного провадження
підприємницької діяльності на
необхідний автотранспорт. Обоє мають
права на керування автотранспортом.
Вона володіє автомобілем марки «Ford
Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1, 2008 року випуску,
вартістю 25 000 дол. США, що є еквівалентом
200 000 грн.. Крім того за час спільного
проживання вони придбали багато
побутових речей та речей вжитку. Тому
враховуючи наведене, добровільно
узгодивши з відповідачем порядок
розподілу майна ставить питання про
поділ спільно придбаного майна
подружжя виходячи в першу чергу з
інтересів дитини та просить її позов
задоволити.

В судовому засіданні позивач та її
представник, позов підтримали,
послались на обставини викладені в
позовній заяві, додатково пояснила, що
від шлюбу з відповідачем мають сина
ОСОБА_3, віком тринадцяти років, який
проживає разом з нею. Спільно прожили з
відповідачем 16 років. Розлучилися
07.02.2013р.. Під час подружнього життя обоє
займалися підприємницькою діяльністю,
вона особисто сама є підприємцем з 1998р.
та за цей час мають багато спільно
нажитого майна, яке на даний час
просить розподілити. Просить позов
задоволити.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні, уточнений позов
підтримав, згідний на варіант
розподілу майна запропонований
позивачкою.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_6, пояснив, що зі
сторонами проживали по сусідству в
АДРЕСА_3. Знає їх з моменту одруження,
понад 16 років. Спочатку вони проживали
в орендованій квартирі, тоді спільними
зусиллями побудували будинок по
АДРЕСА_3 і перейшли туди проживати.
Зараз у будинку проживає ОСОБА_2, а
ОСОБА_1 живе у батьків. Також йому
відомо, що сторони будували будинок на
об»їздній м. Львова, наразі накрита
коробка, це в с. Рясне-Руська
Пустомитівського району. Останній раз
проїжджали там близько 10 днів тому.
Також під час шлюбу сторони придбали
транспортні засоби. ОСОБА_1 їздить на
легковому автомобілі марки «Форд», а
відповідач на білому мікроавтобусі
«Мерседес».

Свідок ОСОБА_7, , суду пояснила, що
позивач по справі її рідна сестра. Всі
разом були у дуже хороших відносинах.
Разом сторони проживали близько 16
років. За час спільного проживання
побудували будинок по АДРЕСА_3, в якому
їх сім»я проживала 10 років. Тоді купили
земельну ділянку біля Львова, де
будували будинок, на даний час
збудована коробка та накрита,
всередині поштукатурено. Також під час
шлюбу вони придбали автомобілі, сестра
їздить на автомобілі «Форд», а ОСОБА_2
на легковому автомобілі «Мерседес».

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов слід задоволити з
таких міркувань.

Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Визнання відповідачем позову
не суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно,
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21.12.2007 року №11 роз'яснено,
що вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК),
відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК України
можуть бути будь-які види майна, за
винятком тих, які згідно із законом не
можуть їм належати (виключені з
цивільного обороту), незалежно від
того, на ім'я кого з подружжя вони були
придбані чи внесені грошовими коштами,
якщо інше не встановлено шлюбним
договором чи законом.

Спільною сумісною власністю
подружжя, зокрема, можуть бути:
квартири, жилі й садові будинки;
земельні ділянки та насадження на них,
продуктивна і робоча худоба, засоби
виробництва, транспортні засоби;
грошові кошти, акції та інші цінні
папери, паєнакопичення в
житлово-будівельному,
дачно-будівельному,
гаражно-будівельному кооперативі;
грошові суми та майно, належні подружжю
за іншими зобов'язальними
правовідносинами, тощо.

Майно, яке належало одному з подружжя,
може бути віднесено до спільної
сумісної власності укладеною при
реєстрації шлюбу угодою (шлюбним
договором) або визнано такою власністю
судом з тих підстав, що за час шлюбу
його цінність істотно збільшилася
внаслідок трудових або грошових затрат
другого з подружжя чи їх обох.

Особистою приватною власністю
дружини, чоловіка є : майно, набуте нею,
ним за час шлюбу, але за кошти, які
належали їй, йому особисто (п.3 ч.1 ст.57
СК).

З наведених норм права вбачається, що
законодавець встановлює презумпцію
виникнення права спільної сумісної
власності щодо майна, набутого
подружжям у шлюбі.

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб 16.05.1998р., у відділі
РАГСу

Стрийського міськвиконкому Львівської
області, який розірвали 07.02.2014р. згідно
рішення Стрийського міськрайонного
суду.

Від даного шлюбу у них народився син:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого є
сторони по справі. (а.с. 9).

Згідно договору купівлі-продажу № 1255
від 03.04.2000р. відповідач по справі ОСОБА_2
купив земельну ділянку площею 630 кв.м.,
розміщену на землях, що знаходяться у
віданні Стрийської міської ради по
АДРЕСА_1 для обслуговування житлового
будинку. Згідно рішення Стрийської
міської ради № 20 від 22.01.2004р. ОСОБА_2
надано дозвіл на будівництво житлового
будинку загальним розміром 8,5х12,0м.,
присвоївши номер АДРЕСА_3. Відповідно
до виписки з рішення ВК Стрийської
міської ради № 306 від 31.10.2012р. вирішено
оформити право власності та видати
свідоцтво про право власності на
індивідуальний житловий будинок,
загальною площею 238,1 кв.м. по АДРЕСА_3 на
підставі Декларації про готовність
об»єкта до експлуатації,
зареєстрованої інспекцією ДАБК у
Львівській області 14.09.2012р.. Згідно
державного акту серія IV-ЛВ № 049657 у
власності ОСОБА_2 перебуває земельна
ділянка площею 0,0630га для
обслуговування вказаного житлового
будинку. Хронологія укладення
договору, видачі наведених рішень
свідчить, що будівництво та оформлення
права власності на будинок по АДРЕСА_3
та земельну ділянку для обслуговування
даного будинку проводилось під час
перебування сторін по справі у шлюбі,
що підтверджує те, що дане майно
придбане під час шлюбу та є спільною
сумісною власністю подружжя.

Крім того під час шлюбу сторонами було
придбано багато побутових речей та
речей вжитку, придбання яких під час
шлюбних відносин сторонами не
заперечується, а навпаки вони дійшли
спільної згоди у їх поділі.

Отже, спірні автомобілі, будинок,
побутові речі та речі вжитку стали
об»єктом спільної сумісної власності
подружжя, тому при їх поділі частки
сторін повинні бути рівними.

Відповідно до ч. 1 ст 70 СК України у
разі поділу майна, що є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до змісту п.п. 30 постанови
Пленуму ВСУ України №11 від 21.12.2007р. «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» рівність
прав кожного з подружжя на володіння,
користування та розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності (якщо інше не
встановлено домовленістю між ними) та
необхідність взаємної згоди подружжя
на розпорядження майном, що є об»єктом
права спільної сумісної власності,
передбачено ч. 1 ст 63, ч .1 ст 65 СК України.

Враховуючи вищенаведене, суд
приходить до висновку в необхідності
здійснити поділ спільного майна
подружжя, згідно уточнених позовних
вимог та задоволити такі.

Судові витрати сплачені позивачем,
згідно ст.88 ЦПК України, слід стягнути з
відповідача в її користь пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог,
а саме 730 грн. сплаченого нею судового
збору.

Винесене по справі рішення, на думку
суду, є правильне і основне
справедливе.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Поділити майно, що перебуває у
спільній сумісній власності
колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
наступне майно, що перебуває у спільній
сумісній власності колишнього
подружжя, а саме: автомобіль марки
«Форд-Мондео», д.н.з. НОМЕР_1 2008 року
випуску вартістю 200 000 гривень; плетений
набір меблів вартістю 1000 гривень;
кухонну стінку вартістю 15 000 гривень;
телевізор «Філіпс» вартістю 4000
гривень; холодильник вартістю 3000
гривень; духовку електричну вартістю 2
000 гривень; плиту електричну з кераміки
вартістю 3 200 гривень; посудомийну
машину вартістю 2 000 гривень; кухонний
куток вартістю 8 000 гривень; блендер
вартістю 1 000 гривень; пароварку
вартістю 440 гривень; витяжку вартістю 2
000 гривень; набір посуду «Вінзер»
вартістю 3 000 гривень; крісло вартістю 200
гривень; ліжко вартістю 800 гривень;
матрас вартістю 400 гривень; лижі зі
спорядженням вартістю 3 000 гривень;
меблевий набір вартістю 1 000 гривень;
комп»ютер вартістю 2 000 гривень;
комп»ютерний стіл вартістю 1000 гривень;
принтер вартістю 500 гривень; крісло
вартістю 200 гривень; монітор вартістю
1500 гривень; пральну машину
«Електролюкс» вартістю 2 000 гривень;
лампи спальні вартістю 300 гривень,
всього рухомого майна на загальну суму
257 540 (двісті п»ятдесят сім тисяч
п»ятсот сорок) гривень.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на
житловий будинок та господарські
будівлі, що по АДРЕСА_3, а також земельну
ділянку площею 630 кв.м., розташовану за
цією ж адресою та призначену для
обслуговування житлового будинку.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
наступне майно, що перебуває у спільній
сумісні власності колишнього подружжя,
а саме: кімнатний куток шкіряний
вартістю 20 000 гривень; стіл дубовий і
вісім дубових крісел вартістю 15 000
гривень; лампа кришталева вартістю 4 000
гривень; спальний меблевий набір
вартістю 24 000 гривень; посуд столовий
фарфоровий вартістю 10 000 гривень,
всього на загальну суму 73 000 ( сімдесят
три тисячі) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
513 000 (п»ятсот тринадцять тисяч) гривень
як компенсацію рівності часток майна
подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 730
гривень сплаченого нею судового збору.

Заходи забезпечення позову
визначені ухвалою Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 27 серпня 2013 року у вказаній
справі - скасувати.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а у разі
якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н. М. Янів