Номер провадження № 22-ц/785/2699/14
Головуючий у першій інстанції Жуган
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Косогор Г.О.,
Ісаєвої Н.В.

при секретарі Граскової О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу з
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 19 грудня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту спільного
проживання однією сім'єю, виділення в
особисту приватну власність легкового
автомобілю, стягнення компенсації
частини вартості легкового автомобілю,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, який згодом був
уточнений та остаточно поданий до
ОСОБА_2 про встановлення факту
спільного проживання однією сім'єю,
виділення в особисту приватну
власність легкового автомобілю,
стягнення компенсації частини
вартості легкового автомобілю,
посилаючись на те, що з відповідачкою
вони прожили однією сім'єю як чоловік і
дружина без офіційної реєстрації шлюбу
в період з березня 2008 року по березень
2012 року за адресою: АДРЕСА_1, вели
спільне господарство, тобто
знаходились у фактичних шлюбних
відносинах та відповідно мали права і
обов'язки, притаманні чоловікові та
дружині.

В період спільного проживання, ними за
спільні кошти було придбано легковий
автомобіль марки «Мазда-3», номерний
знак НОМЕР_1, право власності на даний
автомобіль оформлено на відповідачку,
приблизна вартість автомобілю 120 000
гривень, та відповідно ? частина якої
становить - 60 000 гривень.

Позивач також вказує, що в теперішній
час він з відповідачкою не проживає
разом та не підтримує відносин, між
ними немає домовленості про розподіл
вказаного автомобілю. Даним
автомобілем користується лише
відповідачка одноособово. Надати суду
копію правовстановлюючого документу
на автомобіль позивач не має
можливості, з тих підстав, що він
знаходиться у відповідачки.

Оскільки автомобіль є спільною
сумісною власністю і частки кожного із
співвласників є рівними, та враховуючи
той факт, що автомобіль знаходиться у
користуванні відповідачки, позивач
бажає, щоб відповідачка компенсувала
йому ? частину його вартості, а
автомобіль залишила собі, також
позивач просив встановити факт
спільного проживання однією сім'єю, як
чоловіка і дружини без реєстрації
шлюбу між ним та ОСОБА_2 в період з
березня 2008 року по березень 2012 року.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали.

Відповідачка та її представник позовні
вимоги не визнали.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 19 грудня 2013 року в
задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту спільного
проживання однією сім'єю, виділення в
особисту приватну власність легкового
автомобілю, стягнення компенсації
частини вартості легкового автомобілю
відмовлено в повному обсязі.

На рішення суду ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, постановити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі, посилаючись на те, що
судом неповно з'ясовані обставини
справи, а також, що судом порушенні
норми матеріального та процесуального
права.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився,
був сповіщений належним чином, про що
свідчить судова повістка (а.с. 256).

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми процесуальними правами на
власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України
неявка сторін, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
матеріали справи, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Судом встановлено, що 14 березня 2008 року
мати позивачки ОСОБА_3 продала, а
відповідач ОСОБА_1 купив житловий
будинок АДРЕСА_1, після чого ОСОБА_1
переїхав жити до вказаного будинку.
Зазначений факт визнавався, як
позивачем так і відповідачкою у
судовому засіданні.

У своїх обґрунтуваннях позову ОСОБА_1
посилався на факт його проживання з
відповідачкою ОСОБА_2 без реєстрації
шлюбу однією сім'єю з березня 2008 року по
березень 2012 року, ведення спільного
господарства, наявність довірительних
відносин, притаманних подружжю.

Суд надав належну оцінку поясненням
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
які були допитані у судовому
засіданні, та суд вважав, що пояснення
даних свідків не підтверджують факт
спільного проживання однією сім'єю як
чоловіка та дружини ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Однак пояснення вказаних свідків щодо
ведення спільного господарства,
постійного проживання ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1, медичного
обслуговування спростовуються іншими
наданими суду письмовими доказами, а
саме: медичною карткою ОСОБА_3, довідкою
№303 від 24.10.2013 року, довідкою №419 від
09.12.2013 року.

З наданого суду Кредитного договору з
фізичною особою №014/5142/5/14573 від 29.04.2008
року, позичальник ОСОБА_2, яка проживає
за адресою: АДРЕСА_2, уклала з ВАТ «Ерсте
Банк» договір про отримання кредиту в
сумі 13000 доларів США. П. 2.1. Кредитного
договору визначено: Кредитні кошти
призначені для придбання автомобілю
марки «Мазда 3», 2006 року випуску,
вартістю 116655 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
зазначила, що автомобіль марки «Мазда
3» номерний знак НОМЕР_1 був нею
придбаний 29.04.2008 року виключно для її
сина, оплата була здійснена частково за
її особисті готівкові кошти, та на іншу
частину було оформлено кредит, який
було достроково погашено і позивач до
цього автомобіля взагалі ніякого
відношення не має. Також відповідач
вказала, у неї з позивачем ОСОБА_1
зав'язалися відносини після придбання
ним у березні 2008 року у її матері ОСОБА_3
будинку АДРЕСА_1. Він після укладання
договору купівлі-продажу продовжував
виплачувати залишок боргу по договору,
ОСОБА_1 був одинокий чоловік, вона
одинока жінка, тому між ними виникли
відносини, вона періодично у вихідні
дні бувала у нього в гостях в с.
Калаглія, інколи допомагала по
господарству, так як це був колишній
будинок її матері, але спільно однією
сім'єю вона з позивачем ніколи не
проживала.

Обставини придбання спірного
автомобілю, його вартість, порядок
оплати коштів, дату укладання
кредитного договору, позивач ОСОБА_1 у
судовому засіданні 19.12.2013 року взагалі
пояснити не міг, вказуючи, що йому це не
відомо. Також позивач не зміг пояснити
суду для чого йому спільно з
відповідачкою потрібно було купувати
автомобіль марки «Мазда 3» з
урахуванням того, що він мав у
користуванні власний автомобіль марки
«Чері», за який він оплачував кредит, та
у відповідачки був власний автомобіль
марки «Жигулі», яким вона
користувалася - що зафіксовано
технічним звукозаписом судового
засідання.

Судом обґрунтовано не було взято до
уваги посилання позивача на укладений
ОСОБА_2 договір поруки №048/03/10 від 25.02.2010
року, відповідно до якого відповідачка
виступила поручителем по його
Кредитному договору №048/03/10 від 25.02.2010 р.
з КС «Раціонал Кредит», та надала свою
особисту квартиру за адресою АДРЕСА_2 у
якості іпотечної застави по
зазначеному кредиту, оскільки
вищевказане не є підтвердженням
ведення спільного побуту, факту
спільного проживання однією сім'єю,
виникнення взаємних прав та обов'язків
притаманних подружжю.

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про встановлення факту
спільного проживання однією сім'єю,
виділення в особисту приватну
власність легкового автомобілю,
стягнення компенсації частини
вартості легкового автомобілю, суд
першої інстанції виходив з того, що під
час розгляду справи не був
підтверджений факт спільного
проживання однією сім'єю, як чоловіка
та дружини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з
березня 2008 року по березень 2012 року, та
факт спільного придбання сумісного
майна - автомобілю марки «Мазда 3»,
будь-яких інших належних та допустимих
доказів, які б підтверджували спільне
проживання позивача з відповідачкою в
одному місці (як то вказав у позові
позивач), ведення ними спільного
побуту, виникнення спільних прав та
обов'язків, позивачем суду надано не
було, а тому суд обґрунтовано відмовив
у задоволені позову.

Судова колегія погоджується з
вказаними висновками суду, та не
находить підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про
те, що суд у ході судового розгляду
справи не вжив заходів для всебічного,
повного, об'єктивного та
безпосереднього дослідження наявних у
справі доказів та не надав відповідної
оцінки належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, не приймаються
до уваги, оскільки спростовуються
матеріалами справи, а також тим, що під
час розгляду справи не був
підтверджений факт спільного
проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з
березня 2008 року по березень 2012 року
однією сім'єю, як чоловіка та дружини.

Інші доводи також не приймаються до
уваги, оскільки також спростовуються
матеріалами справи, а письмових
доказів на підтвердження доводів
апеляційної скарги до апеляційного
суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів розглянувши скаргу в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, рішення суду
відповідає фактичним обставинам
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги на увагу не заслуговують, та
задоволенню не підлягають, підстав для
ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу
прийшла до висновку, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308,
313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу - ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 19 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку на протязі
двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________
О.С. Комлева

Судді ______________________________________
Г.О. Косогор

______________________________________ Н.В. Ісаєва