Єдиний унікальний номер 227/6564/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1370/2014
Головуючий в 1 інстанції: Здоровиця О.В.
Доповідач: Космачевська Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді: Курило В.П.,

суддів: Космачевської Т. В., Будулуци
М.С.,

при секретарі: Бакунець Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку апеляційну
скаргу Державного підприємства
«Добропіллявугілля» на рішення
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 12 грудня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_2, до
Державного підприємства
«Добропіллявугілля» про стягнення
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 12 грудня 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_2, до Державного підприємства
«Добропіллявугілля» про стягнення
моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Добропіллявугілля» на
користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 30000, 00 грн.

Стягнуто з ДП «Добропіллявугілля» на
користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 30000, 00 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

З вказаним рішенням суду не погодилося
ДП «Добропіллявугілля» та подало
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову ОСОБА_1

В обґрунтування апеляційної скарги ДП
«Добропіллявугілля» посилається на
порушення норм матеріального права, та
зазначає, що відшкодування шкоди,
заподіяної працівнику внаслідок
ушкодження його здоров'я або у разі
смерті працівника здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків, та вважає недоведеним факт
спричинення моральної шкоди позивачу.
Також посилається на те, що позивач не
довела наявності факту моральної шкоди
та не надала особистих пояснень щодо
моральних страждань, які вона зазнала
внаслідок смерті свого чоловіка.

У судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, про що свідчить отримання ними
рекомендованих повідомлень про
вручення поштового відправлення.
Позивач надала заяву про слухання
справи за її відсутністю.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим
слухати справу за відсутністю сторін.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму
Верховного Суду України, що міститься в
п. 2 постанови «Про судове рішення у
цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009
року, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до ст. 8 ЦПК, а також
правильно витлумачив ці норми. Якщо
спірні правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено і
це вбачається з матеріалів справи, що
позивач ОСОБА_1 знаходилася в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 1998
року (а.с. 20). який з 2002 року перебував у
трудових відносинах з ВП «Шахта
«Піонер» ДП «Донецька вугільна
енергетична компанія».

Вказане підприємство, згідно наказу
Міністерства палива та енергетики
України №237 від 26.05.2005 року,
реорганізоване в ДП
«Добропіллявугілля», яке є
правонаступником усіх прав та
обов'язків ДП «Донецька вугільна
енергетична компанія» (а.с. 24).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2
є донькою ОСОБА_3 (а.с. 5).

30 травня 2005 року з ОСОБА_3 під час
виконання трудових обов'язків в шахті,
трапився нещасний випадок (враження
електричним струмом), в результаті чого
він помер від гострої серцевої
недостатності, що ускладнилась
набряком легенів та головного мозку,
про що було складено акти за формою Н-1
та Н-5 та видано свідоцтво про смерть
(а.с. 6-11, 12, 22).

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_1, суд виходив з того, що
відповідно до закону позивач, яка діє
також в інтересах неповнолітньої
доньки ОСОБА_2, має право на
відшкодування моральної шкоди та сума
у розмірі по 30000 грн. кожному є
достатньою для її відшкодування
відповідно до п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди».

З такими висновками суду першої
інстанції апеляційний суд
погоджується, оскільки вони
відповідають вимогам норм
матеріального та процесуального права
та обставинам справи.

Відповідно до частини 1 ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Відповідно до частини другої статті 1168
ЦК України моральна шкода, завдана
смертю фізичної особи, відшкодовується
її чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Вимоги позивача відповідають вимогам
закону та фактичним обставинам справи.

При вирішенні заявленого позову судом
правильно визначений характер
правовідносин між сторонами, вірно
застосовано закон, що їх регулює, повно
і всебічно досліджено матеріали справи
та надано оцінку доводам сторін.

Тому суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
смертю ОСОБА_3 при виконанні трудових
обов'язків в результаті нещасного
випадку, його дружині та доньці завдано
моральної шкоди, яка підлягає
відшкодуванню особою, яка її заподіяла,
на підставі норм цивільного
законодавства.

Визначаючи розмір суми, що підлягає
стягненню на відшкодування моральної
шкоди, суд правильно виходив з
конкретних обставин справи, характеру
та ступеню моральних страждань,
враховував вимоги розумності і
справедливості та обґрунтовано
визначив суму відшкодування шкоди.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №4 від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається залежно
від характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
порушення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вона є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування моральної шкоди
мають враховуватись вимоги розумності
та справедливості.

Інші доводи апеляційної скарги щодо
неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні спору та зобов'язань
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків відшкодовувати
завдану моральну шкоду, є помилковими
та не дають підстав для висновку про
неправомірність та необґрунтованість
ухваленого рішення, оскільки сама по
собі втрата рідної людини є
спричиненням моральної шкоди і має
бути відшкодована.

Таким чином, розглядаючи справу, суд
першої інстанції повно, всебічно і
об'єктивно перевірив доводи і
заперечення сторін, встановленим
фактам і доказам, дав вірну правову
оцінку та дійшов правильного висновку
про часткове задоволення позовних
вимог ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах
та інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_2 Висновки суду ґрунтуються на
матеріалах справи та відповідають
вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, що призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Рішення суду ухвалене з додержанням
вимог матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Згідно із статтею 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Добропіллявугілля» -
відхилити.

Рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 12 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Судді: