Єдиний унікальний номер 257/5969/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/9582/2013
Головуючий в 1 інстанції: Бурлаченко
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2014 року
Апеляційний суд Донецької області у
головуючого судді: Лоленко А.В.,
суддів: Космачевської Т.В., Будулуци
при секретарі: Бакунець Я.О.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про винесення
додаткового рішення по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до Київської
районної у місті Донецьку ради про
визнання права власності на
Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 03 вересня 2013 року
відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1
до Київської районної у м. Донецьку
ради про визнання права власності на
домоволодіння.

З вказаним рішенням не погодилась
ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, яка
разом з матеріалами справи надійшла до
апеляційного суду.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 14 жовтня 2013 року апеляційну
скаргу задоволено.

За заявою ОСОБА_1 від 14 жовтня 2013 року,
було ухвалено додаткове рішення, яким
її заяву задоволено частково.
Четвертий абзац резолютивної частини
доповнено після слів « 2012 року»
словами: «а саме: житлового будинку
«А-1», літньої кухні «Б», огорожі «№6-11»
та замощення «ІІ»».

25 лютого 2014 року до апеляційного суду
надійшла заява ОСОБА_1, в якій вона
просить винести додаткове рішення,
яким вказати загальну та жилу площу
домоволодіння, що розташований у
АДРЕСА_1, за яким визнано право
володіння.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції позивач просила
задовольнити заяву про винесення
додаткового рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про що свідчать отримання ним
телефонограми та рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення (повістки).

Згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює
додаткове рішення після розгляду
питання у судовому засіданні з
повідомленням сторін. Їх присутність
не є обов'язковою.

Тому апеляційний суд вважає можливим
слухати справу за відсутністю
відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача,
дослідивши матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що заява про
винесення додаткового рішення
підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 220 ЦПК України суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо: стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення; суд, вирішивши питання про
право, не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
дії треба виконати; суд не допустив
негайного виконання рішення у
випадках, встановлених статтею 367 цього
Кодексу; судом не вирішено питання про
судові витрати. Заяву про ухвалення
додаткового рішення може бути подано
до закінчення строку на виконання
рішення.

Згідно п. 20 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року №14 «Про судове рішення у
цивільній справі» додаткове рішення
може бути ухвалено лише у випадках і за
умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно
не може змінити суті основного рішення
або містити в собі висновки про права
та обов'язки осіб, які не брали участі у
справі, чи вирішувати вимоги, не
досліджені в судовому засіданні.
Додаткове рішення може ухвалити лише
той склад суду, що ухвалив рішення в
даній справі. В іншому разі особа має
право звернутися до суду з тими ж
вимогами на загальних підставах. При
порушенні питання про ухвалення
додаткового рішення з інших підстав
суд ухвалою відмовляє в задоволенні
заяви.

Судом встановлено, що рішенням
апеляційного суду Донецької області
від 14 жовтня 2013 року було визнано право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 у
порядку спадкування за ОСОБА_1.

Вступна та резолютивні частина рішення
апеляційного суду від 14 жовтня 2013 року,
яка була проголошена у судовому
засіданні.

Однак, при виготовлені повного тексту
рішення в резолютивній частині не було
зазначено загальну та жилу площу
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно виписки з рішення виконкому
Куйбишевської райради депутатів
трудящих м. Донецьк №2 від 25 січня 1963
року про затвердження акту приймання
індивідуального домобудівництва за
адресою: АДРЕСА_1, будинок був прийнятий
виконкомом райради депутатів трудящих
до експлуатації. З акту вбачається, що
прийнято до експлуатації жилий будинок
з жилою площею 25 кв.метрів, корисна
площа - 42,0 кв.метрів. (а.с. 10-13, 49).

Оскільки, в повному тексті
резолютивної частині рішення
апеляційного суду Донецької області
від 14 жовтня 2013 року не міститься
висновку щодо загальної площі та жилої
площі, с приводу чого сторони в
судовому засіданні давали пояснення і
докази, то апеляційний суд вважає за
можливим ухвалити додаткове рішення.

Керуючись ст.ст. 220, ст. 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового
рішення по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до Київської районної у м.
Донецьку ради про визнання загальної
та жилої площі домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1 - задовольнити.

Четвертий абзац резолютивної частини
рішення апеляційного суду Донецької
області від 14 жовтня 2013 року після слів
житлового будинку «А-1» доповнити
словами - жила площа 25 кв.метрів,
корисна (загальна) площа - 42,0 кв.метрів;
і далі по тексту.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: