Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/44/14
Головуючий у 1 інстанції: Гнатик
Суддя-доповідач: Денисенко Т.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітньої дитини ОСОБА_2 та
неповнолітньої дитини ОСОБА_4,
прокурора Хортицького району м.
Запоріжжя в інтересах малолітньої
ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_4 на
рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 27 вересня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_3, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
малолітньої дитини ОСОБА_2 та
неповнолітньої дитини ОСОБА_4 до
Акціонерного комерційного
інноваційного банку «Укрсиббанк»,
приватного нотаріуса Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
треті особи відділ державної
виконавчої служби Хортицького району
Запорізького міського управління
юстиції, орган опіки та піклування
Хортицької райадміністрації
Запорізької міської ради, Публічне
акціонерне товариство «Дельта-банк»
про визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року ОСОБА_5, ОСОБА_3., яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом до АКІБ
«Укрсиббанк», приватного нотаріуса
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 про визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає виконанню,
який уточнили в процесі розгляду
справи.

Позивачі зазначали, що 23 серпня 2007 року
між ОСОБА_5 та АКІБ «Укрсиббанк» був
укладений кредитний договір про
надання споживчого кредиту № 0 та
№ 0, за яким відповідач надав йому
кредит в сумі 53 000 доларів США для
придбання нерухомого майна - квартири
АДРЕСА_1. У забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
ним та банком був укладений договір
іпотеки № 0/3. Предметом іпотеки за
іпотечним договором є квартира, яка
належить йому на праві приватної
власності та розташована за адресою
АДРЕСА_1

У грудні 2012 року вони дізналися про те,
що їх квартира реалізована примусово
на публічних торгах і 03 квітня 2009 року
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
на зазначеному договорі іпотеки було
вчинено виконавчий напис про звернення
стягнення на їх квартиру. Про вчинення
виконавчого напису їм не було відомо.
На підставі цього виконавчого напису, з
яким він ознайомився лише 06 серпня 2013
року , Хортицьким ВДВС Запорізького МУЮ
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження про звернення
стягнення на вказану квартиру, кошти
від реалізації якої були необхідні для
задоволення вимог банку.

21 січня 2009 року АКІБ «Укрсиббанк»
вимагав від нього погашення
простроченої заборгованості, яка була
частково ним погашена 23 січня 2009 року.
Сума дійсної заборгованості не
відповідає сумі, на яку вчинено
виконавчий напис. Посилаючись на
порушення нотаріусом вимог Закону
України «Про нотаріат», Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій,
просили визнати виконавчий напис
таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 27 вересня 2013 року позов
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_3., яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2,
ОСОБА_4, подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Прокурор Хортицького району м.
Запоріжжя інтересах малолітньої
ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_4 також
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
апелянтів ОСОБА_3. та її представника
ОСОБА_7, прокурора Занкова А.В.,
заперечення представника відповідача
ОСОБА_8, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційних скарг і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги підлягають частковому
задоволенню з таких підстав.

23 серпня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк»
та ОСОБА_5 були укладені кредитний
договір про надання споживчого кредиту
№ 0 та кредитний договір № 0,
за якими останній отримав кредит в
розмірі 53 000 доларів США для придбання
нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1
(а.с. 6-11, 12-16).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитними договорами 23
серпня 2007 року між ОСОБА_5 та банком був
укладений договір іпотеки № 0/3, за
яким в іпотеку ним була передана
зазначена квартира, яка належить йому
на праві приватної власності та
розташована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.
17-22).

Відповідно до розділу 4 зазначеного
договору іпотеки передбачено право
банку (іпотекодержателя) звернути
стягнення на предмет іпотеки у разі
порушення іпотекодавцем будь-якого
зобовязання, що забезпечено іпотекою
за цим договором.

У п.п. 4.2, 4.3 іпотечного договору
встановлено підстави та порядок
застосування банком звернення
стягнення на предмет іпотеки у
безспірному порядку за виконавчим
написом (а.с. 20).

У зв'язку з порушенням умов договору
кредиту, 21 січня 2009 року банк направив
ОСОБА_5 вимогу, в який зазначив, що він
має прострочену заборгованість станом
на 15 січня 2009 року у розмірі 792,78 доларів
США та поточну заборгованість у сумі 41
404,76 доларів США у випадку несплати
поточної заборгованості на протязі
тридцять одного календарного дня з
дати отримання даної вимоги банк буде
змушений почати примусове стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет забезпечення -
квартиру АДРЕСА_1. Зазначена вимога
отримана особисто ОСОБА_5 в той же день
- 21 січня 2009 року , про що свідчить його
підпис (а.с. 77).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Статтею 32 указаного Закону
встановлено, що у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцяти денний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Здійснення виконавчого напису
нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88
Закону України «Про нотаріат», ст. 33
Закону України «Про іпотеку»,
постановою Кабінету Міністрів України
«Про затвердження переліку документів,
за якими стягнення заборгованості
проводиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів» від 29
червня 1999 року №1172», а також положенням
Інструкції "Про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України",
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 03 березня 2004 року
№20/5, а також наказом Міністерства
юстиції України від 31 грудня 2008 року
№2368/5.

Згідно ст. 87 Закону України «Про
нотаріат», для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів, встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Переліку документів,
за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів для одержання виконавчого
напису подаються: а) оригінал
нотаріально посвідченої угоди, що
передбачає сплату грошових сум,
передачу або повернення майна, а також
право звернення стягнення на
заставлене майно; б) документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

Згідно з п. 283 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №20/5 від 3
березня 2004 року, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України за №283/8882
від 3 березня 2004 року, вчинення
виконавчого напису в разі порушення
основного зобов'язання та (або) умов
іпотечного договору здійснюється
нотаріусом після спливу тридцяти днів
з моменту одержання іпотекодавцем та
боржником, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмової вимоги про
усунення порушень.

Виконавчий напис на іпотечному
договорі, що передбачає задоволення
вимоги іпотекодержателя за основним
зобов`язанням, включаючи сплату
процентів, неустойки, основної суми
боргу та будь-якого збільшення цієї
суми, яке було прямо передбачене
умовами основного зобов'язання,
вчиняється нотаріусом за умови подання
іпотекодержателем документів,
достатніх для встановлення
безспірності заборгованості та
прострочення виконання зобов'язання.

Судом установлено, що до заяви АКІБ
«Укрсиббанк» про вчинення виконавчого
напису були надані: копія кредитного
договору про надання споживчого
кредиту від 23 серпня 2007 року № 0 ,
оригінал договору іпотеки від 23 серпня
2007 року № 0/3, копія вимоги про
погашення заборгованості за кредитним
договором та попередження про
звернення стягнення на предмет іпотеки
в разі невиконання цієї вимоги з
підписом боржника про її отримання,
розрахунок суми боргових зобов'язань
станом на 02 квітня 2009 року. Зазначені
документи є належним підтвердженням
безспірності вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки у зв'язку
з невиконанням зобов'язань за
кредитним договором (а.с. 76-81).

Доводи апелянтів про те, що виконавчий
напис не підлягає виконанню, оскільки
він надійшов до виконавчої служби с
пропуском строку його виконання, суд
правильно не прийняв до уваги, оскільки
ці обставини не стосуються підстав
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню, а є підставою
для дослідження при оскарженні дій
державного виконавця.

Зважаючи на те, що нотаріус
пересвідчився в безспірності суми
заборгованості, належному письмовому
повідомленні боржника про
необхідність погашення суми
заборгованості, попередженні про
звернення стягнення на предмет іпотеки
в разі невиконання цієї вимоги та
додержання встановленого строку для
усунення порушення, тому суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку про те, що відсутні підстави
для визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню, оскільки при
його вчинені порушені права
малолітньої дитини ОСОБА_2 та
неповнолітньої дитини ОСОБА_4,
необгрунтовані.

У п. 1.8 договору іпотеки іпотекодавець
ОСОБА_5 засвідчив, що права
користування Предметом іпотеки не
мають малолітні і неповнолітні діти, а
згідно з умовами п. 2.4.7. та п. 2.4.8.
іпотекодавець зобов'язався не
реєструвати в житлових приміщеннях, що
складають Предмет іпотеки, фізичних та
юридичних осіб без згоди
іпотекодержателя. У день підписання
цього договору надати
іпотекодержателю нотаріально
посвідчені згоди всіх повнолітніх
осіб, які мешкають у житловому
приміщенні, що є предметом іпотеки, на
їх виселення у разі звернення
стягнення іпотекодержателем на
предмет іпотеки, а також згоду
відповідального піклувального органу
на виселення неповнолітніх осіб, які
мешкають у цьому приміщенні (а.с. 17-22).

Між тим, колегія судів вважає
безпідставними посилання суду в
мотивувальній частині на пропуск
позивачами строку позовної давності.

Згідно зі статтею 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Оскільки суд встановив, що позивачі
дізналися про порушення свого права у
вересні - на початку жовтня 2012 року, а з
вимогами про визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає виконанню,
звернулися до суду 25 березня 2013 року,
вони не пропустили строк позовної
давності.

Тому, рішення суду першої інстанції
підлягає в цій частині зміні - з
мотивувальній частини судового
рішення підлягає виключенню
посилання на пропуск строку позовної
давності, в іншій частині рішення
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
малолітньої дитини ОСОБА_2 та
неповнолітньої дитини ОСОБА_4 та
прокурора Хортицького району м.
Запоріжжя інтересах малолітньої
ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 27 вересня 2013 року у цій
справі змінити, виключивши з
мотивувальній частини посилання на
пропуск строку позовної давності.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: