Справа № 347/3422/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2014
м. Косів

Косівський районний суд,
Івано-Франківської області в складі:

Головуючого - судді: Цалин Б.М.

Секретаря: Грицанюк Н.П.

з участю відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому,
судовому засіданні в залі суду м. Косів
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А
Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_2 звернувся в суд із
позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу
за договором позики.

В судове засідання позивач , ОСОБА_2 не
з»явився, подав суду заяву із
клопотанням про розгляд справи в його
відсутності, вимоги позову підтримує
та просить позов задоволити.

Із обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2
вбачається, що 07 лютого 2011 року між
позивачем та відповідачем в справі,
ОСОБА_1 укладено договір позики.
Відповідно до вказаного договору
позики (боргової розписки) на прохання
відповідача ОСОБА_2 позичив останньому
7500 доларів США. За домовленістю з
ОСОБА_1 позичені гроші він
зобов"язувався повернути до 31 грудня 2011
року. Станом на даний час відповідач в
справі не виконав свої зобов»язання по
поверненню коштів та не бажає
добросовісно та добровільно виконати
взяті на себе зобов"язання щодо
повернення позичених у позивача грошей
а спроби ОСОБА_2 добровільного
досудового врегулювання спору не дали
позитивного результату. Просить позов
задоволити, стягнути з ОСОБА_1 в його
користь суму боргу за договором позики
65 042,22 грн. (шістьдесять п"ять тисяч
сорок дві гривні 22 копійки) а також 650,42
грн сплаченого судового збору.

Відповідач, ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_2
визнав, суду пояснив, що він дійсно 07
лютого 2011 року взяв в борг в позивача
гроші в сумі 7500 доларів США, які
зобов»язувався повернути до 31.12.2011 року
та в підтвердження чого написав
власноруч розписку. Кошти в позивача
він позичав так як мав намір вкласти в
товар а після реалізації товару
планував повернути ОСОБА_2
заборговану суму. Фактично кошти він і
вклав в товар однак з реалізацією
товару виникли складнощі а тому його
сподівання на заробіток не
справдились. По мірі можливості буде
погашати суму боргу.

Суд, вислухавши відповідача та
вивчивши матеріали справи, вважає
позов підставним та таким, що підлягає
до задоволення із наступних підстав:

З письмової розписки ОСОБА_1 (а.с.11)
вбачається, що він позичив в ОСОБА_2 7500
доларів США які зобов»язується до
31.12.2011 року повернути . Вказана розписка
датована 07 лютого 2011 року та підписана
відповідачем. ОСОБА_1 вказаний факт не
оспорюється а тому не підлягає
доказуванню в судовому засіданні.

В силу вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З довідки НБУ вбачається, що станом на
09.12.2013 року (а.с.14) курс долара США
становив 799,3000 за 100 одиниць ( на час
подання позову).

Із змісту боргової розписки (а.с.11)
вбачається, що сторони фактично
погодили всі істотні умови, як це
передбачено ст.207 ЦК України і це
узгоджується з вимогами ч.1 ст.638 ЦК
України.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530, 612
ЦК України зобов"язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, у
встановлений строк, а боржником є особа
яка прострочила або не приступила до
виконання зобов"язання. Стаття 524 ч.2 ЦК
України дає право сторонам визначити
грошовий еквівалент зобов"язання в
іноземній валюті.

Ст. 530 ЦК України передбачено, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суми
позики, він зобов"язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст.625 цього
Кодексу в якій передбачено, що боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Таким чином відповідач
заборгував позивачу за борговою
розпискою 65042,22 грн. Така сума боргу
складається із: 750х799,3000=59947,50 грн -
заборгованість за договором позики а
також 5094,72 грн. - 3% річних від суми боргу.

В силу вимог ст. 88 ЦПК України стороні
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує із другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Відповідно до
квитанції а.с.1 позивачем при подачі
позову оплачено судовий збір в сумі 650,42
грн.. а тому вказана сума підлягає до
стягнення із відповідача на користь
ОСОБА_2

На підставі наведеного керуючись
ст.ст.256, 257, 266, 267 ЦК України , ст.ст. 213-215,
218 ЦПК України , суд, -

В И
Р І Ш И В :

Позов задоволити. Стягнути з ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_2 суму боргу за договором позики 65
042,22 грн. (шістьдесять п"ять тисяч сорок
дві гривні 22 копійки) а також 650,42 грн
сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Івано-Франківського
Апеляційного суду через Косівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя :
Б.М.Цалин