Справа № 308/537/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі

головуючого судді - Микуляк П.П.

при секретарі - Матіко Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до
Малодобронської сільської ради
Ужгородського району,
Тасаагтелекської сільської ради
Ужгородського району, треті особи без
самостійних вимог - Ужгородська
районна державна нотаріальна контора,
Ужгородське міськрайонне управління
юстиції Закарпатської області, в особі
реєстраційної служби, визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського
міськрайонного суду з зазначеною
позовною заявою мотивуючи її тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її чоловік
ОСОБА_3, після його смерті відкрилася
спадщина до складу якої, в т.ч. входить
1/3 частку житлового будинку з
належними до нього господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
в АДРЕСА_1. Також в спадкову масу
входить 1/3 частка зазначеного будинку,
яка належить покійному чоловіку після
смерті його брата ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4
та померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року матері
ОСОБА_5

Вона, як єдиний спадкоємець після
смерті чоловіка, фактично прийняла
спадщину, вступила в її володіння,
однак отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом не може, оскільки
первинна реєстрація на зазначене
нерухоме майне не проводилась.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
зявилась, але подала дл суду письмову
заяву, в якій просить розглянути
справу без її участі, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
їх задовольнити, визнати за нею в
цілому право власності на житловий
будинок з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1, як
членом колгоспного двору, та в порядку
спадкування за законом за померлим
ІНФОРМАЦІЯ_2 року - чоловіком ОСОБА_3 та
померлими ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4 та
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5

Представники відповідачів
Малодобронської сільської ради
Ужгородського району та
Тасаагтелекської сільської ради
Ужгородського району в судове
засідання не з'явились, але надали суду
письмові заяви, в яких просять
розглянути справу без їх участі, проти
задоволення позову не заперечують.

Представники третіх осіб без
самостійних вимог - Ужгородської
районної державної нотаріальної
контори та Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
Закарпатської області в судове
засідання не з'явились, але надали суду
письмові заяви, в яких просять
розглянути справу без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, виходячи з їх
належності та допустимості, суд
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає до задоволення з наступних
підстав:

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер чоловік
позивачки - ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.
Після його смерті відкрилась спадщина
до складу якої в т.ч. входить частка
житлового будинку з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1. До
складу спадкової маси також входить:
частки зазначеного будинку, які
належали покійному ОСОБА_3 після
смерті його брата ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та смері матері
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

З довідки Малодобронської сільської
ради Ужгородського району (до якої на
той час відносилося с.Тисаагтелек) від
22.04.2013 року № 341 слідує, що будинок в
АДРЕСА_1 був колгоспним двором, головою
колгоспного двору була ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Членами
колгоспного двору станом на 01.07.1990 року
були: чоловік позивачки ОСОБА_3, брат
чоловіка ОСОБА_4 та позивачка ОСОБА_1,
тобто кожному з них належало право на ?
частки у цьому майні.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995
р. №20 «Про судову практику у справах за
позовами про захист права власності»
(із наступними змінами) спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 p.,
мають вирішуватись за нормами, що
регулювали власність цього двору, а
саме: право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку у його майні; розмір частки
члена двору визначається виходячи з
рівності часток усіх його членів,
включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

Як вбачається з матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер - ОСОБА_4, на день
його смерті в будинку за адресою
АДРЕСА_1, проживали та були
зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, що підтверджується довідкою
виконкому Малодобронської сільської
ради №342 від 22.04.2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_5,
згідно довідки виконкому
Малодобронської сільської ради №343 від
22.04.2013 року на день її смерті в будинку
за адресою АДРЕСА_1, проживали та були
зареєстровані: ОСОБА_5 та ОСОБА_1

Згідно роз'яснень, що містяться в листі
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, якщо
спадщина відкрилась у період чинності
ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми
ЦК УРСР про належність спадщини
спадкоємцеві з часу відкриття спадщини
незалежно від оформлення права на
спадщину.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину, якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що чоловік
позивачки ОСОБА_3, являючись єдиним
спадкоємцем першої черги на спадкове
майно за законом, фактично прийняв
спадщину на спадкове майно після
смерті рідного брата ОСОБА_4 та матері
ОСОБА_5, однак документи на спадщину не
оформив. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку
встановленого ст. 1270 ЦК України не
заявив про відмову від неї.

Статтею 1297 ЦК України, якою
встановлено обов'язок спадкоємця
звернутися за свідоцтвом про право на
спадщину на нерухоме майно
передбачено, що спадкоємець, який
прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
являється спадкоємцем першої черги на
спадкове майно за законом, з метою
оформлення спадщини звернулась до
Ужгородської районної державної
нотаріальної контори, де їй було
роз'яснено що видати свідоцтво про
право на спадщину можливо лише у
випадку пред'явлення
правовстановлюючих документів на
спадкове майно.

Як слідує з досліджених судом
матеріалів справи, при зверненні
ОСОБА_1 до реєстраційної служби
Ужгородського МРУЮ з заявою щодо
реєстрації права власності на нерухоме
майно їй було повідомлено, що первинна
реєстрація права власності на житловий
будинок за адресою АДРЕСА_1, за
забудовниками не проводилась, а
виготовити свідоцтво про право
власності на нерухоме майно являється
неможливим, оскільки інші члени
колгоспного двору співвласники -
ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 померли.

Відсутність свідоцтва про право
власності на будинок становить
перешкоду у належному користування,
розпорядженні належної позивачці ?
частки у даному майні, а також в
оформленні належних їй спадкових прав
після смерті рідних.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно роз'яснення, що містяться в
листі Міністерства юстиції України
№19-32/319 від 21.02.2005 р., та п.3.4., 3.5., 3.6
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року за № 7/5 (у редакції
наказу Міністерства юстиції України
від 28.07.2010 року №1692/5) визначено, що «у
разі смерті власника нерухомого майна,
первинна реєстрація права власності на
яке не була проведена і
правовстановлювальний документ
відсутній, питання визначення
належності цього майна попередньому
власнику та наступного його власника
(спадкоємця) повинно вирішуватися у
судовому порядку».

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до
уваги, що ОСОБА_1 від прийняття
спадщини не відмовилась, фактично
вступила у володіння майном, інших
спадкоємців або осіб, які б мали право
на обов'язкову частку у спадщині за
померлими не має, а також те, що
визнання за нею права власності на
житловий будинок з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, в
цілому, не порушує права третіх осіб,
суд приходить до висновку, що за нею
слід визнати право власності на
зазначене нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 319,
392, 1216, 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. ст.
4, 5, 14, 60, 208, 209, 212-214, 218, 294 ЦПК України,
суд,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
цілому, право власності на житловий
будинок з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою за адресою
АДРЕСА_1, як членом колгоспного двору
на ? частки, та на ? частки в порядку
спадкування за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2
року - чоловіком ОСОБА_3, померлими
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 та померлою
ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Микуляк П.П.