№ 678/34/14-ц
№ 2-678-112/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року
смт. Летичів

Летичівський районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді
Ходоровського І.Б.,

за участю секретаря
Хмари Н.В.,

відповідача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Летичів
справу за позовом Національної
академії внутрішніх справ, представник
позивача Дідич Оксана Анатоліївна, до
ОСОБА_1 про відшкодування витрат за
період навчання,

ВСТАНОВИВ:

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1
навчався на денній формі навчання з
01.09.2004 року по 20.06.2008 року у Київському
юридичному інституті Національної
академії внутрішніх справ за рахунок
коштів державного бюджету. У
відповідності до укладеного між
сторонами договору від 28.11.2007 року
після закінчення навчання повинен
відпрацювати за місцем розподілу не
менше як три роки. Після здобуття вищої
освіти був направлений для подальшого
проходження служби до органів
внутрішніх справ. 06.05.2011 року його
звільнено з органів внутрішніх справ
за власним бажанням, тобто до спливу
встановленого трьохрічного терміну
перебування на службі по закінченню
навчання, тому позивач просить
стягнути з відповідача вартість
навчання у розмірі 4644,33 грн. та судові
витрати.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, згідно поданої
заяви просить справу розглядати у їх
відсутність, позовні вимоги підтримує,
просить їх задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги не визнав, в задоволенні позову
просить відмовити посилаючись на те, що
позивачем порушено вимоги п. 2.1.6, п. 2.1.8
договору від 28.11.2007 року: позивач щороку
не інформував його про розмір
фактичних витрат, після закінчення
навчання також не отримав затверджений
розрахунок фактичних витрат на свою
підготовку за весь термін навчання.
Вказані обставини згідно п. 5 договору є
підставою розірвання договору без
відшкодування фактичних витрат на
підготовку.

Пояснив, що з органів внутрішніх справ
звільнився за власним бажанням з
поважних причин, що перешкоджають
виконанню службових обов'язків,
оскільки не міг більше працювати
оперуповноваженим по боротьбі з
незаконним обігом наркотиків
Летичівського РВ УМВС України в
Хмельницькій області, робота стала
небезпечною для життя та здоров'я,
неодноразово отримував погрози з боку
затриманих щодо фізичної розправи.
Крім того, в 2011 році відвідував церкву
та після спілкування з настоятелем
церкви зрозумів, що виконувана робота
суперечить його релігійним
переконанням.

Не допрацював до терміну трьох років
лише місяць та два тижні.

Договір укладено 28.11.2007 року, проте
закінчив навчання 20.06.2008 року, у зв'язку
з чим вважає неправомірним визначення
витрат, які використані на його
навчання за 4 роки, оскільки договірні
зобов'язання настали з моменту
укладення договору.

Вказав, що позивачем не надано доказів,
які б підтверджували отримання ним
особисто того майна, яке зазначено у
довідці-витрат речового майна
перемінного особового складу академії,
оскільки частина речей ним
придбавалась за власні кошти.

Дослідивши докази по справі суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Так, наказом ректора Київського
юридичного інституту Національної
академії внутрішніх

справ №506 від 30.08.2004 року ОСОБА_1 з
30.08.2004 року зараховано курсантом (а.с. 8).

Згідно ч. 2 ст. 56 Закону України «Про
вищу освіту» випускник вищого
навчального закладу, який навчався за
державним замовленням і якому
присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою
освітою певного
освітньо-кваліфікаційного рівня,
працевлаштовується на підставі
направлення на роботу відповідно до
угоди, укладеної між замовником,
керівником вищого навчального закладу
та випускником.

28.11.2007 року між Київським національним
університетом внутрішніх справ
(Виконавець), Управлінням МВС України в
Хмельницькій області (Замовник) та
ОСОБА_1 укладено Договір про підготовку
фахівця у Київському національному
університеті внутрішніх справ № Хм-211
від 28.11.2007 року (а.с. 9).

Згідно умов договору (п.п.2.1.1-2.1.4)
виконавець, серед іншого,
зобов'язується забезпечити теоретичну
та практичну підготовку фахівця згідно
з навчальними планами та програмами і
вимогами освітньо-кваліфікаційних
рівнів; створити умови для навчання
особи (ОСОБА_1.) та розробити програми
для успішного проходження ним практик
і стажування в підрозділах замовника
або інших підрозділах за погодженням з
замовником; забезпечити його
харчуванням, речовим майном та
грошовим утриманням; забезпечити
можливість користування бібліотеками,
читальними залами, навчальною та
методичною літературою, комп'ютерною
технікою, об'єктами
спортивно-оздоровчого,
соціально-побутового та культурного
призначення.

Вказані умови договору свідчать про те,
що матеріально-технічне забезпечення
відповідача здійснювалося не з моменту
укладення з ним означеного договору
від 28.11.2007 року, а з моменту його
зарахування до числа курсантів, тобто з
30.08.2004 року, що спростовує його
посилання щодо необґрунтованого
стягнення коштів за період, коли він не
укладав договору.

Відповідно до п. 2.3.5, 2.3.6 Договору ОСОБА_1
зобов'язується: після закінчення
навчання прибути до місця призначення
в термін, визначений у направленні на
роботу, приступити до виконання
службових обов'язків за посадою, на яку
призначений замовником, і відпрацювати
не менше трьох років; у разі
відрахування з навчального закладу чи
звільнення з органів внутрішніх справ
по закінченні навчання до
встановленого трирічного терміну
перебування на службі за підставами,
передбаченими п. 3 договору,
відшкодувати фактичні витрати,
пов'язані з утриманням у навчальному
закладі згідно із затвердженим
розрахунком.

У п. 3.1 та 3.2 договору передбачено, що
підставами відшкодування фактичних
витрат на підготовку є: дострокове
розірвання договору про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
МВС України у зв'язку з відрахуванням
особи з Київського національного
університету внутрішніх справ та
звільненням з органів внутрішніх
справ: за власним бажанням без поважних
причин, через неуспішність, за
порушення дисципліни; відмова від
подальшого проходження служби на
посадах начальницького складу в
органах внутрішніх справ протягом
перших трьох років після закінчення
навчання.

В п. 4.4 договору зазначається, що у разі
відмови особи добровільно
відшкодувати витрати стягнення їх суми
здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до наказу ректора
Київського національного університету
внутрішніх справ №593 від 20.06.2008 року
ОСОБА_1 було присвоєно кваліфікацію
юриста за спеціальністю
«Правознавство» та видано диплом
спеціаліста (а.с. 11).

Згідно наказу Управління МВС України в
Хмельницькій області №247 о/с від 27.06.2008
року лейтенанта міліції ОСОБА_1, який
прибув з Київського національного
університету внутрішніх справ,
призначено на посаду
оперуповноваженого по боротьбі з
незаконним обігом наркотиків
Летичівського РВ УМВС України в
Хмельницькій області з 23.06.2008 року (а.с.
17).

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України
«Про освіту» випускники вищих
навчальних закладів, які здобули
освіту за кошти державного або
місцевого бюджетів, направляються на
роботу і зобов'язані відпрацювати за
направленням і в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

У відповідності до змісту п.п. 8, 14
Порядку працевлаштування випускників
вищих навчальних закладів, підготовка
яких здійснювалась за державним
замовленням, що затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
№992 від 22.08.1996 року (в редакції, яка
діяла на час вступу ОСОБА_1 до
університету) випускники, які уклали
угоду з вищим навчальним закладом
після зарахування на навчання, повинні
відпрацювати за місцем призначення не
менше трьох років. У разі неприбуття
молодого фахівця за направленням або
відмови без поважної

причини приступити до роботи за
призначенням, звільнення його з
ініціативи адміністрації за порушення
трудової дисципліни, звільнення за
власним бажанням протягом трьох років
випускник зобов'язаний відшкодувати у
встановленому порядку до державного
бюджету вартість навчання та
компенсувати замовникові всі витрати.
У разі неприбуття молодого фахівця за
направленням або відмови без поважної
причини приступити до роботи за
призначенням, звільнення його з
ініціативи адміністрації за порушення
трудової дисципліни, звільнення за
власним бажанням протягом трьох років
випускник зобов'язаний відшкодувати у
встановленому порядку до державного
бюджету вартість навчання та
компенсувати замовникові всі витрати.

Наказом Управління МВС України в
Хмельницькій області №117 о/с від 06.05.2011
року лейтенанта міліції ОСОБА_1
звільнено з органів МВС в запас
Збройних Сил за п. 64 «ж» (за власним
бажанням) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України з
06.05.2011 року (а.с. 18).

Таким чином, звільнившись 06.05.2011 року
ОСОБА_1 не відпрацював трьох років в
органах внутрішніх справ чим порушив
умови договору про підготовку фахівця
у Київському національному
університеті внутрішніх справ від
28.11.2007 року щодо обов'язку після
закінчення навчання відпрацювати не
менше трьох років за місцем
призначення у зв'язку з чим наявні
підстави для відшкодування фактичних
витрат, пов'язаних з його підготовкою
та утриманням під час навчання.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 Порядку
відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 313 від 01.03.2007 року (в редакції, яка
діяла на час звільнення ОСОБА_1.) особа,
яка навчалася за державним замовленням
у вищому навчальному закладі МВС
України, відшкодовує в повному обсязі
витрати, пов'язані з її утриманням у
такому закладі у разі дострокового
розірвання договору про підготовку
фахівця у вищому навчальному закладі
МВС у зв'язку з небажанням особи
продовжувати навчання або порушенням
нею дисципліни; відмови від подальшого
проходження служби на посадах
начальницького складу в органах
внутрішніх справ протягом перших трьох
років після закінчення навчання.
Відшкодування здійснюється в розмірі
фактичних витрат, пов'язаних з
грошовим, продовольчим і речовим
забезпеченням; перевезенням до місця
проведення щорічної основної і
канікулярної відпустки та у зворотному
напрямку, за направленням до місця
служби після закінчення навчального
закладу; оплатою комунальних послуг і
вартості спожитих енергоносіїв.
Розрахунок фактичних витрат
здійснюється відповідно до норм
утримання у вищому навчальному
закладі.

Згідно довідки про розрахунок
фактичних витрат, пов'язаних з
утриманням рядового міліції ОСОБА_1 в
Національній академії внутрішніх
справ за період навчання з 01.09.2004 року
по 20.06.2008 року (1389 діб) фактичні витрати,
пов'язані з грошовим забезпеченням
становлять 3620,97 грн., речовим
забезпеченням - 1023,36 грн., всього 4644,33
грн. (а.с. 12).

Вказані витрати підтверджуються:
довідкою-витрат речового майна
перемінного особового складу академії
з якої вбачається, що для курсанта
ОСОБА_1 за період навчання з 01.09.2004 року
по 20.06.2008 року видано речового майна в
загальній кількості 38 шт. (а.с. 13);
довідками про доходи та відрахування
курсанта ОСОБА_1 за 2006, 2007, 2008 роки (а.с.
14-16).

Посилання ОСОБА_1 на те, що позивач не
може документально підтвердити факт
безпосереднього отримання ним
зазначеного у довідці речового майна
суд до уваги не приймає, оскільки
відповідач не надав суду належних та
допустимих доказів, які б
спростовували ті дані, які наведені у
вищезазначених довідках.

Як вбачається із вищезазначеного
договору від 28.11.2007 року ОСОБА_1 такий
підписав, дійсність договору в
судовому порядку з моменту укладення
не оскаржував, що спростовує посилання
відповідача на порушення позивачем
окремих норм договору.

ОСОБА_1 позивачем 29.11.2013 року
направлялась письмова вимога щодо
відшкодування фактичних витрат за
навчання в сумі 4644,33 грн., проте така
залишилась без задоволення (а.с. 19-20).

Посилання відповідача, що він
звільнився через поважні причини -
неможливість виконання професійних
обов'язків у зв'язку із загрозою життю
та здоров'ю, релігійні переконання і, як
наслідок, можливість бути звільненим
від відшкодування затрачених на
навчання коштів суд вважає
необґрунтованими, оскільки п. 64
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ, затверджене
Постановою Кабінету Міністрів

України №114 від 29.07.1991 року передбачено
поряд з іншими підставами для
звільнення крім п. «ж» - за власним
бажанням і звільнення згідно п. «и» -
через сімейні обставини або з інших
поважних причин, перелік яких
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Зокрема, Постановою Кабінету Міністрів
України №150 від 04.03.1994 року затверджено
Перелік сімейних обставин та інших
поважних причин, що можуть бути
підставою для звільнення
військовослужбовців, які проходять
службу за контрактом на посадах
рядового, сержантського і
старшинського складу, прапорщиків,
мічманів та офіцерів з військової
служби (постанова була чинною на час
звільнення відповідача) у якій
наведено вичерпний перелік таких
обставин.

Як вбачається із рапорту ОСОБА_1 від
27.04.2011 року він просить звільнити його з
органів внутрішніх справ за власним
бажанням, будь-яка інша причина
звільнення ним не зазначена, на
підставі вказаного рапорту було видано
наказ №117 о/с від 06.05.2011 року про його
звільнення.

В матеріалах справи відсутні відомості
про те, що ОСОБА_1 оскаржував наказ про
своє звільнення.

Таким чином досліджені докази в їх
сукупності та взаємному зв'язку дають
суду підстави для висновку, що вимоги
позивача є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, тому на
користь позивача з відповідача
необхідно стягнути 243,60 грн. сплаченого
судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212, 215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), на користь Національної
академії внутрішніх справ (р/р 0175,
код 08751177, МФО 820172 банк ДКСУ, пл.
Солом'янська 1, м. Київ, 03680) вартість
навчання у розмірі 4644,33 грн., судові
витрати в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Хмельницької
області через Летичівський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя
підпис Ходоровський І.Б.

Суддя Летичівського

районного суду
Ходоровський І.Б.