Провадження №4-с/263/12/2014
У Х В А Л А

19 березня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області у складі головуючого судді
Турченка О.В., при секретарі Лапоног
Т.Г., розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Маріуполі
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії державного виконавця Жовтневого
ВДВС Маріупольського МУЮ,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду зі скаргою,
уточненою в ході судового розгляду, в
якій зазначила, що 12.02.2014 р. вона
одержала постанову державного
виконавця про повернення виконавчого
документа стягувачеві, з якої
вбачається, що підставою для
повернення виконавчого листа є
відсутність у боржника ТОВ
«Маштехніка» майна, належного йому на
праві власності та на яке можливо
звернути стягнення. Зазначену
постанову вважає незаконною, оскільки
державний виконавець не вжив усіх
передбачених чинним законодавством
заходів та не використав наданих йому
повноважень для розшуку майна боржника
і примусового виконання рішення суду, у
зв'язку з чим просить визнати дії
державного виконавця Жовтневого ВДВС
Маріупольського МУЮ неправомірними,
скасувати постанову державного
виконавця Новікової Л.О. про повернення
виконавчого документа стягувачеві та
зобов'язати виконати виконавчий
документ.

В судове засідання заявниця та її
представник не з'явилися, надали суду
заяву про розгляд справи в їх
відсутність, наполягали на задоволенні
заяви.

Представник Жовтневого ВДВС
Маріупольського МУЮ Новікова Л.О. також
не з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи в її відсутність та
відзив на скаргу, в якому зазначила, що
нею як державним виконавцем було
виконано встановлені законом заходи в
межах виконавчого провадження, в тому
числі щодо виявлення майна боржника,
окрім цього у скарзі не зазначено
будь-яких порушень при ухваленні
постанови про повернення виконавчого
документа. У зв'язку з чим вважає, що
відсутні підстави для задоволення
скарги ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення скарги заявниці з
наступних підстав.

04.12.2013 р. Жовтневим районним судом м.
Маріуполя ОСОБА_1 було видано
виконавчий лист №263/7831/13-ц про
стягнення з ТОВ «Маштехніка»
заборгованості по заробітній платі,
вихідної допомоги, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні та моральної шкоди в
сумі 20576,94 грн.

13.12.2013 р. постановою ВП №41227250
державного виконавця Жовтневого ВДВС
Маріупольського МУЮ за вказаним
виконавчим документом було відкрито
виконавче провадження.

20.12.2013 року постановою державного
виконавця Жовтневого ВДВС
Маріупольського МУЮ виконавче
провадження №41227250 було приєднано до
зведеного виконавчого провадження
№40322539 та в цей же день була винесена ще
одна постанова про арешт коштів
боржника. Згідно наданим відповідям
ПАТ «ПУМБ» від 11.01.2013 року, АТ
«Таскомбанк» від 10.01.2014 р., АТ
«УкрСиббанк» від 13.01.2014 р., АТ
«Єврогазбанка» від 13.01.2014 р. кошти на
рахунках боржника відсутні.

Постановою державного виконавця від
21.11.2013 року доручено Печерському ВДВС
проведення перевірки стосовно
наявності майна ТОВ «Маштехніка» за
його юридичною адресою у м. Києві. Проте
відповідь на вказане доручення
виконавчою службою отримано так й не
було.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно з ч.2 ст.384, ст.385 ЦПК України
скарга подається до суду, який видав
виконавчий лист у десятиденний строк з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її права
чи свободи. Пропущений з поважних
причин строк для подання скарги може
бути поновлено судом.

Судом встановлено, що оскаржуваною
постановою порушене право заявника
(стягувача) на одержання від боржника
стягнутих з нього за судовим рішенням
коштів. Заявник дізнався про порушення
свого права 12.02.2014 р., а до суду
звернувся вже наступного дня, тому
строк на оскарження постанови суд
вважає не пропущеним. Обставини щодо
пропущення вказаного строку в судовому
засіданні не доведені.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною
3 цієї статті передбачене широке коло
прав, які може використовувати
державний виконавець у процесі
виконавчого провадження.

Відповідно до положень ст.47 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними; майно боржника,
розшук яких здійснювався органами
внутрішніх справ, не виявлене протягом
року з дня оголошення розшуку. Про
наявність обставин, зазначених у
частині першій цієї статті, державний
виконавець складає акт. Про повернення
стягувачу виконавчого документа та
авансового внеску державний
виконавець виносить постанову з
обов'язковим мотивуванням підстав її
винесення, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.
Повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав, передбачених цією
статтею, не позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом
строків, встановлених статтею 22 цього
Закону.

Суд вважає, що державним виконавцем не
в повному обсязі встановлені обставини
платоспроможності боржника та
наявності в нього рухомого майна, що
знаходиться в м. Маріуполі по вул.
Червонофлотській, 200 та пр. Леніна, 63/2, а
також в м. Києві по вул. Гайцана Миколи,
6, не складено акту про відсутність
відповідного майна та коштів, в силу
чого скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою, а
постанова від 21.01.2014 р. державним
виконавцем винесена передчасно,
оскільки державний виконавець не
використав всіх наданих йому прав для
виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст. 387 ЦПК України у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права та свободи.

Керуючись ст.ст.383-389 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неправомірною та скасувати
постанову державного виконавця
Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ
Новікової Л.О. від 21.01.2014 р. ВП №41227250 про
повернення виконавчого документа
стягувачеві.

Зобов'язати Жовтневий ВДВС
Маріупольського МУЮ здійснити заходи
щодо належного і повного виконання
виконавчого листа №263/7831/13-ц від 04.12.2013
р.

Про виконання цієї ухвали повідомити
суд та заявника протягом одного місяця
з дня одержання її копії.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя протягом п'яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя
О.В.
Турченко