АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№22-ц/791/1055/2014
інстанції Яценко О.М.
Доповідач Вадзінський П.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Херсонської області
у складі:

Головуючого:
Колісниченка А.Г.,

Суддів:
Капітан І.А.,

Вадзінського П.О.,

при секретарі:
Грицак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 03 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні позивача: товариство з
обмеженою відповідальністю
«Комунгосп», про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням, та зустрічним
позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, до ОСОБА_3, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору - орган опіки та
піклування Цюрупинської міської ради,
про вселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що він зареєстрований та проживає в
квартирі АДРЕСА_1. Вказана квартира
була надана у 1985 році його батькові та
членам його сім'ї, що підтверджується
ордером на вселення № 30 від 18.07.1985 року.
У зазначеній квартирі з 2006 року також
була зареєстрована відповідачка з
неповнолітніми дітьми: ОСОБА_4 та
ОСОБА_5. Після смерті батька в
ІНФОРМАЦІЯ_5 в зазначеній квартирі
залишилися прописаними позивач та
відповідачка з дітьми, що
підтверджується довідкою ТОВ
«Комунгосп» № 2165 від 07.05.2013 року. У
квітні 2012 року вони з відповідачкою
посварилися, після чого ОСОБА_2 разом з
дітьми забрала речі і переїхала жити до
матері, де проживає по теперішній час.
Одночасно відповідачка звернулась до
суду з позовом про розірвання шлюбу,
стягнення аліментів та вселення її
разом з дітьми до квартири АДРЕСА_1.
Позовні вимоги про стягнення аліментів
та вселення ОСОБА_3 визнав в повному
обсязі, у справі про розірвання шлюбу
просив надати час для примирення.
Клопотання про примирення було
задоволено, надано час на примирення, у
якій сторони примирились та почали
відновляти подружні стосунки, у зв'язку
з чим позовні вимоги про розірвання
шлюбу ухвалою Цюрупинського районного
суду Херсонської області від 31 липня 2012
року залишені без розгляду. Виконанню
рішення суду про вселення ОСОБА_2 разом
з дітьми до спірної квартири він не
перешкоджав, проте ОСОБА_2 вселятися не
бажала. Оскільки ОСОБА_2 вже більше року
не проживає в зазначеній квартирі,
сім'я фактично розпалася і він сам
сплачує усі комунальні платежі по
утриманню квартири, просив визнати
ОСОБА_2 та її неповнолітніх дітей:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які проживають разом
з матір'ю такими, що втратили право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, звернулась до суду з зустрічним
позовом, посилаючись на те, що з 26.12.2006
року вони з позивачем за первісним
позовом перебували у зареєстрованому
шлюбі, який рішенням Цюрупинського
районного суду від 15.08.2013 року був
розірваний. Від вказаного шлюбу вони
мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. 05.06.2012
року Цюрупинським районним судом
винесено рішення про вселення її разом
з неповнолітніми дітьми до квартири
АДРЕСА_1. Позивач за первісним позовом
добровільно виконав рішення суду,
надавши ключі від квартири. До березня
2013 року вони з ОСОБА_3 проживали в
спірній квартирі, поновили шлюбні
відносини, проте 27.02.2013 року останній
утворив такі умови, що вона вимушена
була з дітьми залишити вказану
квартиру. 13.06.2013 року ОСОБА_2 разом з
дітьми була примусово вселена до
спірної квартири, проте через 30 хвилин
позивач за первинним позовом знову
вигнав її з дітьми з квартири. Оскільки
ОСОБА_3 створює їй та її неповнолітнім
дітям перешкоди у користуванні житлом,
до якого вона була вселена як член сім'ї
наймача та зареєстрована у
встановленому законом порядку, просила
вселити її разом з неповнолітніми
дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до квартири
АДРЕСА_1.

Рішенням Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 03 лютого 2014
року в задоволенні первісних та
зустрічних позовних вимогах сторонам
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду про відмову в задоволенні
зустрічних позовних вимог про
вселення, ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу посилаючись на те, що ухвалене
рішення у вказаній частині є
незаконним та необгрнутованим та
таким, що винесено з порушенням норм
матеріального і процесуального права.
Просила рішення у вказаній частині
скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити її зустрічні позовні
вимоги.

Письмових заперечень на доводи
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача та осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачаються, що
сторони по справі в період з 2002 по
26.12.2006 року перебували у фактичних
шлюбних відносинах. 26.12.2006 року вони
зареєстрували у відділі РАЦСу
Цюрупинського РУЮ Херсонської області
шлюб, який рішенням Цюрупинського
районного суду від 15.08.2013 року було
розірвано. /а.с.52, 65/.

Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. /а.с.11/.

Крім того, відповідачка за первісним
позовом має неповнолітнього сина від
першого шлюбу - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.
/а.с.68/.

Спірна квартира була надана батькові
відповідача ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_5, на підставі ордера на
вселення № 30 від 18.07.1985 року, та
належить на праві власності ТОВ
«Комунгосп». /а.с.7,9/.

ОСОБА_2 з дозволу наймача квартири
ОСОБА_6 у листопаді 2002 року вселилася до
квартири АДРЕСА_1 разом зі своїми
дітьми. З того часу вона разом з дітьми
проживали в спірній квартирі в якості
членів сім'ї наймача квартири, про що
сторони по справі не заперечують.
/а.с.64/.

В квітні місці 2012 року вони з
відповідачкою посварились, після чого
позивач забрав ключі від квартири і
чинив відповідачці з дітьми перешкоди
у користуванні вказаною квартирою.

Рішенням Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 05 червня 2012
року вирішено питання про вселення
ОСОБА_2 разом з неповнолітніми дітьми
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до квартири АДРЕСА_1.
/а.с.12/.

13.05.2013 року рішення суду про вселення
ОСОБА_2 разом з дітьми до спірної
квартири було виконане. /а.с.25/.

Проте, позивач за первинним позовом в
цей же день знову вигнав ОСОБА_2 з
дітьми з квартири і продовжує їй та її
неповнолітнім дітям чинити перешкоди у
користуванні спірним житлом.

Вказані обставини підтверджуються
показами свідків та неодноразовими
зверненнями ОСОБА_2 до Цюрупинського
районного відділу УМВС України в
Херсонській області з приводу того, що
позивач чинить психологічне насилля в
сім'ї, а саме не впускає її та дітей до
квартири. /а.с.47-51/.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні первісного
позову, суд першої інстанції вірно
виходи з того, що позивач ОСОБА_3 не
надав суду достатніх та допустимих
доказів в підтвердження того, що
відповідач за первісним позовом
протягом року не проживає у спірній
квартирі.

Проте, відмовляючи позивачу ОСОБА_2 в
задоволенні зустрічного позову про
вселення її разом з неповнолітніми
дітьми до зазначеної квартири, суд
першої інстанції неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, на підставі чого рішення суду в
цій частині у відповідності до п.1 ч.1 ст.
309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового про задоволення
вимог за зустрічним позовом.

Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки.
Членами сім'ї наймача може бути визнано
й інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з наймачем і ведуть з
ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій
цієї статті, перестали бути членами
сім'ї наймача, але продовжують
проживати в займаному жилому
приміщенні, вони мають такі ж права і
обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що
вселилися в жиле приміщення як члени
сім'ї наймача, набувають рівного з
іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням, якщо
при вселенні між цими особами, наймачем
та членами його сім'ї, які проживають з
ним, не було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12 квітня 1985 року №2
вирішуючи спори про право користування
жилим приміщенням осіб, які вселилися
до наймача, суд повинен з'ясувати, чи
дотриманий встановлений порядок при їх
вселенні, зокрема: чи була письмова
згода на це всіх членів сім'ї наймача,
чи прописані вони в даному жилому
приміщенні, чи було це приміщення
постійним місцем їх проживання, чи вели
вони з наймачем спільне господарство,
тривалість часу їх проживання, чи не
обумовлювався угодою між цими особами,
наймачем і членами сім'ї, що проживають
з ним, певний порядок користування
жилим приміщенням.

З вищевикладеного можна зробити
висновок, що позивач за зустрічним
позовом була вселена в спірну квартиру
разом з неповнолітнім сином ОСОБА_4, як
член сім'ї наймача, була прописана в
даному жилому приміщенні, тому набула
на рівні з іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням.

У зв'язку з тим, що наймач спірної
квартири ОСОБА_3 чинить ОСОБА_2
перешкоди у користуванні вказаною
квартирою, що підтверджується наявними
в матеріалах справи належними
доказами, колегія суддів приходить до
висновку про обґрунтованість доводів
апеляційної скарги та необхідність
скасувати рішення суду в частині
відмови в задоволенні зустрічних
позовних вимог і ухвалити в цій частині
нове рішення, яким позовні вимоги
ОСОБА_2 за зустрічним позовом
задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 03 лютого 2014
року в частині відмови в задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 щодо
вселення її разом з неповнолітніми
дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, до квартири АДРЕСА_1,
скасувати і у вказаній частині
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом
задовольнити.

Вселити ОСОБА_2 разом з неповнолітніми
дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, до квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності з моменту його
проголошення і з цього часу воно може
бути оскаржене у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: