Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1386/14
Головуючий у 1-й інстанції: Фісун Н.В.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

Краснокутської
О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на рішення Оріхівського
районного суду Запорізької області від
26 квітня 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Кіровської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області про визнання права власності
на самочинно збудовані будівлі,-

ВСТАНОВИЛА :

11 березня 2010 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Кіровської сільської
ради Оріхівського району Запорізької
області про визнання права власності
на самочинно збудований магазин.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що у 2008 році на
виділеній земельній ділянці площею 0,
0067 га (кадастровий номер №070090081),
розташованій по АДРЕСА_1 він самовільно
збудував нежиле приміщення - магазин
продовольчих та промислових товарів з
ґанком, загальною площею 30,0 кв.м, не
знаючи, що для цього необхідний дозвіл
місцевої ради. Будівельні норми при
самочинному будівництві не порушені.

На теперішній час виникла необхідність
в державній реєстрації права власності
на вказані будівлі.

Просив визнати за ним право власності
на самочинно побудоване нежиле
приміщення - магазин продовольчих та
промислових товарів з ґанком,
загальною площею 30,0 кв.м, розташований
за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Оріхівського районного суду
Запорізької області від 26 квітня 2010
року позов ОСОБА_4 задоволено.

За ОСОБА_4 визнано право власності на
самочинно побудоване нежиле
приміщення - магазин продовольчих та
промислових товарів з ґанком,
загальною площею 30,0 кв.м, розташований
за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам,
допущені судом першої інстанції
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
Оріхівського районного суду
Запорізької області від 26 квітня 2010
року скасувати як таке, що порушує її
права як користувача земельною
ділянкою, та ухвалити нове судове
рішення, яким в задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовити.

Заслухавши у судовому засіданні
апеляційного суду Запорізької області
доповідь судді, вислухавши пояснення
адвоката ОСОБА_5, яка представляє
інтереси апелянта, заперечення
представника ОСОБА_4 за довіреністю
ОСОБА_6, думку сільського голови Савран
З.С., яка просить ухвалити судове
рішення відповідно до вимог закону,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у відповідності до ст. 303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 307,
пунктів 3,4 частини 1 статті 309 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог у разі
невідповідності висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильного застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що магазин
продовольчих та промислових товарів
належить ОСОБА_4, тому на підставі
статті 376 ЦК за ним можливо визнати
право власності на самочинно зведене
нерухоме майно.

Проте, з такими висновками суду
погодитись не можна з огляду на
наступне.

Відповідно до частин 1,2 статті 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване
рішення не відповідає.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
установленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту статей 11,15 ЦК
України цивільні права і обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства. Кожна
особа має право на судовий захист.
Захист же цивільних прав - це
передбачені законом способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів дається в статті 16 ЦК
України.

Аналіз наведених норм закону вказує на
те, що особа має право на захист свого
порушеного права лише у випадку
реального його порушення чи реальної
небезпеки такого порушення. При цьому
відповідачем у справі має бути особа,
яка реально порушує чи створює реальну
небезпеку порушення прав позивача.

Проте вивченням матеріалів справи
встановлено, що жодних прав власності
ОСОБА_4 відповідач - Кіровська сільська
рада Оріхівського району Запорізької
області - не порушував. Свідченням
цього є відсутність будь-яких
претензій до відповідача в самій
позовній заяві ( а. с. 1 т. 1 ).

Згідно зі статтею 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 22 Закону
України "Про основи містобудування",
забудова земельних ділянок
здійснюється після виникнення права
власності чи права користування
земельною ділянкою у порядку,
передбаченому законом, та отримання
дозволу на виконання будівельних
робіт. Право на забудову (будівництво)
полягає у можливості власника,
користувача земельної ділянки
здійснювати на ній у порядку,
встановленому законом, будівництво
об'єктів містобудування, перебудову
або знесення будинків та споруд.

За змістом статті 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. Особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього. Право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не
була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно. На вимогу
власника ( користувача ) земельної
ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_4
не надав документи, які б свідчили, що
йому надавалася у власність або
користування земельна ділянка, на якій
самовільно зведено магазин
продовольчих та промислових товарів (
а. с. 1-21 т, 1 ).

Колегією суддів також з'ясовано, що
рішенням № 5 третьої сесії п'ятого
скликання Кіровської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області від 27 липня 2006 року дозвіл на
збір матеріалів попереднього
погодження для подальшого вирішення
питання встановлення магазину на
території присадибної ділянки по
АДРЕСА_1 видавався ОСОБА_3. Рішенням № 100
виконавчого комітету Кіровської
сільської ради від 22 вересня 2006 року
ОСОБА_3 затверджено акти вибору
земельної ділянки під будівництво
магазину по АДРЕСА_1 ( з 28 жовтня 2011 року
ОСОБА_3 має прізвище ОСОБА_3 ). Паспорт
зовнішнього оздоблення магазину
виготовлявся за замовленням ОСОБА_3 ( а.
с. 41-42,45,56-57,63-64,66-74,82-85 т. 1, а. с. 19,20,22-23,26 т. 2
).

Між тим, апелянт не була залучена до
участі у справі як належний користувач
земельної ділянки, на якій
розташований спірний об'єкт
нерухомості.

Крім цього, відповідно до статті 26
Закону України "Про основи
містобудування" спори з питань
містобудування вирішуються радами у
межах їх повноважень, а також судом
відповідно до законодавства.

Частина третя статті 18 Закону України
"Про основи містобудування" забороняє
експлуатацію об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію у встановленому законом
порядку. Таким чином, звернення до суду
з позовом про визнання права власності
на самочинне будівництво повинно мати
місце при наявності даних про те, що
порушене питання було предметом
розгляду компетентного державного
органу, рішення якого чи його
відсутність дають підстави вважати про
наявність спору про право.

Стаття 30-1 Закону України "Про
планування і забудову територій"
передбачено, що прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів здійснюється приймальними
комісіями. Порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів визначається Кабінетом
Міністрів України згідно з Порядком
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 08 жовтня 2008 року № 923. Експлуатація
закінчених будівництвом об'єктів, що не
відповідають проектній документації,
державним будівельним нормам,
стандартам і правилам, забороняється
(пункт 19 зазначеної постанови Кабінету
Міністрів України в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 29 зазначеного Порядку
датою введення в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
дата затвердження акта державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію цього об'єкта органом
виконавчої влади чи органом місцевого
самоврядування, що утворив комісію.

На порушення вищезазначених вимог
законодавства, позивач зазначений акт
державної приймальної комісії про
прийняття в експлуатацію спірного
об'єкту органом виконавчої влади чи
органом місцевого самоврядування, суду
не надав.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції в достатньому обсязі не
визначився із характером спірних
правовідносин та правовою нормою, що
підлягає застосуванню; не звернув
уваги на наведене та дійшов
помилкового висновку про наявність
спору між сторонами і підстав для
задоволення позовних вимог.

Виходячи зі змісту частин 1,2 статті 331
ЦК України, частини 1 статті 182 ЦК
України, право власності на
новостворене нерухоме майно виникає у
особи, яка створила це майно, після
закінчення будівництва об'єкта
нерухомості, введення його в
експлуатацію, отримання свідоцтва про
право власності та реєстрації права
власності.

Отже, до прийняття об'єкта
новоствореного нерухомого майна в
експлуатацію та його державної
реєстрації право власності на цей
об'єкт не виникає.

Оскільки суд першої інстанції
необґрунтовано дійшов до висновку про
задоволення позову, постановлене по
спору рішення підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у позові.

Крім того, згідно статті 380 ЦПК України,
необхідно вирішити питання про поворот
виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від 26 квітня 2010
року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов
ОСОБА_4 до Кіровської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області про визнання права власності
на самовільно збудоване нежитлове
приміщення залишити без задоволення.

Допустити поворот виконання судового
рішення, скасувати реєстрацію права
власності ОСОБА_4 на будинок АДРЕСА_1,
здійснену 18 травня 2010 року за
реєстраційним номером 30451364 , номер
запису 26 в книзі 4.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: