Справа № 204/2598/2013-ц
Провадження № 2/204/1353/2013 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої судді
Самсонової В.В.

при секретарі
Калініченко М.В.

за участю позивача
ОСОБА_1

за участю представника позивача
ОСОБА_2

за участю відповідачки
ОСОБА_3

за участю представника відповідачки
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя
особа орган опіки та піклування
Красногвардійської районної у м.
Дніпропетровську ради, орган опіки та
піклування Кіровської районної у м.
Дніпропетровську ради про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та її
вихованні,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовною заявою, в якій просив
зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не
перешкоджати їй брати участь у
вихованні та вільному спілкуванні з
його донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
визначити наступні способи його участі
у вихованні доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
а саме: забирати дочку до себе додому
щомісячно кожну 1 та 3 суботу місяця. В
обґрунтування своїх позовних вимог
позивач вказав на те, що він перебував у
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою,
який рішенням суду було розірвано. 29
червня 2008 року у них народилася донька,
ОСОБА_6. Їхня дочка ОСОБА_6 проживає
разом із відповідачкою. Фактично з
самого моменту розлучення у позивача з
відповідачкою почалися непорозуміння
щодо прийняття участі у вихованні
доньки, її відвідування, почалися
створюватися штучні перешкоди зі
сторони відповідачки стосовно
неможливості його нормального
спілкування із його донькою. Тобто,
позивач хоче забирати дочку до себе до
дому двічі на місяць 1 та 3 суботу, так як
відповідачка наполягає на зустрічі
дитини з ним у присутності тільки її.
Всі намагання позивача з моменту
розлучення мирним шляхом врегулювати
даний спір призводить лише до
конфліктів, оскільки відповідачка
перешкоджає йому, не бажає його
присутності та штучно створює такі
обставини через які він не може
нормально зустрічатися з донькою. Весь
цей час позивач намагається налагодити
нормальний зв'язок із дитиною, приймати
участь у її вихованні, утриманні,
розвитку її здібностей та
забезпечувати її всім необхідним для
нормального розвитку. Права позивача,
як батька, сьогодні є порушеними.
Позивач має вищу педагогічну освіту,
працює техніком-геофізиком в ТОВ
«Надра геофізика». На роботі та по
місцю проживання характеризується з
позитивної сторони.

Пізніше позивач уточнив свої позовні
вимоги та просив зобов'язати
відповідачку, ОСОБА_3, не перешкоджати
йому брати участь у вихованні та
вільному спілкуванні з його донькою,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначити
наступні способи його участі у
вихованні доньки, ОСОБА_6, а саме -
зобов'язати відповідачку ОСОБА_3
надавати йому можливість особистого
спілкування з донькою, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, двічі на місяць, протягом
24 годин поспіль за попереднім
узгодженням дати з відповідачкою, та
зобов'язати відповідачку ОСОБА_3
надавати йому відомості про стан
здоров'я його дочки ОСОБА_6.

Ухвалою суду відповідачку по справі
було уточнено на ОСОБА_3.

Ухвалою суду до участі у справу був
залучений Орган опіки та піклування
виконавчого комітету Кіровської
районної у м. Дніпропетровську ради у
якості третьої особи.

Ухвалою суду позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині зобов'язання відповідачку
надавати йому відомості про стан
здоров'я дитини - були залишені без
розгляду.

У судовому засіданні позивач та його
представник ОСОБА_2 уточнені позовні
вимоги підтримали та просили їх
задовольнити в повному обсязі. При
цьому посилалися на обставини
викладені в позовній заяві.

Відповідачка та її представник ОСОБА_4
в судовому засіданні частково визнали
позовні вимоги позивача, при цьому
вказали, що відповідачка ніколи не
перешкоджала позивачу у вихованні та
вільному спілкуванні з їхньою
малолітньою дочкою, ОСОБА_6, і позивачем
не доведено інше. Вказали, що
відповідачка не заперечує проти
можливості спілкування позивача з
їхньою донькою хоч двічі, хоч частіше
на місяць, але враховуючи вік дитини,
сучасну ситуацію в країні, медичні
рекомендації, що містяться у
матеріалах справи, та те, що за 2013 рік
дитина бачила батька лише декілька
разів, причому не з вини відповідачки і
не з вини дитини, спілкування їхньої
дочки ОСОБА_6 з батьком одразу протягом
24 годин є завеликим, тому спілкування
дитини з батьком має відбуватись у
присутності відповідачки щонайменше
перші пів року.

Представник Управління-служби по
справах дітей Красногвардійської
районної в м. Дніпропетровську ради в
судове засідання не з'явився, про час та
день слухання справи повідомлений
належним чином, причину своєї неявки
суду не повідомив.

Представник органа опіки та піклування
виконавчого комітету
Красногвардійської районної у м.
Дніпропетровську ради Цуцкова О.В. в
судове засідання не з'явилася, про час
та місце слухання справи була
повідомлена належним чином, причину
своєї неявки суду не повідомила.

Представник органа опіки та піклування
виконавчого комітету Кіровської
районної у м. Дніпропетровську ради
Кушнерова З.Л. в судове засідання не
з'явилася, про час та місце слухання
справи була повідомлена належним
чином, причину своєї неявки суду не
повідомила.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню по
наступним підставам.

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу
України, мати, батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач - ОСОБА_1 та відповідачка -
ОСОБА_3 (до одруження ОСОБА_3, а.с.36) є
батьками малолітньої ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про народження, виданим 02
липня 2008 року Красногвардійським
відділом РАЦС Дніпропетровського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області, актовий
запис № 593 (а.с.31).

Батьки дитини, ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
перебували у зареєстрованому шлюбі з 16
лютого 2008 року (а.с.30) і рішенням
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 11 жовтня 2012 року,
шлюб між ними було розірвано (а.с.9).

Дитина та її мати, відповідачка по
справі, зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_1, але фактично проживають за
адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується
актом обстеження умов проживання від
30.10.2013 року (а.с.46).

Згідно акту обстеження
житлово-побутових умов малолітньої
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_2, складеним 30 жовтня 2013
року комісією у складі спеціалістів
управління-служби у справах дітей -
було встановлено, що дитина ОСОБА_6
проживає за адресою: АДРЕСА_2, де має все
необхідне для нормального проживання
та розвитку (а.с.46).

Позивач вказав, що відповідачка чинить
йому перешкоди в його участі у
вихованні та вільному спілкуванні з
його донькою, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Так, позивачем в судовому засіданні не
було доведено належними, у
встановленому законом порядку,
доказами факт перешкоджання йому
відповідачкою у здійсненні його
батьківських прав та здійсненні участі
у вихованні та вільному спілкуванні з
його донькою, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За таких обставин, оскільки твердження
позивача в цій частині не знайшли свого
підтвердження під час розгляду справи,
суд вважає за необхідне відмовити
позивачу в задоволенні його вимог в
частині зобов'язання відповідачку,
ОСОБА_3, не перешкоджати йому брати
участь у вихованні та вільному
спілкуванні з його донькою, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Разом з тим, відповідно до ст. 18
Конвенції про права дитини, батьки
несуть основну відповідальність за
виховання дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 157 Сімейного Кодексу
України, той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 153 Сімейного
Кодексу України мати, батько та дитина
мають право на безперешкодне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частини другої ст. 15
Закону України «Про охорону
дитинства», батьки, які проживають
окремо від дитини, мають право
спілкуватися з нею, якщо судом
визнано, що таке спілкування не
перешкоджатиме нормальному вихованню
дитини.

Як встановлено у судовому засіданні,
позивач має бажання спілкуватися з
дитиною, брати участь у її вихованні,
оздоровленні.

Інтереси дітей захищаються передусім і
не лише національним законодавством,
але й нормами міжнародного права. Так
згідно положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про
права дитини від 20.11.1989 року
(ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата
набуття чинності для України 27.09.1991
року), в усіх діях щодо дітей, незалежно
від того, здійснюються вони державними
чи приватними установами, що
займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини, а також
на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу
України, регулювання сімейних відносин
має здійснюватися з максимально
можливим урахуванням інтересів дитини.

Батько дитини, ОСОБА_1, забезпечує
матеріально свою дитину, добре
характеризується за місцем роботи та
проживання, що підтверджується
відповідними характеристиками (а.с.11-12).
До кримінальної відповідальності не
притягувався, що підтверджується
витягом Управління
інформаційно-аналітичного
забезпечення Полтавської області від
27.02.2013 року за № 190-27022013/53017 (а.с.14).

Згідно рішення Виконавчого комітету
Кіровської районної у м.
Дніпропетровську ради від 20.12.2013 року
за № 317 «Про доцільність спілкування
ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2»,
визнано доцільним спілкування батька,
ОСОБА_1, з донькою, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
два рази на місяць у місті
Дніпропетровську за домовленістю з
матір'ю дитини ОСОБА_3 (а.с.63).

Згідно висновку Дніпропетровського
обласного навчально-методичного
центру практичної психології і
соціальної роботи від 02.12.2013 року «За
результатами психологічного
обстеження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2»,
відрив дитини від матері та
переміщення її до іншого соціального
оточення може викликати психологічний
стрес та призвести до погіршення
психоемоційного здоров'я дитини (а.с.62).

Крім того, згідно листа Об'єднання
іудейських релігійних общин і
організацій Дніпропетровського
регіону, сім'я ОСОБА_6 регулярно
відвідує Дніпропетровську Єврейську
релігійну громаду, розташовану по вул.
Ш. Алейхема, буд. 4а, на території якої
крім суто релігійних приміщень
розташовані общинні організації, які
займаються проведенням різноманітних
навчальних програм, секції та гуртки
розвиваючого спрямування. Традиційно
суботні дні єврейські родини повинні
проводити разом, що прямо зазначено в
основних єврейських канонах і
обумовлено історично. Це одна з
основних заповідей Тори (а.с.64-65). Але
відповідачка не заперечувала проти
призначення побачень в любі дні, але з
дотриманням режиму дня дитини та в
присутності матері.

У відповідності до ст. 159 Сімейного
Кодексу України, суд визначає способи
участі одного з батьків у вихованні
дитини (періодичні чи систематичні
побачення, можливість спільного
відпочинку, відвідування дитиною місця
його проживання тощо), місце та час
їхнього спілкування. В окремих
випадках, якщо це викликано інтересами
дитини, суд може обумовити побачення з
дитиною присутністю іншої особи. Під
час вирішення спору щодо участі одного
з батьків у вихованні дитини береться
до уваги ставлення батьків до
виконання своїх обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення, в
тому числі стан психічного здоров'я
одного з батьків, зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами.

Як вбачається з фотокарток, наявних в
матеріалах справи, дитина позитивно
реагує на свого батька та спілкування з
ним (а.с.67-69). Сама позивачка в судовому
засіданні повідомила, що також бажає,
щоб позивач спілкувався з їхньою
донькою.

За таких обставин, з урахуванням всього
вищевказаного, дослідивши усі докази
по справі та урахувавши інтереси
дитини, враховуючи вік дитини, сучасну
ситуацію в країні, суд дійшов висновку
задовольнити частково позовні вимоги
позивача та встановити ОСОБА_1 порядок
побачень з його малолітньою донькою
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, без присутності
матері дитини - ОСОБА_3 у м.
Дніпропетровську шляхом встановлення
наступного графіку побачень: два рази
на місяць по суботах з 11 години до 14.00
години та два рази на місяць по
п'ятницям з 18.30 годин до 20.00 годин за
домовленностю з матер'ю дитини з
дотриманням режиму дня дитини.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 19, 141, 150-153, 157-159 СК України, ст. 15
Закону України «Про охорону
дитинства», ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя
особа орган опіки та піклування
Красногвардійської районної у м.
Дніпропетровську ради, орган опіки та
піклування Кіровської районної у м.
Дніпропетровську ради про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та її
вихованні - задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 порядок побачень з
його малолітньою донькою ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, без присутності матері
дитини - ОСОБА_3 у м. Дніпропетровську
шляхом встановлення наступного
графіку побачень: два рази на місяць по
суботах з 11 години до 14.00 години та два
рази на місяць по п'ятницям з 18.30 годин
до 20.00 годин за домовленностю з матер'ю
дитини з дотриманням режиму дня дитини.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В.
Самсонова