Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
Справа № 22-ц/778/725/14 Головуючий у 1
інстанції: Гашук К.В.
Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» березня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в
особі представника ОСОБА_4 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 18 грудня 2013 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовною заявою до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Зазначило, що, відповідно до укладеного
договору від 10 квітня 2008 року, ОСОБА_3
отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір.

У порушення норм ст..ст. 526, 527, 530 ЦК
України та умов договору відповідач
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав, у зв'язку з
чим станом на 30 листопада 2012 року має
заборгованість 28172,94 грн., яка
складається з наступного: 14481,23 грн. -
заборгованість за кредитом; 12112,05 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 250,00 грн. - штраф
(фіксована частина); 1329,66 грн. - штраф
(процентна складова).

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК
України просив стягнути з ОСОБА_3 на
його користь заборгованість за
кредитним договором від 10 квітня 2008 у
розмірі 28172,94 грн. та судові витрати у
розмірі 281,73 грн.

Заочним рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 09
квітня 2013 року позов задоволено.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 28 травня 2013 року
заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного
рішення задоволено, заочне рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 09 квітня 2013 року
скасовано та призначено справу до
розгляду в загальному порядку.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 18
грудня 2013 року з виправленою ухвалою
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 28 січня 2014 року опискою
позов задоволено.

Стягуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість в сумі
28172,94 грн., з яких: заборгованість за
кредитом - 14481,23 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитними
коштами - 12112,05 грн., фіксована частина
штрафу - 550,00 грн., процентна складова
штрафу - 1329,66 грн., а також судовий збір у
розмірі 281 грн. 73 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, порушення
норм процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України, підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Задовольнивши позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк", суд
першої інстанції вірно посилався на
положення ст. ст. 509, 626, 634 ЦК України,
якими визначено поняття зобов'язання
та підстави його виникнення, поняття та
види договору, а також договору
приєднання.

При цьому суд виходив з того, що
відповідач ОСОБА_3, уклавши 10 квітня 2008
року кредитний договір з ПАТ КБ
"Приватбанк", не виконує належним чином
грошові зобов'язання, які виникли за
цим договором. Загальна сума
заборгованості за кредитним договором
станом на 30 листопада 2012 року складає
28172,94 грн., що підтверджено наданим
позивачем розрахунком, а тому суд
дійшов висновку про стягнення вказаної
суми заборгованості з відповідача на
користь ПАТ КБ "Приватбанк".

Основні доводи апеляційної скарги
полягають в тому, що суд першої
інстанції не врахував того, що ОСОБА_3
не знав про умови договору, він не
знайомився з Умовами та правилами
надання банківських послуг, не
підписував їх.

Такі доводи не знайшли підтвердження
при апеляційному розгляді справи.

Судом встановлено, що 10 квітня 2008 року
між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір, за
умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у
розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.
Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг, договір
діє до моменту належного виконання
сторонами зобов'язання.

У зв'язку з порушенням умов договору
відповідачем ОСОБА_3, станом на 30
листопада 2012 року виникла
заборгованість за кредитом у розмірі
28172,94 грн., яка складається з: суми
заборгованості за кредитом - 14481,23 грн.;
заборгованості по процентам за
користування кредитом -- 12112,05 грн.; а
також штрафів відповідно до пункту 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг - фіксована частина 250 грн.,
процентна складова 1329,66 грн., що
підтверджено відповідним розрахунком.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
виходив з наступного. Відповідно до ст.
627 ЦК України, сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено,
що зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання
мають виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

За положеннями ч. 2 ст. 1050, ст. 1054 ЦК
України, за кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України,
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Тобто, саме такий договір було укладено
ОСОБА_3 з банком.

Так, з матеріалів справи видно, що 10
квітня 2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк"
та ОСОБА_3 був укладений договір, за
яким Банк відкрив на ім'я відповідача
кредитний рахунок з лімітом в розмірі
1500 грн. та видав йому платіжну картку,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

При оформленні кредитної картки
позичальник ОСОБА_3 був ознайомлений з
Умовами і правилами надання
банківських послуг, тарифами банку та
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір, що
підтверджується підписом ОСОБА_3 у
заяві про видачу кредиту (а. с. 4 ).

Умовами і правилами надання
банківських послуг передбачено, що для
надання послуг Банк відкриває клієнту
картковий рахунок, його вид і строк дії
визначений в заяві і в пам'ятці клієнта,
підписанням якої клієнт і Банк
укладають договір про надання
банківських послуг. Датою укладання
договору є дата відкриття рахунку,
зазначена в розділі "відмітки Банку"
заяви. Погашення кредиту здійснюється
шляхом поповнення рахунку готівкою або
у безготівковому порядку. Розмір
щомісячних платежів - 7% від
заборгованості але на менш ніж 50 грн.
щомісячно. Строк внесення платежів до 25
числа місяця, наступного за звітним.
При порушенні строків платежів
позичальник зобов'язаний сплатити
штраф у розмірі 250 грн. і 5% від суми
позову. Картковий рахунок відкритий на
невизначений строк. Договір діє до
моменту належного виконання сторонами
зобов'язання. Строк дії картки
зазначений на лицьовій стороні Картки.
По закінченню строку дії картки
відповідна картка продовжується
Банком на новий строк, якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку її
дії) не надійшла письмова заява
Держателя про закриття карткового
рахунку, а також за умови наявності
грошових коштів на картковому рахунку
для оплати послуг з виконання
розрахункових операцій з карткового
рахунку і при дотриманні інших умов,
передбачених договором (п.п.3.1; 3.3; 8.6; 9.3;
9.12 Умов і правил надання банківських
послуг (а.с.5-8).

Банк свої зобов'язання за кредитним
договором виконав, 10.04.2008 року
позичальнику була видана картка
№391130 зі строком дії до грудня 2008
року з кредитним лімітом на суму 1500
грн., та кредитна картка № 381722 зі
строком дії до червня 2014 року (а.с.181).

Відповідно до п. 3.2 Умов та Правил
надання банківських послуг, Клієнт дає
свою згоду, що кредитний ліміт
установлюється за рішенням банку та
клієнт надає право банку у будь-який
час змінювати (зменшити або збільшити)
кредитний ліміт.

Про те, що ОСОБА_3 погодився з вказаними
умовами кредитного договору, свідчать
і його наступні дії.

Так, ОСОБА_3 користувався кредитним
лімітом шляхом отримання готівки
протягом всього часу, останній раз
знімав готівкові кошти 07 жовтня 2010
року, а останній раз сплачував кошти за
користування кредитом 30 грудня 2011 року
(а. с. 105-106).

З виписки по картковому рахунку ОСОБА_3
видно, що з 08.09.2010 року йому збільшено
кредитний ліміт до 15 000 грн..

Із вказаної виписки також вбачається,
що за весь час користування кредитною
карткою ОСОБА_3 частково погашав
кредитну заборгованість різними
сумами.

Таким чином, ОСОБА_3, отримуючи
неодноразово кредитні кошти та
здійснюючи часткове погашення кредиту,
визнавав умови даного кредитного
договору і до розгляду даної цивільної
справи взагалі не ставив питання про
визнання умов договору недійсним тощо.

Однак, правильно встановивши обставини
справи, суд першої інстанції в частині
задоволення вимог банку про стягнення
штрафу дійшов помилкового висновку про
стягнення з відповідача на користь
банку штрафу (фіксованої частини) в
розмірі 500 грн., оскільки за п.8.6 Умов і
правил надання банківських послуг
фіксована частина складає 250 грн.

За вказаних підстав, рішення суду в
частині задоволення позовних вимог ПАТ
КБ «ПриватБанк» про стягнення
фіксованої частини штрафу в розмірі 500
грн. згідно з п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України
підлягає зміні із зазначенням про
зменшення фіксованої частини штрафу до
250 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
представник ОСОБА_3 не оспорював суму
заборгованості, нараховану банком,
доказів на спростування розміру
заборгованості суду не надавав.

Довід апеляційної скарги про
неправомірне застосування судом
подвійної цивільно - правової
відповідальності через одночасне
стягнення штрафу та підвищеної до 72%
відсоткової ставки колегія суддів
вважає неприйнятним, оскільки
підвищена відсоткова ставка не є
засобом відповідальності за неналежне
виконання зобов'язань в розумінні
положень ст.549 ЦК України.

Інші приведені в апеляційній скарзі
доводи не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки вони зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці та
особистого тлумачення апелянтом норм
права.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316,317 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2013 року у
цій справі в частині задоволення
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення штрафу змінити, зменшивши
розмір фіксованої частини штрафу з 500
грн. до 250 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: