Справа № 204/8451/13-ц
Провадження № 2/204/528/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року Красногвардійський
районний суд м.Дніпропетровська у
складі:

головуючої
судді Токар Н.В.,

при секретарі
Кошик Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в
м.Дніпропетровську цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - Орган опіки та піклування
Ленінської районної у
м.Дніпропетровську ради про надання
дозволу на виїзд за кордон дитини без
згоди батька, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року позивач звернулась
до суду з позовною заявою до
відповідача, якою просила надати їй
дозвіл на виїзд за кордон України
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття, надати
дозвіл без згоди батька, ОСОБА_2,
оформляти документи для виїзду
неповнолітньої дитини за межі України
на оздоровлення, навчання та
відпочинок, дозволити позивачу без
згоди батька вивозити (супроводжувати)
неповнолітнього сина за межі України.

В обґрунтування позовної заяви позивач
посилалась на те, що з 29 липня 2005 року
між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був
зареєстрований шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народився син - ОСОБА_3. 21 липня 2010 року
між позивачем та відповідачем був
розірваний шлюб. ОСОБА_3 професійно
займається спортом, приймає участь у
змаганнях за кордоном. Кожного разу для
виїзду з дитиною за кордон позивачу
потрібна згода відповідача, який
постійно змінює місце проживання, що
дуже затягує процес отримання дозволу
на виїзд за кордон, у зв'язку з чим,
позивач вимушена звернутися до суду.

У судове засідання позивач не
з'явилась, про день і час слухання
справи була повідомлена своєчасно та
належним чином, надавши суду письмову
заяву про розгляд справи за її
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

У судове засідання відповідач не
з'явився, про день і час слухання справи
був повідомлений своєчасно та належним
чином, надавши на адресу суду письмову
нотаріально посвідчену заяву про те, що
він - ОСОБА_2, позовні вимоги визнає в
повному обсязі та не заперечує проти їх
задоволення, розгляд справи просив
провести без його участі.

Представник третьої особи - Органу
опіки та піклування Ленінської
районної у м.Дніпропетровську ради у
судове засідання не з'явилася, про день
і час слухання справи була
повідомлений своєчасно та належним
чином, надавши на адресу суду письмову
заяву про розгляд справи за її
відсутності, позовні вимоги визнає в
повному обсязі та не заперечує проти їх
задоволення.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають
участь у справі, суд розглядає справу у
відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України,
без фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові
матеріали справи у їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню у зв'язку з
наступним.

Відповідно до статті 33 Конституції
України кожному громадянину України, в
тому числі дитині, гарантується
вільний виїзд за межі України.

Відповідно до вимог ст.141 СК України
мати та батько мають рівні права та
обов'язки до дитини, розірвання шлюбу
між батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьківські права, згідно вимог ч.2 с.155
СК України, не можуть здійснюватись
всупереч інтересам дитини.

За вимогами ч.2 ст.4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків на
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон такий виїзд може бути
дозволено на підставі рішення суду.

Встановлено, що 29 липня 2005 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб.

Від шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження дитини серії
НОМЕР_1 від 10.07.2003 року (а.с.4).

21 липня 2010 року шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було розірвано, що
підтверджується копією свідоцтва про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданого
Ленінським відділом реєстрації актів
цивільного стану Дніпропетровського
міського управління юстиції (а.с.5).

Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України,
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків,
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України»,
оформлення проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків.
Проїзний документ на дитину
оформляється терміном на три роки або
до досягнення нею 18-річного віку.

Положенням «Про проїзний документ
дитини» від 07.09.1994 року передбачено, що
громадянина України віком до 16 років
можливо вивезти з України на постійне
місце проживання або на певний
проміжок часу, який повинен бути
зазначений у проїзному документі.

За таких обставин, суд вважає, що
дійсно, в інтересах дитини, для її
навчання та відпочинку, необхідно
надати дозвіл на виїзд неповнолітньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон
України, а саме до Об'єднаного
Королівства Великої Британії та
Північної Ірландії для участі у
програмі «TransContinentalStudent» на мовні курси
у період з 23.03.2014 року по 01 квітня 2014
року, разом з мамою ОСОБА_1 (а.с.22).

Щодо вимоги позивача надати їй дозвіл
без згоди батька, ОСОБА_2, оформляти
документи для виїзду неповнолітньої
дитини за межі України на оздоровлення,
навчання та відпочинок, дозволити
позивачу без згоди батька вивозити
(супроводжувати) неповнолітнього сина
за межі України, в порушення вимог ст.
ст. 153, 157 СК України фактично позбавляє
батька дитини можливості брати участь
у її вихованні та можливості
особистого спілкування з ним, а
неодноразові виїзди дитини за кордон
без згоди відповідача фактично у
порушення ст.141 СК України звужує права
батька.

Крім того посилання позивача на те, що
кожного разу для виїзду з дитиною за
кордон їй потрібна згода відповідача,
який постійно змінює місце проживання,
що дуже затягує процес отримання
дозволу на виїзд за кордон, то
необхідно відмітити, що позивачем не
надано будь-яких належних доказів того,
що відповідач якимось чином
перешкоджає сину у здійсненні його
права на виїзд за межі України та не
надає в установленому чинним
законодавством згоди на такий виїзд і
крім того, позивачем не надано
будь-якого доказу про те, що в зв'язку з
ненаданням відповідачем такої згоди у
певний час, ОСОБА_3 був позбавлений
можливості здійснити певну поїздку за
межі України для навчання чи
відпочинку, а тому, суд вважає
зазначені посилання безпідставними.

Отже, зібрані у справі докази та наявна
їх оцінка вказують на наявність
підстав для часткового задоволення
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, ст.313 ЦК
України, ст.4 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - Орган опіки та піклування
Ленінської районної у
м.Дніпропетровську ради про надання
дозволу на виїзд за кордон дитини без
згоди батька - задовольнити частково.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на
тимчасовий виїзд за кордон України
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
без згоди батька ОСОБА_2 в супроводі
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 до Об'єднаного
Королівства Великої Британії та
Північної Ірландії для участі у
програмі «TransContinentalStudent» на мовні курси
у період з 23.03.2014 року по 01 квітня 2014
року.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Н.В. Токар