У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
заочне рішення Ялтинського міського
суду від 15 травня 2013 року, ухвалу
апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 23 грудня 2013 року в
справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду
з позовом, в якому просило стягнути з
ОСОБА_2 заборгованість за кредитним
договором від 13 грудня 2006 року в сумі 29
827,63 грн., яка складалася з: 2 219,76 грн. -
заборгованості за кредитом, 11 348,16 грн. -
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 151,45 грн. -
заборгованості по комісії за
користування кредитом, 14 211,41 грн. - пені
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором, 500 грн. - штрафу (фіксована
частина), 1 396,55 грн. - штрафу (процентна
складова).

Рішенням Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 15
травня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 23 грудня 2013 року,
позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк»
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку
заборгованість за кредитним договором
у сумі 29 827,63 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права і
неправильним застосуванням норм
матеріального права, та ухвалити нове,
яким відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» у
позові.

У відкритті касаційного провадження по
вищевказаній справі слід відмовити,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Зі змісту касаційної скарги та
оскаржуваних рішень вбачається, що
скарга є необґрунтованою і наведені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності зазначених рішень.

Згідно з нормами ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Доводи про незастосування при
вирішенні даного спору строків
позовної давності не заслуговують на
увагу, оскільки заявник у касаційній
скарзі не посилається на те, що таку
заяву подавав.

Колегія суддів апеляційного суду
Автономної Республіки Крим правильно
виходила з того, що за відсутності
заяви ОСОБА_2 про застосування строків
позовної давності у суді першої
інстанції, на стадії апеляційного
провадження відсутні правові підстави
для застосування правил ч. 4 ст. 267 ЦК
України та відмови у задоволенні
позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк».

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суди правильно
застосували правові норми та ухвалили
правильні по суті рішення, підстав для
скасування яких не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження в справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами
направити заявнику.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.І. Журавель