справа № 6/489/71/14
УХВАЛА

18 березня 2014 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

представника заявників ОСОБА_1

боржників ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника боржника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві заяву
представника ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_1
про поновлення строку для пред'явлення
виконавчого документа для виконання

встановив:

У лютому 2014 року представник заявників
звернувся до суду із заявою про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення до виконання виконавчого
документа, виданого відповідно до
рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 25.05.2011 по справі №2-308/11 за
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
Миколаївської міської ради про
визнання порядку користування
земельною ділянкою.

Як на причину пропуску вказаного
строку вказав на хворобу позивачів
ОСОБА_5 та ОСОБА_6

У судовому засіданні представник
заявників заяву підтримав та просив
задовольнити.

Присутні боржники проти заяви
заперечували, посилаючись на її
безпідставність.

Суд, вислухавши пояснення присутніх
учасників процесу, дослідивши
матеріали заяви і цивільної справи,
вважає заяву такою, що задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 371 ЦПК України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Виходячи з аналізу зазначеної норми,
суд при вирішенні питання про
поновлення строку для пред'явлення до
виконання виконавчого документа,
виданого на підставі судового рішення,
повинен з'ясувати питання щодо причин
пропуску цього строку та залежно від
характеру цих причин зробити висновок
про їх поважність чи неповажність, а
відтак дійти висновку про наявність чи
відсутність підстав для поновлення
строку для пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Із матеріалів справи встановлено,
рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 23.05.2011, залишено без змін
ухвалою апеляційного суду від 06.09.2011,
визначено порядок користування
земельною ділянкою по
вул.Комсомольській, 68 в м.Миколаєві.

На підставі вищевказаного рішення, за
спільною заявою позивачів, 03.04.2012
ОСОБА_6 було видано виконавчий лист, що
підтверджується його власноручною
розпискою на заяві, яка є в матеріалах
цивільної справи.

26.11.2013 стягувачі повторно звернулися
до суду для отримання виконавчого
листа, так як у відкритті виконавчого
провадження за попереднім виконавчим
документом було відмовлено постановою
державного виконавця від 21.05.2012 з
підстав відсутності у виконавчому
документі заходів примусового
виконання, що виключає здійснення
виконавчого провадження, через що
виконавчий документ повернуто 21.05.2012
ОСОБА_5

Наведене підтверджуються листом
Ленінського ВДВС Миколаївського МУЮ
від 03.07.2013 № 31422, адресованого на ім'я
ОСОБА_6, який надано боржниками.

Вказаних обставин представник
стягувачів не оспорював.

У січні 2014 року ОСОБА_6 втретє
звернувся до суду із заявою про видачу
виконавчих листів, які отримав 16.01.2014,
що підтверджується його розпискою на
заяві. Одночасно, вказав про повернення
виконавчого листа від 10.12.2013.

У ході розгляду заяви встановлено, що
постановою державного виконавця
Ленінського ВДВС Миколаївського МУЮ
від 24.01.2014 стягувачу ОСОБА_5 відмовлено
у відкритті виконавчого провадження
за виконавчим листом № 2-308, виданого
20.01.2014 з підстав, передбачених пунктом 6
частини першої статті 26 Закону України
«Про виконавче провадження», а саме
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону. Як вказав державний
виконавець, стягувач пред'явив один
виконавчий лист незважаючи на те, що
рішення стосується шести боржників.
Одночасно вказав на відсутність у
виконавчому документі заходів, що
зобов'язують боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення, що
виключає здійснення виконавчого
провадження.

Щодо підстави для відмови державним
виконавцем у відкритті виконавчого
провадження через пропуску
встановленого строку пред'явлення
документів до виконання, така підстава
передбачена пунктом 1 частини першої
статті 26 Закону України «Про виконавче
провадження».

Як встановлено судом із наведеної вище
підстави стягувачам у відкритті
виконавчого провадження не
відмовлялося.

Враховуючи, що виконавчий документ
стягувачами неодноразово отримувався
в суді і пред'являвся до державної
виконавчої служби, що свідчить про
приривання строку його пред'явлення до
виконання, внаслідок чого перебіг
такого строку починався спочатку
(стаття 24 Закону України «Про виконавче
провадження»), а також зважаючи на
підстави з яких державним виконавцем в
останній раз (24.01.2014) відмовлено у
відкритті виконавчого провадження, суд
вважає вказаний у заяві строк не
пропущеним, а відтак заява задоволенню
не підлягає.

Щодо доводів представника про хворобу,
то вони правого значення не мають,
оскільки відповідно до законодавства
про виконавче провадження стягувачами
є особи на користь яких увалено
рішення, а не їх представник.

Керуючись статтями 210, 371 ЦПК України,
суд -

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_5, ОСОБА_6 -
ОСОБА_1 про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення виконавчого
документа - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва протягом п'яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя