Ухвала

іменем україни

12 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Касьяна О.П.,
Кафідової О.В.,

Коротуна В.М., Маляренка А.В.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Фрунзенського міжрайонного управління
водного господарства про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, за касаційною скаргою
Фрунзенського міжрайонного управління
водного господарства на рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 22 жовтня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 04 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із указаним позовом та враховуючи
уточнення позовних вимог, просив
стягнути з відповідача на свою користь
заробітну плату за час вимушеного
прогулу у зв'язку з невиконанням
рішення суду в розмірі 24 845 грн 62 коп. та
покласти обов'язок покрити шкоду,
заподіяну Фрунзенському міжрайонному
управлінню водного господарства
незаконним звільненням та
невиконанням рішення суду про
поновлення його на роботі в порядку
ст. 237 КЗпП України.

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 22
жовтня 2013 року, яке залишено без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 04 грудня
2013 року, позовні вимоги задоволено
частково, стягнуто з Фрунзенського
міжрайонного управління водного
господарства на користь ОСОБА_3
середній заробіток за час вимушеного
прогулу при затримці виконання рішення
суду про поновлення на роботі у розмірі
24 726 грн 13 коп. з урахуванням податків і
зборів. У задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник
Фрунзенського міжрайонного управління
водного господарства, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 22 жовтня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 04 грудня
2013 року, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 06 листопада 2012 року
поновлено ОСОБА_3 на роботі на
посаді головного інженера з охорони
праці і техніки безпеки Фрунзенського
міжрайонного управління водного
господарства з 10 січня 2012 року,
стягнуто з останнього на користь
ОСОБА_3 заробітну плату за час
вимушеного прогулу в сумі 26 687
грн 70 коп. та моральну шкоду в сумі 2 000
грн. Допущено негайне виконання
рішення суду в частині поновлення на
роботі та стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу в розмірі
середньомісячної заробітної плати в
сумі 2 791 грн.

Наказом начальника Фрунзенського
міжрайонного управління водного
господарства Бодні А.Ф. від 04 жовтня 2013
року ОСОБА_3 було поновлено на роботі на
посаді головного інженера з охорони
праці з 10 січня 2012 року, а наказ від 10
січня 2012 року про його звільнення було
скасовано.

Стягуючи з Фрунзенського міжрайонного
управління водного господарства на
користь ОСОБА_3 середній заробіток за
час вимушеного прогулу у розмірі 24 726
грн 13 коп., суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що позивачем доведено факт затримки
відповідачем виконання рішення суду
про поновлення на роботі, яке підлягає
негайному виконанню, а визначаючи
розмір стягнутої суми, суд керувався
положеннями Закону України «Про оплату
праці» та Порядком обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженим Постановою Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1995
року за № 100 із змінами та доповненнями
(далі - Порядок)

Проте повністю погодитися з такими
висновками судів попередніх інстанцій
не можна, виходячи з наступного.

Середній заробіток працівника
визначається відповідно до
ст. 27 Закону України «Про оплату праці»
за правилами, передбаченими Порядком.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку,
середньомісячна заробітна плата
визначається за загальними правилами
обчислення середнього заробітку,
виходячи з виплат за останні два
календарні місяці роботи, що передують
події, з якою пов'язана відповідна
виплата. Працівникам, які пропрацювали
на підприємстві, в установі,
організації менше двох календарних
місяців, середня заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
фактично відпрацьований час.

Нарахування виплат за час вимушеного
прогулу, що обчислюються із середньої
заробітної плати за останні два місяці
роботи, провадяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період (п. 8
Порядку).

Суди першої та апеляційної інстанцій
на викладене уваги не звернули та в
порушення вищезазначених норм закону
здійснили розрахунок середнього
заробітку за час вимушеного прогулу у
розмірі 24 726 грн 13 коп. шляхом множення
середньомісячної заробітної плати - 2 791
грн на 10 місяців (з 07 листопада
2012 року по день поновлення на роботі 03
жовтня 2013 рік).

Суд апеляційної інстанції, залишаючи
без змін рішення суду першої інстанції,
на зазначені обставини не звернув
уваги, не встановив фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, а тому судове рішення
не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
їх скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Фрунзенського
міжрайонного управління водного
господарства задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 04 грудня
2013 року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А.
Макарчук

Судді:

О.П. Касьян

О.В. Кафідова

В.М. Коротун

А.В. Маляренко