Головуючий суду 1 інстанції - Павлова
Доповідач - Єрмаков Ю.В.
Справа № 406/2032/13
Провадження № 22ц/782/852/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м. Луганськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого - Єрмакова Ю.В.,

суддів -Матвєйшиної О.Б, Малієнко Н.В.

при секретарі - Соловей А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Алчевського міського суду
Луганської області від 28 жовтня 2013 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 в
інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ПрАТ
„Український страховий дім" в особі
Донецької регіональної дирекції про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди,-

в с т а н
о в и л а:

В березні 2013 року позивач
звернувся до суду з даним позовом до
відповідачів, після уточнення якого
остаточно просив стягнути з ОСОБА_3 на
його користь завдану шкоду: у розмірі
непокритої відшкодуванням страхової
компанії 1000грн.( франшизу), моральну
шкоду - 8000 грн., послуги евакуатора -400
грн. Стягнути з страхової компанії
„Український страховий дім"
відшкодування шкоди у розмірі 8017грн., а
також витрати, пов'язані із зверненням
до суду:350грн. послуги адвоката, судовий
збір 229,40грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 18.12.2011 року приблизно о 16.10
годину він керував автомобілем марки
„Daewoo Lanos" TF 69Y, реєстраційний номер
НОМЕР_2, який на праві власності
належить ОСОБА_5 та яким він управляв на
підставі довіреності, посвідченої
18.10.2008 року приватним нотаріусом
Алчевського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 за р.№ 941 та яка є дійсною
до 18.10.2018 року. На вул. 9 -го січня у м.
Алчевську відповідач ОСОБА_3, який
керував автомобілем марки „ВАЗ 21104",
реєстраційний номер НОМЕР_1 та який
належить йому на праві власності,
порушив п.п. 12.1; 13.1. Правил дорожнього
руху, не вибравши безпечну швидкість
руху, а також не вибравши безпечну
дистанцію руху, в наслідок чого скоїв
зіткнення з автомобілем під його
керуванням, заподіявши його автомобілю
технічні ушкодження. Згідно висновку
експертного товарознавчого
дослідження за фактом заподіяння
матеріальної шкоди, заподіяної
власнику автомобіля „Daewoo Lanos" TF 69Y,
реєстраційний номер НОМЕР_2, вартість
матеріальної шкоди складає 8017 грн.

Також, діями відповідача ОСОБА_3 в
наслідок скоєння ДТП йому була завдана
і моральна шкода, яка полягає в тому, що
у наслідок пошкодження автомобіля
йому терміново необхідно було шукати
майстра для ремонту автомобіля, гроші
на ремонт автомобіля, що завдало багато
незручностей, до того ж постійно
приходиться бачити розбитий
автомобіль, що завдає моральних
страждань та потребує додаткових
зусиль для організації свого життя, у
зв'язку з чим просив задовольнити
позов.

Рішенням Алчевського міського
суду Луганської області від 28 жовтня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені
частково.

Стягнуто з ПрАТ „Український
страховий дім" в особі Донецької
регіональної дирекції на користь
ОСОБА_5, від імені якої діє ОСОБА_4 на
підставі довіреності, посвідченої 19.02.
2013 року приватним нотаріусом
Алчевського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 за р.62, заподіяну
матеріальну шкоду в сумі 5681 грн. та
понесені витрати по справі 229,40грн. за
сплату судового збору та 350 грн. за
надання правової допомоги; стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну
шкоду в загальній сумі 2336 грн., та
моральну шкоду в сумі 1 500 грн. В іншій
частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом
норм процесуального та матеріального
права, подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати рішення Алчевського
міського суду від 28 жовтня 2013 року та
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог.

Іншими сторонами рішення суду не
оскаржується.

В судове засідання сторони не
з'явились, належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за можливим відповідно до ст. 305
ЦПК України розглянути справу за їх
відсутності.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів апеляційного суду
приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції

Відповідно до вимог ст.ст. 11,213
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі. Рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим, тобто суд,
виконавши всі вимоги цивільного
законодавства, повинен вирішити справу
згідно із законом, ухваливши рішення на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених такими доказами, як були
досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст.214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані
(пропущення строку позовної давності
тощо), які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в
позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами
судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування
заходів забезпечення позову.

Судова колегія вважає, що
такі вимоги судом першої інстанції
були виконані частково.

Задовольняючи позовні
вимоги частково, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач ПрАТ
„Український страховий дім" повинен
відшкодувати позивачу шкоду за
мінусом ПДВ в сумі 1336грн. та франшизи в
сумі 1000грн., а всього 5681грн., а також
витрати, понесені позивачем по справі в
сумі: 229,4грн. -судовий збір, 350грн. -за
надання юридичної допомоги, а
відповідач ОСОБА_3 повинен
відшкодувати шкоду в розмірі 2336грн. та
моральну шкоду в сумі 1500грн., а тому
дійшов висновку про часткову
обґрунтованість вимог.

Рішення суду в частині
стягнення з відповідача ПрАТ
„Український страховий дім"
матеріальної шкоди не оскаржується, а
тому судовою колегією не
переглядається.

Що стосується висновків суду
про стягнення з відповідача ОСОБА_3
матеріальної шкоди в сумі 2336грн. та
моральної шкоди в сумі 1500грн., то з
такими висновками суду першої
інстанції судова колегія не може
погодитися з наступних підстав.

Статті 1166, 1167 ЦК України містять
загальні підстави відповідальності за
завдану майнову та моральну шкоду.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

У відповідності зі ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 18.12.2011 року
приблизно о 16.10 годину позивач керував
автомобілем марки „Daewoo Lanos" TF 69Y,
реєстраційний номер НОМЕР_2, який на
праві власності належить ОСОБА_5 та
яким він управляв на підставі
довіреності, посвідченої 18.10.2008 року
приватним нотаріусом Алчевського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
за р.№ 941 та яка є дійсною до 18.10.2018 року.
На вул. 9 -го січня у м. Алчевську
відповідач ОСОБА_3, який керував
автомобілем марки „ВАЗ 21104",
реєстраційний номер НОМЕР_1, та який
належить йому на праві власності,
порушив п.п. 12.1; 13.1. Правил дорожнього
руху, не вибравши безпечну швидкість
руху та не вибрав безпечну дистанцію
руху, в наслідок чого скоїв зіткнення з
автомобілем позивача, заподіявши його
автомобілю технічні ушкодження. Згідно
висновку експертного товарознавчого
дослідження за фактом заподіяння
матеріальної шкоди, заподіяної
власнику автомобіля „Daewoo Lanos" TF 69Y,
реєстраційний номер НОМЕР_2, вартість
матеріальної шкоди складає 8017 грн.

Згідно довідки автомобілю позивача
були заподіяні механічні пошкодження,
а саме: деформовано заднє ліве крило;
задній бампер; задні ліві двері; заднє
ліве колесо.

Відповідно до постанови
Брянківського міського суду
Луганської області від 7.02.2012 року
ОСОБА_3 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КпАП України за вчинення
вказаного вище ДТП.

Постанова є чинною, відповідачем
ОСОБА_3 не оскаржувалася.

Тобто, винною особою у скоєнні ДТП
є відповідач ОСОБА_3

Згідно полісу № АА/5967448 від
17.10.2011 року автомобіль ВАЗ 21104,
реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006 року
випуску, який належить відповідачу
ОСОБА_3, був застрахований за умовами
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів відповідачем
ПрАТ „Український страховий дім".
Страхове відшкодування за шкоду,
заподіяну майну потерпілих,
зменшується на суму франшизи, яка
складає 1000 грн. Строк дії поліса до 17.10.
2012 року

Вказані обставини підтверджені
матеріалами справи та не заперечуються
сторонами.

Розмір завданої позивачу шкоди
складає 8017грн., з якої 1336грн. становить
ПДВ, що було встановлено в суді першої
інстанції.

Таким чином, суд правильно дійшов
висновку, що ПрАТ „Український
страховий дім" має відшкодувати шкоду у
сумі 5681грн. без врахування ПДВ.

Разом з тим, суд помилково дійшов
висновку про покладення обов'язку по
відшкодуванню різниці у розмірі суми
ПДВ (1336 грн.) з відповідача ОСОБА_3,
оскільки позивачем таких вимог до
цього відповідача не заявлялося (в
позові мова йде про стягнення з
відповідача ОСОБА_3 непокриту
страховою компанією франшизу у сумі
1000грн.), а суд відповідно до ст.11 ЦПК
України розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, в даному випадку суд першої
інстанції вийшов за межі заявлених
позивачем вимог, а тому в цій частині
рішення суду підлягає скасуванню без
прийняття будь-якого іншого рішення, що
не перешкоджає позивачу в разі
необхідності вирішити це питання на
загальних підставах.

Підстав для стягнення шкоди у
розмірі ПДВ з відповідача ПрАТ
„Український страховий дім" не має,
оскільки відповідно до Закону України
«Про податок на додану вартість»
операції з надання послуг із
страхування, співстрахування або
перестрахування особами, які мають
ліцензію на здійснення страхової
діяльності відповідно до Закону, а
також пов'язаних з такою діяльністю
послуг страхових (перестрахових)
брокерів та страхових агентів, не є
об'єктом оподаткування податком на
додану вартість.

Також, судова колегія не може
погодитися з визначеним судом розміром
на відшкодування моральної шкоди.

Як вбачається із змісту ст. 23 ЦК
України моральна шкода полягає, крім
іншого, у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України
моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз'яснень викладених в п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Внаслідок скоєного ДТП позивач
безспірно пережив душевні страждання,
порушився уклад його життя та ці
обставини потребують від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, що свідчить про завдання
йому відповідачем моральної шкоди в
розумінні положень ст. 23 ЦК України та
згідно до вказаної норми матеріального
права та ст. 1167 ЦК України заслуговує
відшкодування грішми за рахунок
відповідача.

З такими висновками міського суду
судова колегія погоджується, з огляду
на їх обґрунтованість та відповідність
нормам матеріального права і з цих
підстав відхиляє доводи апеляційної
скарги про недоведеність спричинення
моральної шкоди.

Разом з тим, враховуючи наведене
вище, обставини справи, характер
правопорушення, наслідки ДТП,
обставини, вказані позивачем на
обґрунтування спричиненої моральної
шкоди та виходячи з засад розумності,
виваженості та справедливості, судова
колегія вважає за необхідне зменшити
розмір стягнення моральної шкоди до 1000
грн. і частково задовольнити скаргу.

Згідно зі ст.309 ЦПК України підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального
права можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення, якщо це
порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин, відповідно п.4 ч.1 ст.
309 ЦПК України, рішення суду першої
інстанції повинно бути змінено.

Керуючись ст.303,307,309,313,314,316, 317 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Луганської області,-

в и р і ш
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Алчевського міського суду
Луганської області від 28 жовтня 2013 року
- змінити, зменшивши матеріальну шкоду
в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5 з 2336
грн. до 1000 грн. , а також в частині
стягнення моральної шкоди, зменшивши
суму з 1500 грн. до 1000 грн.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає чинності негайно, та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після
його проголошення.

Головуючий :

Судді: