ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________
Справа №2/756/415/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року Оболонський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді Диби
О.В.

за участю секретаря
Онищенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган
опіки та піклування Оболонської
районної в м. Києві державної
адміністрації, прокуратура
Оболонського району м. Києва, ОСОБА_3
про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

26.09.2013 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до відповідача про
позбавлення батьківських прав
відносно його неповнолітнього сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, визначення його
місця проживання із матір'ю та
зобов'язання погасити борг за
виконавчим листом №2-2875 від 30.05.2011 року
в розмірі 30 410,24 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що
відповідач останні роки не бере участі
у вихованні їх сина, не цікавиться його
станом здоров'я, проживає окремо,
матеріально його не утримує і має
заборгованість зі сплати аліментів,
яку в добровільному порядку погашати
не збирається. Тому вважає, що позов
підлягає задоволенню.

В судовому засіданні позивач підтримав
вимоги позовної заяви та просив їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином, на
адресу суду надіслав свої заперечення
в яких вказав, що підстав для
задоволення позовних вимог в частині
позбавлення його батьківських прав
немає, оскільки на момент відкриття
провадження його син ОСОБА_3 вже є
повнолітнім. Крім цього вказував на те,
що аліменти, про які вказує позивач
були невірно нараховані, оскільки
нараховувалися з 2004 року по травень 2011
року на малолітню ОСОБА_4, яка виявилася
не донькою відповідача згідно з
рішенням Оболонського районного суду
м. Києва. При зміні виконавчих листів,
цей борг автоматично перейшов до
нового виконавчого провадження, за
новим виконавчим листом, що є
порушенням прав відповідача.

Від третьої особи - прокуратури
Оболонського району надійшло
повідомлення про те, що оскільки ОСОБА_3
на момент розгляду справи вже досяг
повноліття та має повну цивільні
дієздатність, справу просила
розглядати без участі його
представника.

В судовому засіданні представник
третьої особи Органу опіки та
піклування Оболонської районної у м.
Києві державної адміністрації не
заперечував проти задоволення
позовних вимог в частині позбавлення
відповідача батьківських прав.

Третя особа - ОСОБА_3 в судовому
засіданні підтримав заявлений позов в
повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача,
представника Органу опіки та
піклування Оболонської районної в м.
Києві державної адміністрації, третьої
особи: ОСОБА_3, повно та всебічно
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази у їх сукупності, суд вважає
встановленими наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи,
16.12.2004 року шлюб між позивачем та
відповідачем було розірвано.

Від зазначеного вище шлюбу у сторін,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син -
ОСОБА_3, який проживає разом із
позивачем.

26.09.2013 року позивач звернувся до суду із
позовом про позбавлення відповідача
батьківських прав відносно його сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як на підставу своїх вимог посилався на
те, що з лютого 2004 року відповідач
проживає окремо, має заборгованість по
сплаті аліментів на утримання свого
сина в розмірі 30410,24 грн., які стягуються
з нього на підставі рішення
Оболонського районного суду м. Києва, з
сином не спілкується і не турбується
про його фізичний, духовний та
моральний розвиток. З наведених вище
підстав вважає, що існують всі підстави
для задоволення позову в частині
позбавлення відповідача батьківських
прав.

З такими вимогами позивача суд
погодитися не може виходячи із
наступного.

Згідно із ч.1 ст. 6 СК України правовий
статус дитини має особа до досягнення
нею повноліття.

Відповідно до ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він: 1) не
забрали дитину з пологового будинку
або з іншого закладу охорони здоров'я
без поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; 2) ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; 3) жорстоко
поводяться з дитиною; 4) є хронічними
алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів
експлуатації дитини, примушують її до
жебракування та бродяжництва; 6)
засуджені за вчинення умисного
кримінального правопорушення щодо
дитини.

Пленум Верховного Суду України в
пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007
р. N 3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав (тобто прав на виховання дитини,
захист її інтересів, на відібрання
дитини в інших осіб, які незаконно їх
утримують та інше), що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла 18 років, і тільки на
підставах, передбачених ст. 164 СК.

Статтею 165 СК України визначено перелік
осіб, які мають право на звернення до
суду з позовом про позбавлення
батьківських прав. Такими особами є
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров'я, навчальний або
інший дитячий заклад, в якому вона
перебуває, орган опіки та піклування,
прокурор, а також сама дитина, яка
досягла 14 років.

За таких обставин, враховуючи те, що на
момент розгляду справи та на момент
відкриття провадження, син сторін -
ОСОБА_3 досягнув 18 - ти років та набув
повної цивільної дієздатності, підстав
для задоволення позовної заяви матері
ОСОБА_3, яка при зверненні до суду діяла
як його законний представник немає.

Крім цього суд звертає увагу на те, що
позивач звернувся до суду із позовом за
день до набуття ОСОБА_3 повноліття.

Щодо вимоги про визначення місця
проживання ОСОБА_3 з позивачем, суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Відповідно до ст. 160 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла
десяти років, визначається за спільною
згодою батьків та самої дитини.

Якщо батьки проживають окремо, місце
проживання дитини, яка досягла
чотирнадцяти років, визначається нею
самою.

Згідно із ч.1 ст. 2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання і Україні» громадянам
України, а також іноземцям та особам
без громадянства, які на законних
підставах перебувають в Україні,
гарантуються свобода пересування та
вільний вибір місця проживання на її
території, за винятком обмежень, які
встановлені законом.

Таким чином, після досягнення ОСОБА_3
повноліття, суд за заявою його матері
не може визначити місце проживання її
сина разом із нею, оскільки це призведе
до порушення законних прав особи на
вільне пересування.

Тому в цій частині позовна заява також
не підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача
заборгованості по сплаті аліментів, то
суд вважає за необхідне відмітити
наступне.

При розгляді вказаної вище вимоги, суд
звертає увагу на те, що в своїх позовних
вимогах позивач ставить питання про
фактичне зобов'язання відповідача
погасити борг по виконавчому листу
однак, в даному випадку, на думку суду
позивач ставить питання про стягнення
з відповідача заборгованості, оскільки
це слідує із його пояснень, які було ним
надано в судовому засіданні.

Згідно із ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі. Способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За домовленістю
між батьками дитини той із них, хто
проживає окремо від дитини, може брати
участь у її утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі.

З матеріалів справи вбачається, що
аліменти з відповідача стягуються на
підставі рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 22.06.2004 року
яке набрало законної сили.

Згідно із ч. 1 ст. 187 СК України один із
батьків може подати заяву за місцем
роботи, місцем виплати пенсії,
стипендії про відрахування аліментів
на дитину з його заробітної плати,
пенсії, стипендії у розмірі та на строк,
які визначені у цій заяві.

За положеннями ст. 194 СК України
заборгованість за аліментами, які
стягуються відповідно до ст. 187 цього
Кодексу, погашається за заявою
платника шляхом відрахувань з його
заробітної плати, пенсії, стипендії за
місцем їх одержання або стягується за
рішенням суду.

Указана норма матеріального права
визначає порядок стягнення аліментів
за виконавчим листом за минулий час та
заборгованості за аліментами, що
утворилася при їх відрахуванні за
заявою платника, поданою відповідно до
ст. 187 СК України.

Порядок стягнення аліментів на
виконання рішення суду передбачений
ст. 74 Закону України «Про виконавче
провадження» і відповідно до ч. 9 цієї
статті суд вирішує питання
заборгованості лише у разі спору про її
розмір.

Таким чином, при відсутності такого
спору заборгованість стягується
державним виконавцем відповідно до
положень Закону, а не на підставі
рішення суду про стягнення
заборгованості, яка виникла на
підставі рішення суду.

За таких обставин позовні вимоги
позивача в частині стягнення
заборгованості по сплаті аліментів
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України «Про виконавче
провадження», Законом України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання і Україні», ст. ст. 6, 160,
164, 165, 180, 181, 187, 194 СК України, ст.ст. 10, 11, 60,
88, 169, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та
піклування Оболонської районної в м.
Києві державної адміністрації,
прокуратура Оболонського району м.
Києва, ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав - відмовити;

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду м.
Києва протягом 10 днів з дня його
проголошення через Оболонський
районний суд м. Києва. У разі якщо особи,
які беруть участь у справі не були
присутні під час ухвалення рішення,
апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з моменту
його отримання;

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його апеляційне
оскарження.

Суддя:
О.В. Диба