Справа № 209/4058/13-ц
Провадження № 2/209/417/14
РІШЕННЯ

іменем України

"24" лютого 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Ковальової А.Б.

при секретарі Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпродзержинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, заперечень проти позову або
заяви про розгляд справи за її
відсутності до судового розгляду
справи від неї не надійшло.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просить суд стягнути з
відповідача на його користь суму боргу
за договором позики в сумі 26401,26 грн., та
витрати по сплаті судового збору в сумі
264,01 грн. На обґрунтування своїх
позовних вимог посилається на те, що 14
квітня 2011 року між ним та відповідачем
було укладено договір позики,
відповідно до якого він передав
ОСОБА_2 у власність грошові кошти в сумі
26401,26 грн., а відповідач зобов'язалася
повернути йому таку ж суму грошових
коштів, на підтвердження чого
власноручно написала розписку.
Повернення позики повинно було
відбуватися згідно з графіком, але не
пізніше 30 числа кожного місяця, і
відповідно до умов договору, у випадку
несвоєчасного внесення щомісячних
сум, починаючи з наступного дня, що
настає за датою погашення позики,
заборгованість вважається
простроченою. У зазначений строк
відповідач борг не повернула, що
свідчить відмову відповідача виконати
взяті на себе зобов'язання за договором
позики, на усні та письмові претензії
щодо повернення боргу не відповідає.

Представник позивача ОСОБА_3, яка діє за
довіреністю, в судове не з'явилася, про
час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином відповідно
до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, до
судового розгляду справи надала суду
заяву з клопотанням про розгляд справи
за її відсутності, позовні вимоги по
суті та за обставинами справи
підтримала в повному обсязі, просить
позов задовольнити, і у випадку неявки
відповідачів - згодна на розгляд
справи за її відсутності на підставі
наданих доказів та ухвалення заочного
рішення. Представнику позивача
роз'яснений порядок перегляду
заочного рішення за заявою
відповідача.

Суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності представника
позивача відповідно до вимог ст. 158 ч.2
ЦПК України, згідно якої особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове
засідання не з'явилася, про час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином згідно вимог статей 74,
76 ЦПК України, судовими повістками, які
відправлялися їй поштовими
відправленнями за її зареєстрованим
місцем проживання - АДРЕСА_1, про
причини своєї неявки відповідач суд не
повідомила, заяви про розгляд справи
за її відсутності суду не надала. В
зв'язку з тим, що суд не має відомостей
про причину неявки відповідача, яка
була повідомлена належним чином, і яка
про причини своєї неявки суд не
повідомила, заяву про розгляд справи
за її відсутності суду не надала, суд
відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення), так як вважає, що є
достатньо матеріалів про права та
відносини сторін, і потреба дачі
особистих пояснень відповідачем
відсутня.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі даних чи доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

В зв'язку з тим, що представник позивача
не заперечує проти розгляду справи по
суті у відсутність відповідача, суд, з
його згоди, ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Судом досліджені письмові докази по
справі:

- договір позики ( а.с. 4-5), яким
підтверджується факт укладення 14
квітня 2011 року між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 договору позики
грошових коштів в сумі 26401,26 грн., та
строк дії договору до 14 квітня 2013 року;

- розписка від 14 квітня 2014 року (
а.с. 6), якою підтверджується факт
отримання відповідачем ОСОБА_2 . від
позивача ОСОБА_1 грошових коштів в
розмірі 26401,26 грн. на строк 24 місяці
згідно договору від 14 квітня 2011 року;

- претензія від 01 квітня 2013 року
(а.с. 7), якою підтверджується факт
звернення позивача до відповідача про
добровільне погашення заборгованості
за договором позики;

- копія паспорту відповідача,
довідка про присвоєння
ідентифікаційного номеру (а.с. 8-9),
якими підтверджується її особа
громадянина України та присвоєння
відповідачу номеру платника податків
2118 300440.

Вивчивши письмові докази та матеріали
справи, з'ясувавши обставини справи та
дослідивши їх доказами, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні судом встановлені
наступні обставини та відповідні до
них правовідносини.

Судом встановлено, що 14 квітня 2014 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений
договір позики, відповідно до якого
позивач передав відповідачу грошові
кошти в сумі 26401,26 грн., а відповідач
зобов'язалася повернути позивачу
взяті в борг грошові кошти до 14 квітня
2013 року шляхом перерахування
частинами не пізніше 30 числа кожного
місяця.

Факт укладення цього договору
підтверджується самим договором (а.с.
4-5) та власноручно написаною розпискою
відповідача (а.с. 6), в якій вона
зазначила, що вона отримала від ОСОБА_1
26401,26 грн. на строк 24 місяця згідно
договору позики від 14 квітня 2014 року.

Зважаючи на власноручну написану
відповідачем розписку про отримання
грошових коштів та укладений договір
позики, суд дійшов до висновку, що
відповідач дійсно отримала від
позивача грошові кошти в сумі 26401, 26
грн., які зобов'язалася повернути в
повному обсязі до 14 квітня 2013 року. Але
у визначений в договорі строк
відповідач грошові кошти позивачу не
повернула, чим порушила умови договору
позики, укладеного між нею та ОСОБА_1

Суд встановив, що з боку позивача
були виконані всі умови договору
позики, і відповідачу була передана
грошова сума, зазначена в договорі та в
розписці ОСОБА_2, однак відповідач
відмовилася від належного виконання
зобов'язань за договором позики, і тому
ця сума боргу повинна бути стягнута з
відповідача на користь позивача в
повному обсязі.

Суд вважає встановленим наявність
фактів, якими обґрунтовуються вимоги
позивача, з таких мотивів.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
умов договору не допускається,

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним грошово
зобов'язання. Боржник, що прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням установленого
рівня інфляції за увесь час
прострочення, а також три відсотка
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір відсотків не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
вартості. Договір позики є укладеним з
моменту передачі грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження договору позики та його
умов може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
грошової суми або визначеної
кількості речей.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник вчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму у відповідності зі ст. 625
ЦК України.

Згідно вивчених судом матеріалів
справи, з'ясованих обставин справ, які
досліджені доказами, суд дійшов до
висновку, що внаслідок порушення
відповідачем своїх зобов'язань за
договором позики, має місце порушення
прав позивача, і тому він правомірно
звернувся до суду з цим позовом,
який підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Належить стягнути з відповідача на
користь позивача сплачений судовий
збір в сумі 264,01 грн., так як відповідно
до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати (а.с. 12 - квитанції про сплату
судового збору).

На підставі ст. ст. 525, 526, 629, 1046, 1047, 1049,ЦК
України, керуючись ст. ст. 8, 10, 57, 59, 60, 88,
ст. 158, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики, -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 суму боргу за договором
позики від 14 квітня 2011 року в сумі 26401
(двадцять шість тисяч чотириста одну)
гривню 26 копійок, та сплачений судовий
збір в сумі 264,01 гривня.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
А.Б. Ковальова