Провадження № 2/537/269/2014
Справа № 537/255/14-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2014 р. Крюківський районний суд
м.Кременчука Полтавської області в
складі

головуючого: судді Маханькова О.В.

за участю секретаря судового
засідання Скічко Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Кременчуці Полтавської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про відшкодування майнової
шкоди, завданої внаслідок ДТП, та
моральної шкоди, -

В
с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення на
його користь грошових коштів на
відшкодування майнової шкоди, завданої
внаслідок ДТП, а також моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що 15.08.2013року о 18.00год. на
автодорозі Бориспіль - Дніпропетровськ
- Запоріжжя, водій ОСОБА_2, керуючи
автомобілем ВАЗ 111830 д.н.з. НОМЕР_2,
рухаючись по другорядній дорозі, не
надав перевагу у русі автомобілю LAND ROVER
д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4, що
рухався по головній дорозі.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобілю LAND ROVER RANGE ROVER, д.н.з.
НОМЕР_3, кузов НОМЕР_4, двигун об*ємом
4367см дизельний, колір чорний, рік
виготовлення 2011, свідоцтво про
реєстрацію НОМЕР_5, видане
Кременчуцьким ВРЕР 02.02.2013р., що належить
йому на праві приватної власності,
завдано технічних пошкоджень.

Вина Відповідача підтверджується
протоколом серія АБ2 №868626 від 15.08.2013р.,
схемою місця ДТП від 15.08.2013р.,
поясненнями учасників пригоди від
15.08.2013р., висновком судової
автотехнічної експертизи №1136 від
27.11.2013р., а також вина відповідача
встановлена постановою Крюківського
районного суду м.Кременчука
Полтавської області від 16.12.2013року по
справі №537/4901/13-п.

Відповідно до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження №453
від 02.09.2013року по визначенню вартості
пошкоджень автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER
д.н.з. НОМЕР_3 з врахуванням втрати
товарної вартості складає величину
198841.29грн.

Автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER був
застрахований відповідно до Закону
України «Про обов*язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховою компанією
відповідача частина грошових коштів у
розмірі 50000.00грн, що підтверджується
копією платіжного доручення №0055287 від
24.10.2013р.

Сума відшкодування матеріальних
збитків складає 148841.29грн.

Також позивач додає витрати на
послуги по проведенню
автотоварознавчого дослідження, які
склали 1000грн.

Також відповідач повинен
відшкодувати моральну шкоду, яка
визначена в сумі 12000грн. а також судові
витрати.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник в судовому засіданні з
позовом не погодились , вважають позов
необґрунтованим, в задоволенні позову
прохали відмовити.

Залучений до участі в справі в
якості третьої особи СК ЗАТ
«Просто-страхування» в судове
засідання не з*явився, про час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, надав заяву про слухання
справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача та його адвоката,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Обґрунтованим є
рішення ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі мають рівні права щодо
надання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи.

Відповідно до положень ст.10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень та відповідно до положень
ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Чинним законодавством України (ч. 1
ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України) передбачено
право юридичної та фізичної особи на
відшкодування майнової шкоди, завданої
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи;
шкоди, завданої майну фізичної або
юридичної особи; моральної шкоди,
завданої фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку

Так у відповідності до вимог ч. 4 ст.
61 ЦПК України вирок у кримінальній
справі, що набрав законної сили, або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

При розгляді справи про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок, що набрав
законної сили, або постанову суду у
справі про адміністративне
правопорушення, це судове рішення є
обов'язковим для суду лише щодо
з'ясування питань, чи мали місце такі
дії та чи вчинені вони цією особою. Тому
розглядаючи позов, який випливає з
кримінальної справи чи зі справи про
адміністративне правопорушення, суд не
вправі обговорювати вину відповідача,
а може лише вирішувати питання про
розмір відшкодування. Інші докази,
прийняті в рамках кримінальної справи
чи справи про адміністративне
правопорушення постанови, оцінюються
судом згідно з положеннями ст. 212 ЦПК
України.

Судом встановлено, що 15.08.2013року о
18.00год. на автодорозі Бориспіль -
Дніпропетровськ - Запоріжжя, водій
ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 111830
д.н.з. НОМЕР_2, рухаючись по другорядній
дорозі, не надав перевагу у русі
автомобілю LAND ROVER д.н.з. НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_4, що рухався по
головній дорозі.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобілю LAND ROVER RANGE ROVER, д.н.з.
НОМЕР_3, кузов НОМЕР_4, двигун об*ємом
4367см дизельний, колір чорний, рік
виготовлення 2011, свідоцтво про
реєстрацію НОМЕР_5, видане
Кременчуцьким ВРЕР 02.02.2013р., що належить
йому на праві приватної власності,
завдано технічних пошкоджень.

Вина Відповідача підтверджується
протоколом серія АБ2 №868626 від 15.08.2013р.,
схемою місця ДТП від 15.08.2013р.,
поясненнями учасників пригоди від
15.08.2013р., висновком судової авто
технічної експертизи №1136 від 27.11.2013р., а
також вина відповідача встановлена
постановою Крюківського районного
суду м.Кременчука Полтавської області
від 16.12.2013року по справі №537/4901/13-п.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2, відповідно до договору
добровільного страхування
автотранспорту №8772328 від 25.04.2013року
застрахував свій автомобіль в ПрАТ «СК
«Провідна».

Після вчинення ДТП ПрАТ «СК
«Провідна» сплатило позивачу 50000грн.,
що не заперечується сторонами.

Відповідно до висновку
експертного авто товарознавчого
дослідження №453 від 02.09.2013року по
визначенню вартості пошкоджень
автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER д.н.з. НОМЕР_3 з
врахуванням втрати товарної вартості
складає величину 198841.29грн.

Відповідно до висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження №453 від 02.09.2013року по
визначенню вартості пошкоджень
автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER д.н.з. НОМЕР_3
вартість відновлюваного ремонту
колісного транспортного засобу
складає 165908.82грн.

Згідно зі ст.1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи, суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати їй в натурі (передати річ
того ж роду і тої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо), або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначаються відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER д.н.з.
НОМЕР_3 , на момент скоєння ДТП належав
ОСОБА_3 на праві власності.

Вищим спеціалізованим судом
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ Постановою Пленуму
від 30.03.2012 № 2 «Про узагальнення судової
практики розгляду судами цивільних
справ про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, у 2010-2011 роках»передбачено,
що вирішуючи питання про притягнення
тієї чи іншої особи до
відповідальності за ст. 1187 ЦК України,
слід визначити дві основні ознаки
володільця: юридичну та матеріальну
(фактичну).

Юридична ознака володільця
полягає в тому, що володільцем
визнається тільки та особа, яка на
відповідних правових підставах
володіє об'єктом, діяльність з яким
створює підвищену небезпеку.

У свою чергу матеріальна або
фактична ознака володільця джерела
підвищеної небезпеки означає, що особа
повинна здійснювати фактичне
володіння (експлуатацію, використання,
зберігання, утримання) небезпечними
об'єктами. У разі, якщо управління
небезпечним об'єктом передається
третій особі без належного юридичного
оформлення (наприклад, управління
транспортним засобом без оформлення
довіреності), вважається, що об'єкт не
виходить із володіння його
безпосереднього володільця, і саме він
нестиме відповідальність за заподіяну
шкоду. Тобто, як правило, обидві ознаки
володільця небезпечного об'єкта
повинні мати місце, крім випадків,
передбачених законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України
збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв*язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права/реальні збитки/.

Таким чином, судом встановлено, що вину
відповідача у нанесенні матеріальної
шкоди позивачу доказано, також
доказано суму матеріальної шкоди, а
отже вимоги позивача, в частині
стягнення матеріальної шкоди, є
законними, а тому підлягають
частковому задоволенню.

Факт спричинення матеріальної
шкоди було встановлено в судовому
засіданні та підтверджується
належними доказами. Вартість
відновлювального ремонту автомобіля
LAND ROVER RANGE ROVER д.н.з. НОМЕР_3, пошкодженого
у результаті ДТП, становить 165908.82
гривень. Страховик відповідно до
положень договору страхування та вимог
закону здійснив виплату позивачеві
страхового відшкодування в сумі 50 тис.
гривень. Таким чином, суд, враховуючи
вимоги ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортирних
засобів», ст. 1194 ЦК України, дійшов
висновку, що страхова компанія
виплатила позивачеві страхове
відшкодування в повному обсязі, а тому
різницю між фактичним розміром та
страховим відшкодуванням у сумі 115908.82
грн. необхідно стягнути на користь
позивача з відповідача, визнаного
винним у скоєнні ДТП.

Судом прийнято до уваги Постанову
Пленуму Верховного суду україни №6 від
27.03.1992року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», відповідно до
якої при постановленні рішення про
стягнення на користь потерпілого
відшкодування вартості майна, що не
може використовуватись за призначення,
але має певну цінність, суд одночасно
повинен обговорити питання про
передачу цього майна після
відшкодування збитків особі,
відповідальній за шкоду, а тому вважає
за необхідне зобов*язати позивача
повернути відповідачу пошкоджені
запчастини, які підлягають заміні
після відшкодування збитків.

Згідно ч.1 ст.1167 Цивільного
Кодексу України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до пункту 3 статті 23
Цивільного кодексу України, розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування , а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності та справедливості.

Згідно з пунктами 4, 5 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної ( немайнової)
шкоди»(з подальшими змінами) від 31.03.1995
№ 4 від час вирішення питання про
відшкодування моральної шкоди
обов'язковому з'ясуванню підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювана, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправними діями заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Визначаючи розмір моральної шкоди,
заподіяної позивачу, суд бере до уваги
наступне: відповідач під час ДТП на
правовій підставі володів джерелом
підвищеної небезпеки, у разі ДТП
позивачу було спричинено значної
матеріальної шкоди шляхом пошкодження
його автомобіля, який є засобом
пересування для всієї сім'ї, що
призвело до значної зміни життєвих
зв'язків, збирати відомості про
власника автомобіля, витрачати час на
спілкування з працівниками ДАІ, що
заважало як сім'ї, так і роботі,
позивачу було завдано значних
душевних страждань, що негативним
чином відбилося на стосунках у сім'ї і
на життєвих зв'язках.

Розмір моральної шкоди визначений
позивачем в розмірі 12000 грн., суд вважає
завищеним, а тому виходячи із засад
розумності, виваженості та
справедливості, вважає, що грошова сума
в розмірі 1000 грн. буде достатньою для
відшкодування завданої позивачу діями
відповідача моральної шкоди.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

За вказаних вище обставин, суд,
оцінюючи зібрані по справі докази,
дійшов висновку, що позивач частково
довів ті обставини, на які посилався, як
на підставу своїх позовних вимог.

Судові витрати підлягають
розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК
України, постановою Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди»від 31.03.1995 № 4, суд, -

В
и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про відшкодування майнової шкоди,
завданої внаслідок ДТП, та моральної
шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (інд.№ НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в
розмірі 115908/сто п*ятнадцять тисяч
дев*ятсот вісім/грн. 82коп, в рахунок
відшкодування моральної шкоди - 1000
(одна тисяча) гривень, сплати за
проведення автотоварознавчої
експертизи - 1000грн., судових витрат в
сумі 240грн, а також витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1498 грн. 42 коп.

Зобов*язати ОСОБА_3
повернути/передати/ ОСОБА_2 пошкоджені
запчастини, які підлягають заміни,
після відшкодування завданих збитків.

В задоволенні інших позовних вимог
- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів
з дня складання рішення в повному
обсязі до Апеляційного суду
Полтавської області через
Крюківський районний суд м. Кременчука.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
цією статтею, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про
що постановляється ухвала.

Суддя

Повний текст рішення виготовлений та
підписаний 17.03.2014р.