Справа № 681/1384/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року

Полонський районний суд Хмельницької
області в складі:

головуючого судді - Горщара А.Г.

при секретарях - Салюк Т.М., Іщук С.А.

за участю позивача, його представника
ОСОБА_1, представника відповідача
ОСОБА_2, представника третьої особи Гес
М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Полонне

цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третьої особи на стороні
відповідача відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Полонському
районі про встановлення факту
перебування у трудових відносинах,
відшкодування шкоди та страхових
виплат, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив: встановити факт
перебування його у трудових відносинах
на посаді експедитора з 01 листопада 2011
року із суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою (далі
СПД-ФО) ОСОБА_5; зобов'язати останнього
оформити позивачу належним чином
трудову книжку; зобов'язати
відповідача організувати
розслідування нещасного випадку, який
стався 19.02.2012 року при
дорожньо-транспортній пригоді (далі
ДТП) та скласти акти за формами Н-1, Н-5;
стягнути з ОСОБА_5 на його користь
належні для нього страхові виплати в
зв'язку з каліцтвом на виробництві при
виконанні трудових обов'язків,
понесені витрати на лікування в сумі 12
000 грн., моральну шкоду 700 000 грн.,
упущену, не використану вигоду
відносно отриманого каліцтва в сумі 1
млн. грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_4
зазначав, що 01 листопада 2011 року ОСОБА_5
після проведеної з ним співбесіди
прийняв від нього письмову заяву про
прийняття на роботу разом із трудовою
книжкою, та ним був заповнений бланк
трудового договору в 2-х примірниках.
Названі документи відповідач залишив у
себе пояснивши, що їх слід
зареєструвати у відділі кадрів, та що
позивач є працевлаштованим на роботу
експедитором, до якої повинен
приступити 02 листопада 2011 року. З цього
часу він став виконувати обов'язки
експедитора, після чого щомісячно у
бухгалтера відповідача отримував
заробітну плату в середньому розмірі
2500 грн., про що розписувався у
відомостях. 19 лютого 2012 року
повертаючись із чергового відрядження
на автомобілі Фольсваген-МАН
реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
керував водій ОСОБА_6 в с. Романове
Збаразького району Тернопільської
області сталася ДТП, при якій він
отримав каліцтво (перелом ноги), після
чого визнаний інвалідом 2-ї групи. У
зв'язку з травмою перебував на
лікуванні в 1-й міській лікарні м.
Тернополя, однак ОСОБА_5 не виплатив для
нього та не оформив і не компенсував
соціальні пільги, моральні страждання,
витрати на лікування в сумі 12 000 грн.
Крім цього, він не організував
проведення спеціальних розслідувань
нещасного випадку, за результатами
якого не склав акти за формами Н-1, Н-5,
чим порушив вимоги трудового
законодавства, а тому відповідач
зобов'язаний сплатити для нього
вказані вище види виплат, а також
завдану моральну шкоду.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав і просив їх
задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнав, пояснив, що позивач не
перебував з СПД-ФО ОСОБА_5 у трудових
відносинах, а тому заявлені ним вимоги
є безпідставними.

Представник відділення виконавчої
дирекції Фонду також позов заперечила
із підстав недоведеності факту
перебування ОСОБА_4 у трудових
відносинах з відповідачем.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позовні вимоги задоволенню не
підлягають із наступних мотивів.

Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП
України трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Згідно статті 24 КЗпП України трудовий
договір укладається, як правило, у
письмовій формі. Додержання письмової
форми є обов'язковим при укладенні
трудового договору з фізичною особою.

Положеннями статті 24-1 КЗпП України
визначено, що у разі укладення
трудового договору між працівником і
фізичною особою фізична особа повинна
у тижневий строк з моменту фактичного
допущення працівника до роботи
зареєструвати укладений у письмовій
формі трудовий договір у державній
службі зайнятості за місцем проживання
у порядку, визначеному Міністерством
праці та соціальної політики України.

Порядком реєстрації трудового
договору між працівником і фізичною
особою, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 08 червня 2001 p. N 260,
встановлено, що укладений у письмовій
формі трудовий договір між працівником
і фізичною особою фізична особа
повинна подати на реєстрацію до
державної служби зайнятості за місцем
свого проживання у тижневий строк з
моменту фактичного допущення
працівника до роботи. Відповідальна
особа центру зайнятості в день подання
фізичною особою трудового договору
реєструє його у книзі реєстрації
трудових договорів за формою, що
додається. Трудовому договору
присвоюється номер, за яким він
зареєстрований у книзі і ставиться
дата його реєстрації. Записи про
реєстрацію та зняття з реєстрації
трудового договору дають право
фізичній особі внести записи до
трудової книжки працівника про
прийняття та звільнення його з роботи.
Посадова особа центру зайнятості
підтверджує особистим підписом записи,
унесені фізичною особою до трудової
книжки працівника і засвідчує їх
печаткою.

У відповідності до ст.29 КЗпП України до
початку роботи за укладеним трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган зобов'язаний: роз'яснити
працівникові його права і обов'язки та
проінформувати під розписку про умови
праці, наявність на робочому місці, де
він буде працювати, небезпечних і
шкідливих виробничих факторів, які ще
не усунуто, та можливі наслідки їх
впливу на здоров'я, його права на пільги
і компенсації за роботу в таких умовах
відповідно до чинного законодавства і
колективного договору; ознайомити
працівника з правилами внутрішнього
трудового розпорядку; визначити
працівникові робоче місце, забезпечити
його необхідними для роботи засобами
та проінструктувати працівника з
техніки безпеки виробничої санітарії,
гігієни праці і протипожежної охорони.

Тобто, у будь-якому випадку заборонено
допускати працівника до роботи до того,
як будуть виконані вимоги ст.29 КЗпП
України.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

За позицією позивача, він перебував у
трудових відносинах з СПД-ФО ОСОБА_5, у
якого працював на посаді експедитора з
01 листопада 2011 року.

На підтвердження цього факту ОСОБА_4
посилається на те, що він писав
письмову заяву про прийняття на роботу,
яку разом із трудовою книжкою та
бланком трудового договору в 2-х
примірниках передав відповідачу.

Разом з тим, позивач не надав будь-яких
доказів, які би підтверджували
наявність зазначених обставин.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема із листа територіальної
державної інспекції з питань праці у
Тернопільській області від 04.03.2013 року
(а.с.10), акту перевірки, припису названої
інспекції від 19.02.2013 року (а.с.60-79) під
час перевірки дотримання СПД-ФО ОСОБА_5
на предмет додержання законодавства
про працю, дані які б містили факти
подання ОСОБА_4 заяви, видання наказу
про прийняття на роботу, укладення
трудового договору у письмовій формі,
його реєстрації в центрі зайнятості не
виявлені. У табелях обліку
використання робочого часу та в
бухгалтерських документах з
нарахування та виплати заробітної
плати відсутнє прізвище позивача та
дані про фактичний облік
відпрацьованого ним робочого часу,
виплату заробітної плати за виконану
роботу.

На підтвердження трудових відносин з
відповідачем ОСОБА_4 також посилався на
те, що він фактично був допущений до
роботи та виконував таку, про що
вказують дані наданих ним видаткових
накладних, де міститься його підпис про
отримання коштів за поставлені ним
товари, а також показання допитаних
судом свідків.

Разом з тим, як вбачається із
оригіналів видаткових накладних № 791
від 10 лютого 2012 року, № 445 від 25 січня 2012
року, на цих накладних міститься
печатка СПД-ФО ОСОБА_7, а на всіх
накладних зазначений як постачальник
СПД ФО ОСОБА_7, без вказівки на ім'я та по
батькові, або ж на ініціали, що
позбавляє можливість встановити в чиїх
же конкретно інтересах діяв позивач,
здійснюючи доставку товарів.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, зазначали що
ОСОБА_4 працював у СПД-ФО ОСОБА_5 в
якості експедитора, однак без
оформлення трудового договору, про що
він особисто знав.

В порядку судового доручення допитаний
свідок ОСОБА_10 (а.с.49) пояснював, що
весною 2012 року, коли він домовився з
ОСОБА_5 про поставку дитячих товарів в
його магазин, що знаходиться в м.
Калинівка, то від імені ОСОБА_5 приїздив
ОСОБА_4 як експедитор, який привозив
товари по накладних, він же
підписувався на них і отримував гроші
за товар.

Свідок ОСОБА_11 дала пояснення (а.с.158), що
ОСОБА_5 поставляв їй товари під
реалізацію в магазин, що в м.
Новомосковську. Доставку товарів
інколи здійснював ОСОБА_4 разом з
водієм. Гроші за товар вона
перераховувала на картку ОСОБА_5

На думку суду, показання зазначених
свідків прямо не свідчать, що між
позивачем та відповідачем, в розумінні
положень визначених ч.1 ст.21, ст.ст.24, 24-1
КЗпП України, існували саме трудові
відносини.

Оскільки від результатів вирішення
позовної вимоги про встановлення факту
перебування ОСОБА_4 у трудових
відносинах з відповідачем залежить
вирішення інших заявлених позивачем
позовних вимог, тому решта таких вимог
також задоволенню не підлягають за їх
безпідставністю.

Керуючись наведеним, ст.ст.10, 60, ч.3 ст.209,
ст.ст.212-215 ЦПК України суд, -

вирішив:

В позові ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Хмельницької
області шляхом подачі до суду першої
інстанції апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ________________