Справа № 226/260/14-ц
Провадження№ 2/226/240/2014
5 березня 2014 року Димитровський міський
суд Донецької області у складі:
головуючої - судді Клепка Л.І.,
при секретарі Тіссен О.В.,
за участю представника позивача органу
опіки та піклування виконкому
Димитровської міської ради Кизим Є.І.,
відповідача ОСОБА_2,
третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4,
прокурора Пономаренко О.В.,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Димитров
справу за позовом органу опіки та
піклування виконкому Димитровської
міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав, -
Позивач орган опіки та піклування
виконкому Димитровської міської ради
звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав. В обґрунтування
позовних вимог зазначив, що відповідач
по справі є батьком малолітніх дітей
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з якими разом не проживає
та їх вихованням не займається, через
що рішенням Димитровського міського
суду від 30.11.2012 року дітей у відповідача
було відібрано без позбавлення його
батьківських прав. Оскільки діти
залишилися без батьківського
піклування, оскільки їх мати ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_5 померла, їх було взято на
первинний облік служби у справах дітей
виконавчого комітету Димитровської
міської ради і за рішенням суду від
30.11.2012 року влаштовано під опіку. Старшу
дитину - ОСОБА_5 було передано на
виховання бабусі ОСОБА_3, а молодшу -
ОСОБА_6 було передано під опіку ОСОБА_4.
Вказуючи на те, що відповідач свідомо
порушує батьківські обов'язки щодо
виховання дітей, умисно не виконує
вимог та рекомендацій органів опіки і
піклування, позивач ставить питання
про позбавлення його батьківських
В судовому засіданні представник
позивача, обґрунтовуючи вимоги
викладеними в позовній заяві
обставинами та аргументуючи
необхідність захисту інтересів дітей,
доводив доцільність позбавлення
відповідача батьківських прав.
Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав, пояснивши суду,
що після смерті дружини він намагався
самостійно займатися вихованням дітей,
однак це йому не вдавалося, нове
сімейне життя він облаштувати не зміг,
кинув роботу і став зловживати
спиртними напоями, через що старша
донька стала проживати в його матері
ОСОБА_3, а молодша - в сім'ї подружжя
ОСОБА_4. Свої батьківські обов'язки щодо
виховання дітей він дійсно вже
тривалий час не виконує, бачиться з
дітьми дуже рідко, їх здоров'ям та
інтересами не опікується, матеріально
дітей не утримує, бо сам ніде не працює
і живе на випадкові заробітки та
допомогу на дітей, яка надавалася йому
державою в зв'язку зі смертю їх матері.
Поясняє, що він розуміє необхідність
виховання дітей та сплати аліментів,
утриманих з нього рішенням суду, та що
на даний час він пройшов кодування від
алкоголю і здійснює спроби
працевлаштуватися. Також зазначає, що
при відібранні дітей йому роз'яснялося,
що в разі невиконання своїх
батьківських обов'язків його може бути
позбавлено батьківських прав.
Треті особи ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вимоги щодо
позбавлення відповідача батьківських
прав підтримали повністю, пояснивши
суду, що вони стали опікунами дітей
після їх відібрання у відповідача за
рішенням суду від 30.11.2012 року. При
цьому требя особа ОСОБА_3 суду пояснила,
що вона є матір'ю відповідача, який,
будучи батьком двох дітей, всупереч
своїм батьківським обов'язкам їх
вихованням не займається, тому після
смерті дружини його старша донька
стала жити в неї, а менша - в сім'ї свого
хрещеного батька, оскільки в зв'язку з
віком та неналежним матеріальним
забезпеченням займатися вихованням
двох дітей вона невзмозі. Вказує на те,
що відповідач не працює, зловживає
спиртними напоями, через що вона
неодноразово наполягала на його
лікуванні, яке дотепер стійких
позитивних результатів не дало, в
зв'язку з чим вважає, що він не здатен
забезпечити дітям належного виховання
та що позбавлення відповідача
батьківських прав буде відповідати
інтересам дітей.

Третя особа ОСОБА_4 суду пояснила, що
молодша донька відповідача ОСОБА_6, яка
є хрещеницею її чоловіка, стала
проживати з нею після смерті матері.
Вона її влаштувала в дитячий садок, де
сама працювала, проте через два місяці
відповідач зійшовся з іншою жінкою і
забрав дитину. Вона знала, що і
відповідач, і його співмешканка
зловживали спиртними напоями, дитиною
не займалися, тому вона періодично жила
в неї. З червня 2012 року дівчинка
проживає в її сім'ї постійно. Батько
бачиться з дитиною тричі на рік, з
дитиною майже не спілкується,
матеріальної допомоги на її утримання
не надає, станом здоров'я дитини чи її
потребами не цікавиться, в зв'язку з чим
вона також вважає, що позбавлення
відповідача батьківських прав буде
відповідати інтересам дитини.

Вислухавши пояснення сторін, думку
прокурора та дослідивши докази у
справі, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є батьком двох
малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які народились
в Димитров Донецької області, що
підтверджується свідоцтвами про їх
народження (арк.спр.4,5).

Мати дітей, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5
померла, про що свідчить свідоцтво про
її смерть (арк.спр.13).

Рішенням Димитровського міського суду
від 30.11.2012 року в зв'язку з невиконанням
відповідачем своїх батьківських
обов'язків дітей в нього було відібрано
без позбавлення його батьківських
прав і старшу доньку ОСОБА_5 було
передано під опіку його матері -
ОСОБА_3, а меншу ОСОБА_6 - під опіку
ОСОБА_4 Зазначеним рішенням з
відповідача на користь опікунів
стягнуто аліменти на утримання дітей
по 1/8 частині його доходів на кожного
(арк.спр.10-12).

Рішенням виконавчого комітету
Димитровської міської Ради від 19.12.2012
року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надано статус
дітей, позбавлених батьківського
піклування (арк.спр.14-15). Діти
проживають в сім'ях своїх опікунів.

Згідно інформаційних даних медичної
установи, відповідач здоровий, на
диспансерних обліках не перебуває, вад
здоров'я чи хвороб, які б перешкоджали
йому вихованню дітей, не має (арк.спр. 20,
21, 22, 23).

Як свідчать встановлені судом
обставини, відповідач не працює, на
обліку в центрі зайнятості не
перебуває (арк.спр.24).

За письмовою інформацією
адміністрації навчального закладу, де
навчаються діти відповідача, участі у
їх вихованні він не приймає, в школу не
навідується, навчанням дітей не
цікавиться (арк.спр.29-30). Зазначені
обставини знайшли своє повне
підтвердження в показаннях свідка
ОСОБА_10 - соціального педагога
загальноосвітньої школи №17, в якій
навчаються діти відповідача.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані виховувати
свою

дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний та моральний
розвиток, забезпечувати здобуття
дитиною повної загальної середньої
освіти та поважати дитину. В разі, якщо
батьки ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини, вони,
відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України,
можуть бути позбавлені батьківських
прав. Підставою для цього є свідоме
порушення батьківських обов'язків та
злісне невиконання вимог та
рекомендацій органів опіки і
піклування.

Судом встановлено, що відповідач з
дітьми не проживає, з ними не
спілкується, батьківських почуттів не
виявляє, про їх стан здоров'я та
фізичний розвиток не дбає, необхідного
харчування чи медичного догляду не
забезпечує, аліментів на утримання
дітей не сплачує, в зв'язку з чим
відносно нього порушено кримінальне
провадження за ст.164 ч.1 КК України. Все
це дає суду підстави вважати, що
відповідач свідомо нехтує своїми
батьківськими обов'язками і злісно
ухиляється від їх виконання.

Згідно письмового висновку органу
опіки та піклування, який повністю був
підтриманий в судовому засіданні
сторонами, поведінка відповідача, його
взаємини з дітьми та безповідальне
ставлення до виконання своїх
батьківських обов'язків свідчать про
доцільність позбавлення відповідача
батьківських прав, що буде відповідати
інтересам ОСОБА_5 та ОСОБА_6
(арк.спр.36-37).

Таким чином, досліджені судом докази та
вище зазначені фактори, як кожен
окремо, так і у сукупності, дають суду
підстави для висновку про винну
поведінку батька дітей, про його злісне
ухилення від виконання своїх
батьківських обов'язків, свідоме
нехтування цими обов'язками, що у
відповідності з пунктом 2 частини 1
ст.164 Сімейного Кодексу України є
підставою для застосування до нього
крайнього заходу - позбавлення
батьківських прав, оскільки інші вжиті
до нього раніше заходи, а саме
відібрання дітей за рішенням суду,
себе не виправдали і позитивних
результатів не дали. Суд погоджується з
доводами позивача про те, що подальше
збереження батьківських прав відносно
дітей може призвести до негативних
наслідків для їх життя, здоров'я і
виховання та що позбавлення
батьківських прав є єдино можливим
способом захистити права і законні
інтереси дітей.

Вирішуючи питання розподілу
судових витрат, суд у відповідності з
положеннями ст.88 ЦПК України вважає за
необхідне покласти їх на відповідача
та стягнути з нього на користь
держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 150, 164, 165 Сімейного Кодексу
України, ст.ст.10, 11, 57, 130, 209, 212, 213, 214, 215,
224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги органу опіки та
піклування виконкому Димитровської
міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав задовольнити
повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
батьківських прав відносно доньки
ОСОБА_5, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в
місті Димитров Донецької області, та
доньки ОСОБА_6, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Димитров Донецької
області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутніми у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
отримання.

Вступна та резолютивна частини рішення
проголошені 5 березня 2014 року.

Повний текст судового рішення
виготовлено та підписано 11 березня 2014
року.

Суддя
Л.І.Клепка