Провадження №: 8/752/3/14
У Х В А Л А

Іменем України

18.02.2014 року Голосіївський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Мирошниченко О.В.

при секретарі
Бродюк Л.С.,

розглянувши відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 29 листопада
2012 року, постановленого у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, третя особа: Київська
державна нотаріальна контора № 2, про
визнання спадкового договору про
передачу у власність нерухомого майна
недійсним,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 29 листопада 2012 року,
залишеного без змін ухвалою колегії
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва від 07 лютого 2013 року та ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 березня 2013 року позов
ОСОБА_2 та ОСОБА_2 задоволено.
Постановлено визнати недійсним
спадковий договір, укладений між
ОСОБА_5 та ОСОБА_1, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_415
вересня 2010 року і зареєстрований 31
січня 2011 року у Комунальному
підприємстві «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» за № 31372115, про
передачу у власність квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Голосіївського районного суду м. Києва
із заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 29 листопада 2012 року, посилаючись на
те, що у вересні 2013 року останній стали
відомі обставини з приводу того, що
померлий ОСОБА_5 за життя перебував на
обліку у Центральній поліклініці
Голосіївського району м. Києва у
зв'язку із загальними захворюваннями,
однак під час проведення у даній
цивільній справі посмертної
комісійної судово-психіатричної
експертизи, медична картка із
зазначеної медичної установи судом
витребувана не була, у зв'язку із чим не
досліджувалась експертами під час
проведення експертизи та як наслідок
посмертна комісійна
судово-психіатрична експертиза
проведена без врахування даних, що
містяться у амбулаторній картці
хворого ОСОБА_5 На думку ОСОБА_1,
залишення поза увагою експертів даних
амбулаторної картки хворого ОСОБА_5, що
зберігалась у Центральній районній
поліклініці Голосіївського району м.
Києва, ставить під сумнів правильність
висновків посмертної комісійної
судово-психіатричної експертизи, що
призвело до неправильного вирішення
справи по суті.

Вказані обставини, на думку
відповідача ОСОБА_1, є нововиявленими,
такими, що не були відомі їй на час
розгляду справи в суді і можуть
спростувати обставини, якими суд
обґрунтовував своє рішення, що набрало
законної сили.

В судовому засіданні представник
заявниці ОСОБА_1 вимоги, викладені у
заяві, підтримав у повному обсязі та
просив їх задовольнити, скасувати
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 29 листопада 2012 року за
нововиявленими обставинами.

Позивач ОСОБА_2, який є представником
позивача ОСОБА_2, проти задоволення
вимог, викладених у заяві, заперечував
у повному обсязі. В обґрунтування
заперечень зазначив про те, що
виявлення факту перебування їх
померлого брата ОСОБА_5 на обліку у
Центральній районній поліклініці
Голосіївського району м. Києва у
зв'язку із загальними захворюваннями,
не є нововиявленою обставиною у даній
цивільній справі. Крім того, така
обставина була відома ОСОБА_1 під час
розгляду справи судом, про що останньою
особисто до суду подавались відповідні
письмові докази. Разом з тим
процесуальним правом заявити
клопотання про витребування
зазначеної амбулаторної картки з
Центральної районної поліклініки
Голосіївського району м. Києва для
надання її у розпорядження експертів
під час проведення посмертної
комісійної судово-психіатричної
експертизи, відповідач ОСОБА_1 не
скористалась. Зазначив про те, що судом
першої інстанції повністю досліджено
обставини справи щодо недієздатності
ОСОБА_5 в момент укладення спадкового
договору про розпорядження майном, а
вказані у заяві ОСОБА_1 обставини не є
нововиявленими.

Треті особи в судове засідання не
з'явилися, хоча й були повідомлені
належним чином, письмових пояснень не
надали, відповідно, ст. 365 ЦПК України їх
неявка не є перешкодою для розгляду
даної заяви.

Вислухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши зміст
заяви та матеріали цивільної справи,
суд надходить до висновку про, що заява
про перегляд рішення за нововиявленими
обставинами не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно ст. 361 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України) підставами для перегляду
рішення суду у зв'язку з нововиявленими
обставинами є: істотні для справи
обставини, що не були відомі і не могли
бути відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи;
встановлені вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправдиві
показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановления ухвали, що
підлягають перегляду; встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішення справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27.02.1981 року № 1 "Про
практику перегляду судами у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішень,
ухвал і постанов у цивільних справах,
що набрали законної сили" (із змінами,
внесеними згідно з Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998
року) визначено, що "...Як нововиявлені
можуть розглядатися обставини, що
обґрунтовують вимоги або заперечення
сторін чи мають інше істотне значення
для правильного вирішення справи, які
існували на час постановления рішення,
ухвали, постанови, але про них не знали
і не могли знати заявник і суд
(наприклад, виявлення факту, що сторона
буда недієздатною, угода чи актовий
запис недійсні, що є або скасований
заповіт на майно, наявність даних про
недійсність розірваного судом шлюбу,
вказівки Конституційного Суду України
про преюдиціальність його рішення при
розгляді судами загальної юрисдикції
позовів, пов'язаних із
правовідносинами, що виникли внаслідок
дії неконституційного акта тощо)...".

Як вбачається з матеріалів заяви,
заявник посилається на те, що у вересні
2013 року їй стали відомі обставини щодо
перебування померлого ОСОБА_5 за життя
на обліку у Центральній районній
поліклініці Голосіївського району м.
Києва у зв'язку із загальними
захворюваннями.

Заявник вважає, що ця обставина є
нововиявленою, такою, що впливає на
прийняте судом рішення від 29 листопада
2012 року, яке б у випадку обізнаності та
дослідження судом вказаної
відповідачем ОСОБА_1 обставини, було б
іншого змісту. Крім того, зазначає про
те, що наявність хвороб загального
характеру, на які хворів померлий
ОСОБА_5, та наслідки їх лікування
медичними препаратами, залишились поза
увагою посмертної комісійної
судово-психіатричної експертизи, що
свідчить про її неповноту та, як
наслідок, про неправильність висновків
експертизи, а враховуючи, що такий
висновок покладено в основу рішення
суду, - про неправильне вирішення
справи по суті.

Однак, з такими твердженнями заявника
ОСОБА_1 суд не погоджується з наступних
підстав.

Стан здоров'я померлого ОСОБА_5, в тому
числі психічний стан, на моменту
укладення 15 вересня 2010 року спадкового
договору про розпорядження майном, був
предметом дослідження експертів
Київського міського центру
судово-психіатричної експертизи під
час проведення посмертної комісійної
судово-психіатричної експертизи,
призначеної ухвалою Голосіївського
районного суду м. Києва від 16 лютого 2012
року (т. 1 а.с. 232-233).

Відповідно до висновків акту
посмертної комісійної
судово-психіатричної експертизи № 537
від 11 червня 2012 року, ОСОБА_5 на момент
укладення спадкового договору 15
вересня 2010 року страждав стійким
хронічним психічним розладом, за своїм
психічним станом не міг розуміти
значення своїх дій та керувати ними (т.
1 а.с. 249).

Зазначена відповідачем ОСОБА_1 у
поданій заяві обставина щодо
перебування за життя ОСОБА_5 на обліку у
Центральній районній поліклініці
Голосіївського району м. Києва у
зв'язку із загальними захворюваннями, а
також виявлення амбулаторної картки
хворого ОСОБА_5 у вересні 2013 року у
вказаній вище медичній установі, сама
по собі не є юридичним фактом та/або
нововиявленою, оскільки стан здоров'я
померлого ОСОБА_5 був предметом
дослідження під час проведення
відповідної експертизи.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши
усі подані докази у їх сукупності та
керуючись ст. 361-365 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 29 листопада
2012 року, постановленого у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, третя особа: Київська
державна нотаріальна контора № 2, про
визнання спадкового договору про
передачу у власність нерухомого майна
недійсним, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду міста Києва через
Голосіївський районний суд міста Києва
протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя