АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/1362/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 619/5405/13-ц
Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія: витребування майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді Карімової
Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.

при секретарі Маковецькій О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 25 грудня
2013 року по справі за позовом фізичної
особи підприємця ОСОБА_3 до
Дергачівського районного відділу ГУ
МВС України в Харківській області про
витребування майна із чужого
незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року фізична
особа-підприємець (ФОП) ОСОБА_3
звернулась до суду з вищевказаним
позовом.

В обгрунтування позову зазначала ,
що 28.04.2012 р. під час проведення
працівниками Дергачівського РВ ГУ МВС
України в Харківській області обшуку
були вилучені належні їй горілчані
вироби в загальній кількості 2900 пляшок
на суму 51 368 гривень, які вона як
приватний підприємець придбала в
період з 11.04.2012 р. до 26.04. 2012 р., і
безпідставно залучені як докази до
порушеної кримінальної справи за
фактом отруєння. При цьому її
неодноразові звернення до
правоохоронних органів про повернення
цих виробів, залишилися без відповіді.

Просила ухвалити рішення про
витребування із слідчого відділу
Дергачівського РВ ГУ МВС України в
Харківській області горілчані вироби у
кількості 2900 пляшок, а саме горілки
«Медофф» та «Хлібний дар» на суму 51 368
гривень.

Розгляд справи відбувся за
відсутністю представника відповідача.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 25.12. 2013 р. в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
недоведеність тих обставин, які суд
вважав встановленими, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати це рішення суду та
ухвалити нове рішення про задоволенні
її позову.

Вказує, що судом не враховано, що
вилучені горілчані вироби вона
придбала на законних підставах
відповідно до сертифікатів якості та
податкових накладних, а обшук та
виїмка цього товару проведена без її
присутності та в порушення вимог ст..186
КПК України( в редакції 1961 року),
оскільки не мала статусу ні
обвинуваченого, ні підозрюваного, і до
порушеної кримінальної справи не мала
відношення.

Зазначає, що районним судом
безпідставно не застосовано до
виниклих правовідносин вимоги ст.ст.
319,321 ЦК України.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, що з'явилися до суду
апеляційної інстанції, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з

недоведеності її позовних вимог.

Судова колегія вважає, що такі
висновки суду першої інстанції
ґрунтуються на

вимогах закону та матеріалах справи.

Останні свідчать про те, що
згідно постанови від 24.04.2012 р. старшого
слідчого СВ Дергачівського РВ ГУ МВС
України в Харківській області
порушена кримінальна справа за фактом
незаконного виготовлення алкогольних
напоїв з недоброякісної сировини, що
становить загрозу для життя та здоров'я
людей, а так само незаконний збут таких
товарів, що призвело до отруєння людей
за ознаками складу злочину,
передбаченого ч. З ст. 204 КК України.

Відповідно до постанови
Дергачівського районного суду
Харківської області від 28.04. 2012 р.
надано дозвіл на проведення обшуку в
гаражах АДРЕСА_1 м. Харків за фактом
зберігання фальшованих алкогольних
напоїв з метою їх встановлення та
вилучення.

З протоколу обшуку від 28.04.2012 р.
вбачається, що гаражі ГБК «Луч-4»
здавались в оренду і в них було
вилучено горільчані вироби: «Медофф»,
«Біленька», «Хлібний дар», «Шабо»,
«Краля пшенична».

Будь-яких доказів, що ці гаражі
належать ОСОБА_3 або що вона
користувалась ними на підставі
договору оренди, позивачкою не надано
як до суду першої так і апеляційної
інстанції.

Крім того, судом першої інстанції
відповідно до вимог ст.ст. 58-60,212 ЦПК
України надана належна правова оцінка
наданим ОСОБА_3 доказам щодо належності
їй горілчаних виробів відповідно до
копій податкових накладних на їх
придбання тільки на суму 391 грн. 60 коп.
та обґрунтовано зроблений висновок
про те, що податкова накладна № 3223294
від 20.04.2012 р. видана покупцю ТОВ фірма
«Верона ЛТД», а не ФОП ОСОБА_3, і надана
останньою до суду ліцензія № НОМЕР_1 як
дозвіл на здійснення роздрібної
торгівлі алкогольними напоями
зареєстрована тільки 13.06. 2013 р. з часом
дії до 13.06.2014 р., тому не стосується
зазначених в позові обставин.

Відповідно до ч.2 ст. 321 ЦК України
особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Згідно ст.. 98, ч.1 ст. 100 КПК України
речовий доказ, який був наданий
стороні кримінального провадження або
нею вилучений, повинен бути
якнайшвидше повернутий володільцю,
крім випадків, передбачених статтями
160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно відповіді ГУ МВС України в
Харківській області від 15.03.2013 р.
кримінальна справа за обвинуваченням
ОСОБА_4 у скоєнні злочину,
передбаченого ч. З ст. 204 КК України
спрямована до Дергачівського
районного суду Харківської області, а
вилучені на підставі постанови суду
від 28.04.2012 року під час обшуку
алкогольні напої визнані речовим
доказом та долучені до виділених із
кримінальної справи № 77120226 матеріалів
кримінального провадження, внесеного
до ЄРДР стосовно невстановленого
слідством співучасника злочину.

З відповідей прокуратури
Дергачівського району від 01.06.12 р. та
від 15.03.2013 р. на звернення ОСОБА_3
вбачається, що вилучений підакцизний
товар у кримінальній справі визнано
речовим доказом та він є предметом щодо
якого необхідно проведення
відповідних експертиз. Доля речових
доказів у кримінальній справі буде
вирішена судом в порядку статті 81 КПК
України.

За вищевказаних обставин судова
колегія вважає, що відповідач не є
суб'єктом, який володіє спірним майном
незаконно, без відповідної правової
підстави, і від якого ОСОБА_3 має право
витребувати спірне майно.

Відповідно до вимог ст.. 387 ЦК
України власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

ОСОБА_3 не надано як до суду першої
так і апеляційної інстанції
достовірних доказів про належність їй
на праві власності тимчасово
вилучених під час обшуку та виїмки
горілчаних виробів у кількості 2900
пляшок, а саме горілки «Медофф» та
«Хлібний дар» на суму 51 368 гривень.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
рішення якого ухвалено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права, що є підставою відповідно до
вимог ст.. 308 ЦПК України для відхилення
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1.ч.1 ст. 307,
ст.ст. 308,313- 315, 317, 319, 324 ЦПК України,
судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Дергачівського
районного суду Харківської області від
25 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: ( підписи)