РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року Київський районний
суд м. Харкова у складі головуючої
судді Шмадченко С. І. за участю
секретаря Боденко А. А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовом
Комунального підприємства «Харківські
теплові мережі» до ОСОБА_1 про
стягнення вартості за безпідставно
спожиту теплову енергію,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство
«Харківські теплові мережі»
звернулося до суду з позовною заявою до
ОСОБА_1, якою просить стягнути з
відповідачки на їх користь вартість
безпідставно спожитої теплової
енергії у сумі 8645 грн.90 коп. та 3% річних
від простроченої суми у розмірі 36 грн.95
коп.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на те, що
відповідачки на підставі договору
купівлі-продажу від 23.11.2012 р. належить
на праві власності нежитлове
приміщення з центральною системою
опалення, загальною площею 112,4 кв.м., яке
розташоване у житловому будинку
АДРЕСА_1.

В період з 23.11..2012 р. по 15.04.2013 р.
відповідач безпідставно користувалася
тепловою енергією, а саме всупереч
вимогам ЗУ «Про теплопостачання», як
власник нежитлового приміщення, не
уклала договір купівлі-продажу
теплової енергії для опалення
вказаного приміщення.

Згідно з актом без договірного
споживання теплової енергії № 173/202 від
02.04.2013 р. відповідачки були надані
приписи укласти договір та сплатити
вартість безпідставно спожитої
теплової енергії. Відповідачка не
сплачує рахунки. Вартість безпідставно
спожитої теплової енергії за період з
23.11.2012 р. по 30.04.2013 р. складає 8645 грн.90 грн.

Відповідно до ст.625 ЦК України,
боржник повинен сплатити вартість
безпідставно спожитої теплової
енергії з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми. Станом на 31 липня 2013
р. 3% річних становить 36 грн.95 коп.

В судовому засіданні представник
позивача Цаплюк І.Ф. підтримала позовні
вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 проти позову
заперечувала, доводи невизнання
позову виклала у письмовому відзові на
позов. Відповідач зазначила, що вона
після купівлі нежитлового приміщення
п'ять разів зверталася до позивача з
проханням направити інспектора для
огляду приміщення і складення акту про
відсутність опалювальних лічильників.
Між ними 11 місяців тривала переписка і
лише 20.11.2013 р. на підставі акту
обстеження системи теплопостачання
об'єкта від 15.11.2013 позивачем був
зроблений розрахунок теплового
навантаження, який склав 0,001837 Гкал/год,
що у 3,6 разів відрізняється від
розрахунку у 0.005800Гкал/год з якого
необгрунтовано позивач нараховував
суму за теплову енергію.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд позовні вимоги
позивача задовольняє частково,
виходячи з наступного:

Судом встановлено, що
відповідачка на підставі договору
купівлі-продажу від 23.11.2012 року є
власницею нежитлового приміщення,
розташованого у житловому будинку
АДРЕСА_1 та користується тепловою
енергією для опалення приміщення.

За приписами ст.24 Закону України
«Про теплопостачання», основними
обов'язками споживача теплової енергії
є своєчасне укладання договору з
теплопостачальною організацією на
постачання теплової енергії.

Відповідач з 23.11.2012 року, ставши
власником нежитлового приміщення, не
звернулася до позивача для укладення
договору на постачання теплової
енергії, а лише надсилала листи до
позивача з вимогою направити
інспектора для огляду нежитлового
приміщення.

Оскільки договір між позивачем і
відповідачкою не був укладений то
позивач за спожиту теплову енергію
проводив нарахування згідно з
договором попереднього власника
нежитлового приміщення.

Відповідно до розрахунку вартості
безпідставно спожитої теплової
енергії за період з 23.11.2012 р. по 30.04.2013 р.
нарахування за спожиту теплову енергію
становить 8645 грн.90 коп., яку суд вважає
за необхідне стягнути з відповідачки
на користь позивача.

Суд відмовляє у позові позивачу про
стягнення з відповідачки 3% річних у
сумі 36 грн.95 коп., оскільки відповідно
до ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Договір на
постачання теплової енергії між
позивачем і відповідачем укладеним на
той час не був, тому відсутні підстави
для стягнення з відповідачки 3% річних
від простроченої суми.

На підставі ст.88 ЦПК України суд
стягує з відповідачки на користь
позивача понесені судові витрати по
сплаті судового збору у сумі 229,40 грн..

Керуючись ст.ст.10,11,60,88 ст.212-215 ЦПК
України, ЗУ «Про теплопостачання», суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце
реєстрації: АДРЕСА_2) на користь
Комунального підприємства «Харківські
теплові мережі» (р/р 13 у ВАТ
«Державний ощадний банк України», МФО
351823, ) вартість
безпідставно спожитої теплової
енергії у сумі 8645 (вісім тисяч шістсот
сорок п'ять) грн..90 коп., судовий збір у
сумі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн.40
коп.

В частині позову про стягнення 3%
річних від простроченої суми
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову
палату з цивільних справ Апеляційного
суду Харківської області через
Київський районний суд м. Харкова
шляхом подачі протягом 10 днів з дня
його проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя