служба у справах дітей
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
Справа № 369/9484/13-ц
Провадження № 2/369/555/14
РІШЕННЯ

Іменем України

19.02.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі

головуючої судді
Ковальчук Л.М.,

при секретарі
Рябець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Служба у справах дітей та сім»ї
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації, Служба у
справах дітей Дарницької районної в
місті Києві державної адміністрації,
про визначення місця проживання
дитини,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом до
ОСОБА_2, третя особа Служба у справах
дітей Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області паро визначення місця
проживання дитини, посилаючись на те,
що 01 серпня 2004 року між нею і ОСОБА_2 був
укладений шлюб, який був
зареєстрований виконавчим комітетом
Гатненської сільської ради, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб,
свідоцтвом про зміну імені і копією її
паспорта. В шлюбі у них народився син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З жовтня 2008 року вона з ОСОБА_2
припинили проживати спільно і їхній
малолітній син ОСОБА_3 залишився
проживати разом з нею. Після припинення
шлюбних відносин ОСОБА_2 взагалі не
надавав матеріальної допомоги дитині,
хоча відповідно до вимог ст. 180 СК
України батьки зобов»язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття,
тому вона звернулась до суду з позовом
про стягнення аліментів. Рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
26 травня 2009 року з ОСОБА_2 стягуються
аліменти на її користь на утримання
неповнолітнього сина. 19 лютого 2010 року
шлюб між нею і ОСОБА_2 розірвано, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу. В листопаді 2012 року
ОСОБА_2 приїхав із закордонного
відрядження і розповів, що скучив за
сином і хотів би, щоб він деякий час
знаходився разом із ним. Вона ніколи не
заперечувала проти того, щоб син
спілкувався разом з батьком і
дозволила йому поїхати до нього на
деякий час та навіть зібрала для цього
необхідні речі. Однак, скориставшись
цим, ОСОБА_2 вирішив повністю забрати у
неї дитину. Він не бере слухавку коли
вона йому телефонує, не допускає її до
будинку, де знаходився її син, і
взагалі, як з»ясувалось з телефонної
розмови з її сином, батько йому
повідомив, що вона померла. Вона
вважала, що ОСОБА_2 зробив це виключно
для того, щоб не сплачувати аліменти,
адже протягом чотирьох років він
постійно намагався уникнути від їх
сплати, внаслідок чого виник борг в
розмірі 20500 грн., що підтверджується
довідкою-розрахунком заборгованості
по аліментах № 193/13 від 07 серпня 2013 року,
виданою ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві.
Згідно принципу, закріпленого в ст. 6
Декларації прав дитини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, малолітня дитина не повинна
бути розлучена зі своєю матір»ю.
Позивач ОСОБА_1 також зазначала, що
ОСОБА_2 на даний час 67 років, і крім того,
він є інвалідом другої групи, і
останнім часом у нього погіршився стан
здоров»я, а тому він не в змозі належним
чином піклуватись і виховувати їхнього
малолітнього сина.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1
просила визначити місце проживання
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
матір»ю ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 12 грудня 2013 року судом
залучено до участі у справі в якості
третьої особи Службу у справах дітей
Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 і
представник позивача не з»явились, про
дату, час і місце розгляду справи
представник позивача повідомлявся
належним чином, до суду надійшла заява
позивача ОСОБА_1, в якій вона позов
підтримала і просила його
задовольнити, та у зв»язку з
неможливістю її та представника
з»явитись в судове засідання, просила
розглянути справу у її відсутності.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
і представник відповідача позов не
визнали і заперечували проти його
задоволення.

У судовому засіданні представник
третьої особи Служби у справах дітей та
сім»ї Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області позов ОСОБА_1 не підтримав і
просив відмовити у його задоволенні.

У судове засідання представник третьої
особи Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації не з"явився,
про дату, час і місце розгляду справи
третя особа повідомлялась належним
чином, суду надана заява про розгляд
справи у відсутності представника
третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, з"ясувавши
дійсні обставини справи, дослідивши
письмові докази, дійшов висновку, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав та
інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 160 Сімейного
кодексу України місце проживання
дитини, яка не досягла десяти років,
визначається за згодою батьків.

Згідно вимог ч. 1 ст. 161 Сімейного
кодексу України якщо мати та батько,
які проживають окремо, не дійшли згоди
щодо того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов»язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров»я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом встановлено, що з 01 серпня 2004 року
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебували у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб серії НОМЕР_1. 10 червня 2010 року
ОСОБА_1 змінила ім»я на ОСОБА_1, що
стверджується копією свідоцтва про
зміну імені, виданого Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві 10 червня 2010 року
серії НОМЕР_2. В шлюбі подружжя має сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження. 19 лютого 2010 року шлюб між
позивачкою і відповідачем розірвано,
що підтверджується копією свідоцтва
про розірвання шлюбу.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 26 травня 2009 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів вирішено стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 на утримання сина
ОСОБА_3 аліменти в розмірі 2000 грн.
щомісячно, починаючи з 04 лютого 2009 року
і до повноліття дитини.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1
вказувала, що після припинення шлюбних
відносин ОСОБА_2 взагалі не надавав
матеріальної допомоги на утримання
сина, і згідно наданої нею
довідки-розрахунку заборгованості по
аліментах ВДВС Печерського районного
управління юстиції у м. Києві від 07
серпня 2013 року № 193/13 заборгованість
ОСОБА_2 по аліментам на утримання
дитини станом на 01 серпня 2013 року
становить 20500 грн.. Позивач ОСОБА_1 також
зазначала, що ОСОБА_2 на даний час 67
років, і крім того, він є інвалідом
другої групи, і останнім часом у нього
погіршився стан здоров»я, а тому він не
в змозі належним чином піклуватись і
виховувати їхнього малолітнього сина.
За таких обставин позивач ОСОБА_1
просила визначити з нею місце
проживання неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, з наявних матеріалів справи
вбачається, що рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 23 вересня 2013 року
в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа Служба у справах дітей
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області, про визначення місця
проживання дитини, стягнення аліментів
на утримання дитини, стягнення коштів,
відшкодування моральної шкоди, позов
ОСОБА_2 задоволено частково і вирішено
визначити місце проживання дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою:
АДРЕСА_2. У решті позову відмовлено.

Задовольняючи позов в частині щодо
визначення місця проживання дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою:
АДРЕСА_2, суд врахував ставлення
батьків до виконання своїх обов»язків,
рівень матеріального забезпечення, вік
дитини, стан її здоров»я, і дійшов
висновку про можливість забезпечення
батьком дитини ОСОБА_2 сприятливих умов
для виховання та забезпечення сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також в наданому
суду Висновку Органу опіки і
піклування Києво-Святошинської
районної державної адміністрації
Київської області 01 червня 2013 року,
який подано і в даній цивільній справі
представником третьої особи Служби у
справах дітей та сім»ї
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації, вказано, що
мати ОСОБА_1 не заперечувала щодо
визначення місця проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_2, і просила встановити
дні і години її участі у вихованні і
спілкуванні з малолітньою дитиною
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до вирішення в
судовому порядку справи щодо
визначення місця проживання
малолітньої дитини. Відповідно до акту
соціального інспектування
Києво-Святошинського районного центру
соціальних служб для сім»ї, дітей та
молоді від 17 квітня 2013 року № 15 ОСОБА_1,
яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,
встановлено, що для проживання,
виховання та всебічного розвитку
дитини створені належні умови. Батько
ОСОБА_2 працює у Федерації Футболу
України на посаді першого заступника
голови спортивно-медичного комітету і
за місцем роботи зарекомендував себе з
позитивної сторони. Малолітня дитина
ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_2
за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_3 навчається
в гімназії-інтернаті № 13
Солом»янського району м. Києва.
Відповідно до акту обстеження
житлово-побутових умов проживання від
29 листопада 2012 року малолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, наданого
Гатненською сільською радою,
встановлено, що для проживання,
виховання і всебічного розвитку дитини
створені належні умови. В будинку
малолітній ОСОБА_3 має дві власні
кімнати, обладнані всім необхідним для
навчання, розвитку і відпочинку дитини.
Комісія з питань захисту прав дитини
при Києво-Святошинській районній
державній адміністрації, враховуючи
обставини, які мають істотне значення,
беручи до уваги думку членів комісії з
питань захисту прав дитини, вирішила
вважати доцільним визначити місце
проживання малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_2 (рішення № 26 від 22
травня 2013 року, протокол № 9). На
підставі рішення Комісії з питань
захисту прав дитини при
Києво-Святошинській районній
державній адміністрації від 22 травня
2013 року № 26 (протокол № 9), орган опіки
та піклування (Києво-Святошинська
районна державна адміністрація) вважає
за доцільне визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_3 за
адресою: АДРЕСА_2. Розпорядженням
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації від 01 червня
2013 року № 395 встановлено дні та години
участі матері ОСОБА_1, яка проживає за
адресою: Київська область,
Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1, у
вихованні та спілкуванні з малолітньою
дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вихідні
дні: перша, третя субота та друга,
четверта неділя з 10 години до 18 години.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 10 грудня 2013 року рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 23 вересня 2013 року
скасовано в частині відмови про
припинення стягнення аліментів та в
цій частині ухвалено нове рішення, яким
припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 на утримання сина
ОСОБА_3-ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, на
підставі рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 26 травня 2009
року. У решті рішення залишено без змін.

Також з наявних матеріалів справи
вбачається, що рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 04 листопада 2013
року в справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа без самостійних
вимог на предмет спору: Служба у
справах дітей Києво-Святошинського
району Київської області, Орган опіки
та піклування Києво-Святошинського
району Київської області про
відібрання дитини і повернення її за
попереднім місцем проживання, у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 14 січня 2014 року рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 04 листопада 2013
року залишено без змін.

Оцінюючи в сукупності зібрані в справі
докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК
України, суд дійшов висновку, що
позивачем ОСОБА_1 відповідно до вимог
ст. 60 ЦПК України не надано суду доказів
в обгрунтування заявлених позовних
вимог про доцільність визначення місця
проживання з нею сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що рішенням
Києво-Святошинського районного суду
від 23 вересня 2013 року визначено місце
проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
разом з батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за
адресою: АДРЕСА_2, і оцінюючи докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному,
об»єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у даній справі
доказів за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення з нею місця проживання
дитини, суд не знаходить правових
підстав для задоволення позову,
оскільки встановлений судом порядок
щодо визначення місця проживання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_2
на даний час повністю відповідає
інтересам дитини. Судом не встановлено
порушення прав позивача ОСОБА_1 у
зв"язку із зверненням до суду з даним
позовом, а тому у задоволенні позову
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 160, 161 СК України,
ст. ст. 3, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
в судовому засіданні осіб, які брали
участь у справі, під час проголошення
судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.