Справа № 367/732/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року Ірпінський міський
суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

при секретарі Тищенко К

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ірпені цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,ОСОБА_4 про визнання частково
недійсними свідоцтв про право на
спадщину та про визнання права
власності на спадкове майно

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із
позовом,відповідно до якого
зазначив,що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
ОСОБА_5.

За життя ОСОБА_5 склав заповіт від 12.03.1987
року, який посвідчений Ірпінською
держнотконторою, яким він все своє
майно в рівних частках заповідав
йому-позивачу та ОСОБА_2.

Заповіт чинний, не скасовувався та не
змінювався.

За життя ОСОБА_5 належала на праві
власності 1/4 частина житлового будинку
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
24.01.1975 року, виданого Ірпінською
держнотконторою.

ОСОБА_2 подав заяву про прийняття
спадщини 24 квітня 2000 року до Ірпінської
держнотконтори, де заведена спадкова
справа № 192.

Він-позивач подав заяву про прийняття
спадщини 25 квітня 2000 року, яка
посвідчена нотаріусом м. Москви,
відправивши її поштою 26.04.2000 року. Його
заява про прийняття спадщини
знаходиться в спадковій справі № 192.

З невідомих причин Ірпінською
держнотконторою була заведена іще одна
спадкова справа на майно ОСОБА_5 за
заявою його дружини ОСОБА_6 за її заявою
від 19 березня 2001 року. Спадкова справа
має номер № 155.

Того ж дня 19.03.2001 року Ірпінською
держнотконторою по спадковій справі №
155 ОСОБА_6 було видане свідоцтво про
право на спадщину за законом на все
майно ОСОБА_5, тобто на 1/4 частину
вказаного будинку.

Про дані обставини йому-позивачу стало
відомо 16.12.2013 року з постанови
нотаріуса Ірпінської держнотконтори
ОСОБА_7 про відмову у вчиненні
нотаріальної дії. Даною постановою
йому було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на майно ОСОБА_5 з тих
підстав, що на спадкове майно уже
видане свідоцтво.

Спадщину на майно ОСОБА_5 на ім'я його
дружини ОСОБА_6 оформляв за її
довіреністю відповідач ОСОБА_2, який
утаїв від нотаріуса, що вже заведена
спадкова справа на майно ОСОБА_5 за
їхніми із ОСОБА_2 заявами.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 17.02.2006 року
спадкоємцем її майна є відповідач
ОСОБА_2, який на даний час і є власником
1/4 частини будинку АДРЕСА_1.

На час смерті ОСОБА_5 єдиним
спадкоємцем першої черги за законом на
його майно була дружина ОСОБА_6 Дітей
ОСОБА_5 не мав. Поскільки ОСОБА_6 була
непрацездатною за віком, то згідно ст.
535 ЦК УРСР в ред. 1963 року вона мала право
на обов'язкову частку в спадщині, яка
становила 2/3 від того, на що вона мала б
право за законом. Отже частка ОСОБА_6 в
праві на спадкове майно після смерті
ОСОБА_5 становить 2/3 частини, тобто вона
мала право на 2/12 частини будинку .

На іншу 1/12 частину будинку спадкування
повинно бути за заповітом ОСОБА_5
Поскільки ОСОБА_5 заповідав
йому-позивачу 1/2 частину майна, то він
має право на 1/24 частину будинку .

Він просить визнати частково недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 19.03.2001 року на ім'я ОСОБА_6
в частині видачі свідоцтва на 1/24
частину будинку АДРЕСА_1.

Вказане свідоцтво повинно бути визнане
частково недійсним, як угода, яка не
відповідає вимогам закону та порушує
його-позивача права на спадкове майно
після смерті ОСОБА_5, тобто з підстав
ст.ст.48, 524-527,534,535,548,548 ЦК УРСР в ред.,1963
року.

Поскільки повинно бути визнано
частково недійсним свідоцтво про право
на спадщину на ім'я ОСОБА_6, то повинно
бути визнано частково недійсним і
свідоцтво про право на спадщину на ім'я
ОСОБА_2 від 17.02.2006 року також в частині
видачі свідоцтва на 1/24 частину будинку.

Вказане свідоцтво повинно бути визнане
частково недійсним з підстав ч.1 ст.203,
ст.215 ЦК України , як правочин, який
суперечить вимогам ЦК України, тобто
виданий на підставі частково
недійсного іншого правочину.

Позивач просить визнати частково
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом від 19.03.2001р,яке
видано Ірпінською держнотконторою за
реєстровим номером 2-724 на ім.»я ОСОБА_6
на майно ОСОБА_5,померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
,в частині видачі свідоцтва на 124
частину будинку АДРЕСА_1.Визнати
частково недійсним свідоцтво про право
на спадщину за заповітом від 17.02.2006р,яке
видано Ірпінською держнотконторою за
реєстровим номером 2-417 на ім.»я ОСОБА_2
на майно ОСОБА_6,померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
року,в частині видачі свідоцтва на 124
частину будинку АДРЕСА_1. Визнати за ним
право власності на 1/24 частину будинку
АДРЕСА_1 Київської області в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 згідно свідоцтва
про смерть помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

До участі у справі в якості
відповідачів було залучено
спадкоємців ОСОБА_2-його синів ОСОБА_3
та ОСОБА_4.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_8 у судовому засіданні позов не
визнала,не заперечувала того факту,що
права позивача по даній справі
порушені,він має право на частину
спадкового майна,але вважала,що дана
справа не може бути розглянута по суті
до розгляду Ірпінським міським судом
та апеляційним судом Київської області
заяв ОСОБА_3 про перегляд за ново
виявленими обставинами інших
цивільних справі,відповідно до яких
уже було розподілено у натурі спадкове
майно між іншими особами.

Відповідач ОСОБА_4 у судове
засідання не з»явився,про день
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Суд,заслухавши пояснення учасників
процесу,дослідивши письмові докази по
справі,оглянувши у судовому засіданні
матеріали цивільних справ №
367/9330/13-ц,2-25/2012р,вважає позов таким,що
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна
особа має право у
порядку,встановленому цим
Кодексом,звернутися до суду за
захистом своїх порушених,невизнаних
або оспорюваних прав,свобод чи
інтересів.У випадках,встановлених
законом,до суду можуть звертатися
органи та особи,яким надано право
захищати права,свободи та інтереси
інших осіб,або державні чи суспільні
інтереси».

Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України
«Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб,поданим відповідно до
цього Кодексу,в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб,які беруть участь у справі».

Відповідно до ст.. 60 ЦПК
України»Кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини,на які вона
посилається як на підставі своїх вимог
і заперечень,крім
випадків,встановлених ст.. 61 цього
Кодексу».

Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України
«Обставини,встановлені судовим
рішенням у цивільній,господарській або
адміністративній справі,що набрало
законної сили,не доказуються при
розгляді інших справ,у яких беруть
участь ті самі особи або особа,щодо
якої встановлено ці обставини».

У судовому засіданні було
встановлено,що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
ОСОБА_5,що стверджується копією
свідоцтва про його смерть (а.с.12).

За життя ОСОБА_5 склав заповіт від 12.03.1987
року, який посвідчений Ірпінською
держнотконторою, яким він все своє
майно в рівних частках заповідав
позивачу та ОСОБА_2,що стверджується
копією заповіту (а.с. 8).Даний заповіт
чинний, не скасовувався та не
змінювався,що не заперечується
сторонами по справі та стверджується
витягом із реєстру заповітів.

Також,у судовому засіданні було
встановлено,що за життя ОСОБА_5
належала на праві власності 1/4 частина
житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 24.01.1975 року, виданого
Ірпінською держнотконторою.

ОСОБА_2 подав заяву про прийняття
спадщини 24 квітня 2000 року до Ірпінської
держнотконтори, де заведена спадкова
справа № 192.

Позивач подав заяву про прийняття
спадщини 25 квітня 2000 року, яка
посвідчена нотаріусом м. Москви,
відправивши її поштою 26.04.2000 року.
Наведені обставини справи
стверджуються матеріалами справи №
367/9330/13-ц.

Також,у судовому засіданні було
встановлено,що 19 березня 2001 року
дружина ОСОБА_5- ОСОБА_6 звернулась із
заявою до Ірпінської держнотконтори і
Ірпінською держнотконторою була
заведена іще одна спадкова справа за
номером № 155.

Того ж дня 19.03.2001 року Ірпінською
держнотконторою по спадковій справі №
155 ОСОБА_6 було видане свідоцтво про
право на спадщину за законом на все
майно ОСОБА_5, тобто на 1/4 частину
вказаного будинку.

Крім того,у судовому засіданні було
встановлено,що 16.12.2013 року постановою
нотаріуса Ірпінської держнотконтори
ОСОБА_7 позивачу було відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії- у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на майно ОСОБА_5 з тих
підстав, що на спадкове майно уже
видане свідоцтво,що стверджується
копією постанови (а.с.7).

Також,у судовому засіданні було
встановлено,що ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Згідно свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
17.02.2006 року спадкоємцем її майна був
відповідач ОСОБА_2, за яким на даний час
зареєстровано право власності на 1/4
частину будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.Згідно
матеріалів спадкової справи із заявами
про прийняття спадщини до Ірпінської
держнотконтори звернулись ОСОБА_3 та
ОСОБА_4,які ухвалою Ірпінського
міського суду залучені до участі у
справі в якості відповідачів.

Позивач просить визнати частково
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом від 19.03.2001р,яке
видано Ірпінською держнотконторою за
реєстровим номером 2-724 на ім.»я ОСОБА_6
на майно ОСОБА_5,померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
,в частині видачі свідоцтва на 124
частину будинку АДРЕСА_1.

Дані позовні вимоги підлягають до
задоволення виходячи із наступного.

На час смерті ОСОБА_5 єдиним
спадкоємцем першої черги за законом на
його майно була дружина ОСОБА_6
Поскільки ОСОБА_6 була непрацездатною
за віком, то згідно ст. 535 ЦК УРСР в ред.
1963 року вона мала право на обов'язкову
частку в спадщині, яка становила 2/3 від
того, на що вона мала б право за законом.
Отже частка ОСОБА_6 в праві на спадкове
майно після смерті ОСОБА_5 становить 2/3
частини, тобто вона мала право на 2/12
частини будинку .

На іншу 1/12 частину будинку спадкування
повинно бути за заповітом ОСОБА_5
Поскільки ОСОБА_5 заповідав позивачу 1/2
частину майна, то позивач має право на
1/24 частину будинку .

Свідоцтво про право на спадщину за
законом від 19.03.2001р,яке було видано
Ірпінською держнотконторою за
реєстровим номером 2-724 на ім.»я ОСОБА_6
повинно бути визнане частково
недійсним, як угода, яка не відповідає
вимогам закону та порушує права
позивача на спадкове майно після
смерті ОСОБА_5, тобто з підстав ст.ст.48,
524-527,534,535,548,548 ЦК УРСР в ред.,1963 року.

Враховуючи ту обставину,що позивач у
передбаченому законом порядку прийняв
спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_5М подавши відповідну заяву у
визначений законом строк,свідоцтвом
про право на спадщину за законом від
19.03.2001р,яке було видано на ім.»я ОСОБА_6Я
порушуються права позивача,суд вважає
за необхідне визнати частково
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом від 19.03.2001р,яке
видано Ірпінською держнотконторою за
реєстровим номером 2-724 на ім.»я ОСОБА_6
на майно ОСОБА_5,померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
,в частині видачі свідоцтва на 124
частину будинку АДРЕСА_1.

Враховуючи,що судом визнається
частково недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом від 19.03.2001р в
частині видачі свідоцтва на 124 частину
будинку АДРЕСА_1,то відповідно до ч 1
ст.203 ,ст.. 215 ЦК України в даній частині
підлягає визнанню частково недійсним і
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 17.02.2006р,яке видано
Ірпінською держнотконторою за
реєстровим номером 2-417 на ім.»я ОСОБА_2
на майно ОСОБА_6,померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
року,а саме в частині видачі свідоцтва
на 124 частину будинку АДРЕСА_1.

Також,у зв»язку із викладеними
обставинами суд визнає за позивачем
право власності на 124 частину будинку
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_5,який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі ст. 203,215 ЦК України, ст..
524-527,534,535,548,549 ЦК України (в редакції
1963р),керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 213-218 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и
в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати частково недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 19.03.2001р,яке видано
Ірпінською держнотконторою за
реєстровим номером 2-724 на ім.»я ОСОБА_6
на майно ОСОБА_5,померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
,в частині видачі свідоцтва на 124
частину будинку АДРЕСА_1.

Визнати частково недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 17.02.2006р,яке видано
Ірпінською держнотконторою за
реєстровим номером 2-417 на ім.»я ОСОБА_2
на майно ОСОБА_6,померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
року,в частині видачі свідоцтва на 124
частину будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
124 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_5,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Ірпінський міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги на протязі 10
днів.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

З мотивованим рішенням суду сторони
зможуть ознайомитись 23.03.2014р.

Суддя: С. І. Оладько