Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/2172/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючої - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: ОСОБА_2, представника ПАТ
«Львівгаз» - Шуневич

Т.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 13 січня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Львівгаз" про визнання недійсним
правочину голови правління ПАТ
"Львівгаз" №06/1-6822 від 08.10.2013 р .

Оскаржуваним рішенням в задоволені
позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку
оскаржив ОСОБА_2, вважає, що рішення
суду ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Вважає
безпідставним твердження суду про те,
що лист за підписом голови правління не
є правочином, а лише роз»ясненням.
Покликається на те, що суд першої
інстанції упереджено ставився до
позивача, подані ним клопотання та
заперечення судом не розглядались.
Вказує на те, що правочин голови
правління ПАТ «Львівгаз» №06/1-6822 від
08.10.2013 р., є недійсним, оскільки
укладений з порушенням положень ст.ст.
203, 228, 230 - 232 ЦК України. Під час
укладення правочину апелянту не надано
достовірної інформації з
газопостачання, чим порушено норми
Закону України "Про захист прав
споживачів". Також апелянт зазначає і
те, що висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи, перевірка
зазначених ним обставин не
проводилась, хоча ним надано необхідні
та достатні докази для задоволення
позову. З наведених підстав просить
оскаржуване рішення суду скасувати та
ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення ОСОБА_2 на підтримання
доводів апеляційної скарги,
заперечення представника ПАТ
«Львівгаз» Шуневич Т.П. щодо
задоволення апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
вимог,заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Положеннями ст.214 ЦПК України
передбачено, що під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їхнє
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають зі встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду відповідає
зазначеним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
лист - відповідь на скаргу ОСОБА_2 за
підписом голови правління ПАТ
«Львівгаз» від 08.10.2013 року не є
правочином, а відтак такий не може бути
визнаний недійсним.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст.11 ЦК
України однією з підстав виникнення
цивільних прав та обов»язків є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Виходячи із вищезазначеного положення
правочин є таким юридичним фактом,
який слугує належною правовою
підставою виникнення, зміни або
припинення цивільних прав та
обов»язків. Правочинам, на відміну від
інших юридичних фактів, притаманне
правомірне вольове вчинення особою,
яка має належний статус суб»єкта
цивільного права, юридичних дій
спрямованих на свідоме створення
конкретного цивільного правового
результату для себе або інших осіб.
Тобто, воля особи має бути спрямована
на досягнення відповідного юридичного
наслідку. Тому не можуть розглядатись
як правочини ті фактичні дії особи, які
не призводять безпосередньо до
виникнення, зміни чи припинення
цивільних прав та обов»язків.

Судом першої інстанції встановлено, що
26.09.2013 р., ОСОБА_2 звернувся до голови
правління ПАТ «Львівгаз» зі скаргою на
неправомірні на його думку дії
працівників ПАТ «Львівгаз» з приводу
припинення газопостачання та відмови у
відновленні газопостачання до
квартири АДРЕСА_1, на яку 08.10.2013р. надано
відповідь за №06/1-6822 за підписом голови
правління з роз»ясненням порядку дій
щодо відновлення газопостачання у його
квартирі та перелік необхідних для
цього документів.

Проаналізувавши зміст листа ПАТ
«Львівгаз» вих. №06/1-6822 від 08.10.2013р., який
містить відповідь на скаргу позивача
із роз»ясненням порядку відновлення
газопостачання у квартирі належній
позивачу, суд першої інстанції прийшов
до вірного висновку, що інформація,
зазначена у листі не є дією, яка
спрямована на набуття цивільних прав
обов»язків, не змінює прав та
обов»язків, лист за своєю правовою
природою не є правочином, оскільки не
створює жодних юридичних наслідків,
внаслідок нього не виникає, не
змінюється та не припиняється жодне
цивільне право чи обов»язок, а тому
положення глави 16 Цивільного кодексу
України не поширюються на дані
правовідносини.

З огляду на наведені обставини та
зважаючи на принцип дизпозитивності
судочинства, визначений ст.11 ЦПК
України, відповідно до якого суд
розглядає справу лише в межах
заявлених сторонами вимог і на
підставі поданих ними доказів,
висновок суду першої інстанції, що
позов є безпідставним, а тому в його
задоволенні слід відмовити, є вірним.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та
всебічно з»ясував обставини справи,
ухвалив законне та обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального та процесуального
закону, а тому колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування оскаржуваного
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 13 січня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою апеляційного суду
законної сили.

Головуюча:
Шеремета Н.О.

Судді:
Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.