РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/313/14-ц

Пров. №2/668/579/14

21.03.2014 року Суворовський районний суд
м. Херсона у складі:

головуючого судді
Корецького Д.Б.,

при секретарі
Кур'яніновій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Виконавчого комітету Суворовської
районної у м. Херсоні ради - орган опіки
та піклування Суворовського району м.
Херсона, в інтересах малолітнього
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, треті
особи: Приватний нотаріус Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в інтересах малолітнього
ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання договору
дарування ? частини нерухомого майна
недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суд з вказаним
позовом, посилаючись на ту обставину,
що відповідно до свідоцтва про право
власності від 11 вересня 2012 року,
виданого на підставі розпорядження
міського голови м. Херсона від 13.01.2003
року №43, квартира АДРЕСА_1, яка належала
ОСОБА_2

Станом на 07 листопада 2013 року за
вказаною адресою зареєстровано чотири
особи, а саме: ОСОБА_2, колишня дружина
першого шлюбу - ОСОБА_6, син від першого
шлюбу - ОСОБА_5 та син від другого шлюбу -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
зареєстрований у зазначеній квартирі з
19.08.2012 року.

Також зазначає, що 18 грудня 2013
року представники Виконавчого
комітету Суворовської районної у м.
Херсоні ради - органу опіки та
піклування Суворовського району м.
Херсона, при розгляді цивільної справи
за №668/13293/13 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2
про визнання права власності на ?
частину у спільному майні подружжя
дізнались про укладення ОСОБА_2
договору дарування ? частини вказаної
квартири своєму старшому синові -
ОСОБА_5 право на яку має малолітній
ОСОБА_1 без дозволу органу опіки та
піклування.

Також вважає, що законодавцем
визначено, що батьки управляють майном,
майновими правами, які належать дитині
з обов'язковим врахуванням потреб та
інтересів дитини, зокрема з
додержанням відповідних правил про
опіку та піклування (дозволу органу
опіки та піклування), а тому отримання
батьками дозволу органів опіки та
піклування на укладення договорів, які
підлягають нотаріальному посвідченню,
або спеціальній реєстрації є
необхідним не тільки тоді, коли ці
договори стосуються майна дитини але й
тоді коли вони стосуються її майнових
прав, зокрема права на користування
житловим приміщенням, в даному випадку
вказаною квартирою.

Од же отримання такого дозволу є
необхідною умовою законності вчинення
правочину.

З огляду на наведене Виконавчий
комітет Суворовської районної у м.
Херсоні ради - орган опіки та
піклування Суворовського району м.
Херсона, звернувся до суду за захистом
інтересів малолітнього ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 порушених вказаним
правочином та просить суд визнати
договір дарування, який посвідчив
приватний нотаріус Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
від 20 квітня 2013 року, ? частини квартири
АДРЕСА_1 дивізії в місті Херсоні,
укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 -
недійсним.

В судовому засіданні представник
виконавчого комітету Суворовської
районної у м. Херсоні ради - орган опіки
та піклування Суворовського району м.
Херсона - Малий В.С. позовні вимоги
підтримав повністю, просив суд їх
задовольнити.

В судовому засіданні представник
виконавчого комітету Суворовської
районної у м. Херсоні ради - орган опіки
та піклування Суворовського району м.
Херсона - Хлистова Д.Д. позовні вимоги
підтримала повністю, просила суд їх
задовольнити.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2 позов визнав, пояснивши, що
договір дарування від 20 квітня 2013 року,
? частини квартири АДРЕСА_1, уклав без
роз'яснення йому, нотаріусом ОСОБА_3,
прав та обов'язків щодо укладення
вказаного правочину, проти задоволення
позову не заперечував.

Третя особа - приватний нотаріус
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилась, одночасно на адресу суду
надіслала, пояснення яким зазначила, що
спірний договір дарування був
посвідчений нею відповідно до діючого
законодавства, спрямований на реальне
настання правових наслідків, що
обумовлені в ньому, позовні вимоги не
підтримує, просить суд відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог,
позов просить розглянути у її
відсутності, оскільки 21 березня 2014 року
не може бути присутня на судовому
засіданні.

В судовому засіданні третя особа -
ОСОБА_4, яка діє в інтересах
малолітнього ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала повністю, просила суд їх
задовольнити.

В судовому засіданні третя особа -
ОСОБА_5 проти позову заперечив, просив
суд в задоволенні вимог, позивачу -
відмовити.

В судовому засіданні адвокат третьої
особи ОСОБА_5 - ОСОБА_9 проти позову
заперечив, одночасно надавши письмові
пояснення (заперечення), просив суд в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які
приймали участь у справі, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Так судом встановлено, що 20 квітня
2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було
укладено договір дарування, який був
посвідчений приватним нотаріусом
Херсонської нотаріальної контори
ОСОБА_3 За умовами цього договору
ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_5 прийняв у
дар ? частини квартири, АДРЕСА_1.

Станом на дату укладання
вказаного договору за вказаною адресою
зареєстровано чотири особи, а саме:
ОСОБА_2, колишня дружина першого шлюбу -
ОСОБА_6, син від першого шлюбу - ОСОБА_5
та син від другого шлюбу - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований у
зазначеній квартирі з 19.08.2012 року, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч 1 ст. 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Частина 6 вказаного кодексу визначає,
що правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.3 ст.209 ЦК України
нотаріальне посвідчення може бути
вчинене на тексті лише такого
правочину, який відповідає загальним
вимогам, встановленим статтею 203 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦК України
правочин, вчинений без дозволу органу
опіки та піклування (стаття 71 цього
Кодексу), є нікчемним.

Відповідно до ч 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.2 ст.117 СК України батьки
малолітньої дитини не мають права без
дозволу органу опіки та піклування
вчиняти такі правочини щодо її
майнових прав: укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та (або) державній реєстрації, в тому
числі договори щодо поділу або обміну
житлового будинку, квартири; видавати
письмові зобов'язання від імені
дитини;відмовлятися від майнових прав
дитини.

Як на підставу визнання правочину
недійсним позивач посилається на той
факт, що відповідач ОСОБА_2 спірний
договір - дарування на мав права
укладати та уклав всупереч інтересам
його малолітнього сина ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вказаний договір
дарування укладений без згоди органів
опіки та піклування, так як малолітній
мав право на користування житлом.

Також, в ході судового розгляду, а
саме пояснень відповідача ОСОБА_2,
з'ясувалось, що 20 квітня 2013 року при
укладанні спірного договору дарування
йому права та обов'язки, щодо укладення
вказаного правочину та його наслідки,
приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
не були роз'ясненні, що в свою чергу
змусило його укласти спірний договір в
порушення вимог законодавства, щодо
порушення прав малолітнього сина.

З огляду на наведене, суд прийняв до
уваги зазначені факти, оскільки згідно
чинного законодавства згода органів
опіки і піклування при здійсненні
відчуження будинку або квартири
необхідна, лише у разі якщо дитина має
право на користування відповідним
житловим приміщенням. Од же твердження
позивача про те, що дитина мала право
користування вказаною квартирою
знайшли свого підтвердження в ході
судового розгляду.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про
охорону дитинства» Держава забезпечує
право дитини на проживання в таких
санітарно-гігієнічних та побутових
умовах, що не завдають шкоди її
фізичному та розумовому розвитку. Діти
- члени сім'ї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.
Органи опіки та піклування зобов'язані
здійснювати контроль за додержанням
батьками або особами, які їх замінюють,
майнових та житлових прав дітей при
відчуженні жилих приміщень та купівлі
нового житла.

Відповідно ст.12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей»
Держава охороняє і захищає права та
інтереси дітей під час вчинення
правочинів щодо нерухомого майна. 2.
Неприпустиме зменшення або обмеження
прав та інтересів дітей під час
вчинення будь-яких правочинів щодо
жилих приміщень. 3. Органи опіки та
піклування здійснюють контроль за
дотриманням батьками та особами, які їх
замінюють, житлових прав і
охоронюваних законом інтересів дітей
відповідно до закону.4. Для вчинення
будь-яких правочинів щодо нерухомого
майна, право власності на яке або
право користування яким мають діти,
необхідний попередній дозвіл органів
опіки та піклування, що надається
відповідно до закону. Посадові особи
органів опіки та піклування несуть
персональну відповідальність за
захист прав та інтересів дітей при
наданні дозволу на вчинення правочинів
щодо нерухомого майна, яке належить
дітям.

Таким чином, зважаючи на те, що спірний
договір дарування був укладений з
порушення майнових інтересів
малолітньої дитини, волевиявлення
дарувальника було помилковим, оскільки
права, щодо його укладення йому не були
роз'ясненні, а малолітня дитина має
право на користування вказаною
квартирою суд вважає заявлені
позивачем вимоги такими, що підлягають
задоволенню.

Керуючись п.8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 06.11.2009
року, ст.ст.64,156 Житлового кодексу, ч.2
ст.177 Сімейного Кодексу України, ч.ч.2,3
ст.18 Закону України «Про охорону
дитинства», ст.12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей»,
ст.ст.15,16,202,ч.ч.1,6 ст.203,209,215,216,224,358 ЦК
України, ст.ст. 10,57-60,88,212,213,214,215,218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Виконавчого комітету
Суворовської районної у м. Херсоні ради
- орган опіки та піклування
Суворовського району м. Херсона, в
інтересах малолітнього ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Визнати договір дарування від 20
квітня 2013 року, ? частини квартири
АДРЕСА_1 дивізії в місті Херсоні,
укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 -
недійсним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі - 243,60грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через суд
першої інстанції в 10 денний строк з дня
проголошення рішення.

СуддяКорецький Д. Б.