Провадження № 2/259/648/2014
Справа № 259/356/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року Куйбишевський
районний суд м. Донецька

в складі: головуючого - судді
ПИСАНЕЦЬ Н.В.

при секретарі:
Ігнатьєвій Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа без самостійних
вимог на предмет спору Відділ
державної виконавчої служби
Куйбишевського районного управління
юстиції у м.Донецьку про визнання
дійсним договору купівлі-продажу
автомобілю, визнання права власності
та скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 22 січня 2014 року
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2,
третя особа без самостійних вимог на
предмет спору - Відділ державної
виконавчої служби Куйбишевського
районного управління юстиції у
м.Донецьку (далі - ВДВС Куйбишевського
РУЮ м.Донецька) про визнання дійсним
договору купівлі-продажу автомобілю,
визнання права власності та скасування
арешту майна, в обґрунтування позовних
вимог зазначив наступне.

Відповідач ОСОБА_2 є власником
автомобілю Опель Кадет державний номер
НОМЕР_1. 30 липня 2011 року, ОСОБА_2 згідно
завіреної приватним нотаріусом ОСОБА_3
довіреності, надала позивачеві ОСОБА_1
право розпоряджатись та експлуатувати
вищевказаний автомобіль строком на 20
років. Поряд із цим, 30 липня 2011 року,
позивач передав відповідачеві грошові
кошти у сумі 25000,00 грн., що
підтверджується розпискою ОСОБА_2, за
автомобіль Опель Кадет державний номер
НОМЕР_1, придбавши його таким чином. У
січні 2014 року позивач ОСОБА_1 намагався
зняти з обліку вищевказаний автомобіль
для подальшого оформлення на своє ім»я
правовстановлюючих документів та
випадково дізнався про наявність
постанови Куйбишевського РУЮ
м.Донецька від 02.03.2004 року, на підставі
якої було накладено арешт на усе майно
ОСОБА_2 у тому числі й на спірний
автомобіль, тому користуватись ним
позивач ОСОБА_1 у повній мірі не взмозі.
Враховуючи наведене, позивач просить
суд визнати дійсним договору
купівлі-продажу автомобілю від 30.07.2011
року, визнати право за ним право
власності на автомобіль Опель Кадет
державний номер НОМЕР_1 та скасувати
арешт його майна, звільнивши вказаний
автомобіль.

Присутні у судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4
підтримали позовні вимоги, наполягали
на їх задоволенні.

Присутня у судовому засіданні
відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала у повному обсягу, не
заперечувала проти їх задоволення.

Представник третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору -
ВДВС Куйбишевського РУЮ м.Донецька -
будучи сповіщеним належним чином про
час та дату розгляду справи, до зали
суду не з»явився.

Суд, заслухавши пояснення сторін та
свідків, дослідивши докази у їх
сукупності, вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК України
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.60 ЦПК України кожна
із сторін зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виникає
спір.

Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно та всебічно з»ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у судовому засіданні.

Як встановлено у судовому засіданні,
відповідач ОСОБА_2 є власником
автомобілю Опель Кадет державний номер
НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом
про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 (а.с.8).

30 липня 2011 року, ОСОБА_2 згідно
завіреної приватним нотаріусом ОСОБА_3
довіреності, надала позивачеві ОСОБА_1
та іншим особам - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 право
розпоряджатись та експлуатувати
вищевказаний автомобіль строком на 20
років (а.с.6).

Згідно вивченої у судовому засіданні
ксерокопії розписки від 30 липня 2011
року, встановлено, що позивач передав
відповідачеві грошові кошти у сумі
25000,00 грн., за автомобіль Опель Кадет у
присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_7
(а.с.7).

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_2 та ОСОБА_7 підтвердили факт
передачі вищевказаних грошових коштів
ОСОБА_1 ОСОБА_2 30.07.2011 року.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦУ України право
власності набувається на підставах, не
заборонених законом, зокрема за угоди.

У частині 1 ст.334 ЦК України зазначено,
що право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право
власності на майно за договором, що
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Відповідно до положень ст. 207 ЦК України
правочин вважається здійсненим у
письмовій формі , якщо його зміст
зафіксовано в одному або декількох
документах, якими обмінялись сторони.
Якщо ж сторони домовились щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухиляється
від його нотаріального посвідчення,
суд у відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК
України може визнати такий договір
дійсним.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у
даному випадку, позивач ОСОБА_1 лише
користувався спірним автомобілем на
підставі виданої йому відповідачем
довіреності, інших угод, щодо вказаного
майна, з ОСОБА_2 він не укладав. Вважати
довіреність від 30.07.2011р. та розписку від
30 липня 2011 року про отримання ОСОБА_2
від ОСОБА_1 грошових коштів за рахунок
продажу автомобілю Опель Кадет -
письмовим доказом нібито укладеної між
сторонами угоди купівлі-продажу
автомобілю - у суду законних підстав не
має. Оскільки у довіреності зазначена
мета її надання та визначений обсяг
прав, що надаються ОСОБА_1 та іншим
особам стосовно спірного автомобілю,
та у якій не вказано про укладання
будь-яких угод. Розписку ОСОБА_2 також
неможливо вважати договором
купівлі-продажу автомобілю, оскільки у
ній не визначені істотні умови, що
притаманні такому договору- не вказано
повністю найменування майна, що
відчужується, а зазначено лише -
автомобіль Опель Кадет, не вказаний
покупець відсутній підпис покупця, та
зазначено лише про отримання грошових
коштів, а також відсутня вказівка
стосовно належності цього майна саме
ОСОБА_2 на момент його продажу, та на
якій правовій підставі. Інших доказів
щодо можливого укладення між сторонами
договору купівлі-продажу автомобілю
Опель Кадет державний номер НОМЕР_1 -
суду надано не було.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що у даному випадку, між
сторонами не було укладено договору
купівлі-продажу спірного майна, не було
додержано вимог діючого цивільного
законодавства щодо обов»язкової
письмової форми та нотаріального
посвідчення такого правочину, тому у
задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо визнання
дійсним договору купівлі-продажу
автомобілю Опель Кадет державний номер
НОМЕР_1 - слід відмовити.

Стосовно вимог ОСОБА_1 щодо визнання за
ним права власності на спірний
автомобіль, суд вважає їх також
безпідставними, оскільки на момент
розгляду справи у судовому засіданні
встановлено, що у даного майна є
законний власник - відповідач ОСОБА_2,
яка не оголошувала вимог щодо
розпорядження цим майном, ніяких угод
щодо переходу права власності ні с ким
не укладала.

Вимоги ОСОБА_1 щодо скасування
накладеного арешту на спірний
автомобіль є похідними від його
основних вимог та також задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 207, 220, 334 ЦК України, ст.ст.
10,11,84,88,209,212,214-215,218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області, через
Куйбишевський районний суд м.Донецька,
шляхом подачі апеляції, протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя:
Н.В.Писанець