справа № 691/133/14-ц
провадження № 2/691/120/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 рокуГородищенський
районний суд Черкаської області

в складі :

головуючого
Голосія А.В.

при секретарі
Волошиній І.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Городище цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по виплаті аліментів та
неустойки (пені) за невиконання
зобов»язання щодо сплати аліментів,
третя особа: Придніпровський відділ
ДВС Черкаського міського управління
юстиції,-

В С Т А Н О В И В
:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по виплаті аліментів та
неустойки (пені) за невиконання
зобов»язання щодо сплати аліментів,
третя особа: Придніпровський відділ
ДВС Черкаського міського управління
юстиції. Обґрунтовуючи свої позовні
вимоги позивачка посилається на те, що
рішенням Городищенського районного
суду Черкаської області від 11.10.1999 року
відповідач зобов'язаний сплачувати
аліменти на користь позивача на
утримання дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/4 частини з усіх видів свого
заробітку (доходу) щомісяця.

Однак, станом на 09.09.2013 року
заборгованість відповідача по
аліментам становить 34727,87 гривень, яку
виплатити в добровільному порядку
ОСОБА_2 відмовляється.

За розрахунками позивачки за період з
грудня 2005 року по вересень 2013 року сума
неустойки, яку відповідач зобов'язаний
сплатити на її користь складає 325447 грн.
76 коп.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала та просить
стягнути з відповідача на її користь
заборгованість по виплаті аліментів в
сумі 34727,87 грн., та неустойку за
прострочення сплати аліментів в сумі
325447 грн. 76 коп.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково та
зазначив, що він не має можливості
сплачувати аліменти, оскільки не має
відповідного для цього заробітку.
Разом з тим, не заперечив щодо свого
обов'язку сплачувати аліменти на
утримання доньки. Стосовно стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів заперечив.

Представник третьої особи в судове
засідання не з»явився, попередньо
надавши суду заяву з проханням
розгляду справи без його участі.

Суд вислухавши позивачку,
відповідача, дослідивши матеріали
справи вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Рішенням Городищенського районного
суду Черкаської області від 11 жовтня 1999
року по справі № 2-672/1999 з відповідача на
користь позивача стягнуто аліменти на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу),
щомісячно, починаючи з 27.09.1999 року.

Судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень в частині
стягнення аліментів покладається на
виконавчу службу, а порядок стягнення
аліментів передбачено ст. 74 Закону
України "Про виконавче провадження".
Відповідно до ч. 7 цієї статті суд
вирішує питання заборгованості лише у
разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого
спору заборгованість стягується
державним виконавцем відповідно до
положень Закону, а не на підставі
рішення суду про стягнення
заборгованості. Інакше це суперечитиме
законодавчо встановленій
обов'язковості судових рішень.

За вказаних обставин, суд дійшов
висновку, що в частині стягнення
заборгованості по виплаті аліментів у
розмірі 34727,87 грн позов не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного
кодексу України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів
має право на стягнення неустойки (пені)
у розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен
день прострочення.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду
України в п. 22 Постанови № 3 від 15.05.2006
року «Про застосування судом окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ, щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
передбачена ст. 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у вигляді
неустойки ( пені) настає лише за
наявності вини цієї особи.

Та обставина, що відповідач частково
сплачував аліменти свідчить про
неналежне виконання грошового
зобов'язання, та, на думку суду, має
значення при визначенні розміру
неустойки.

Оскільки згідно з положеннями
Сімейного кодексу України аліменти
призначаються та виплачуються
(стягуються) щомісяця, неустойка
нараховується на щомісячну
заборгованість від суми несплачених
аліментів за кожен день за весь час
прострочення по день добровільного
погашення боргу або на момент
стягнення.

З огляду на це, суд бере до уваги
розрахунок заборгованості по
аліментах, затверджений головним
державним виконавцем Придніпровського
відділу Державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції від 09.09.2013 року, згідно якого
заборгованість по сплаті аліментів
становить 34727,87 грн та погоджується з
методикою нарахування позивачем
неустойки (пені) за несвоєчасну сплату
аліментів за правилами ст. 196 СК
України, з урахуванням загальної
кількості днів з грудня 2005 року по
вересень 2013 року. Загальний розмір
неустойки (пені) складає 325447 грн. 76 коп.

При прийнятті рішення суд враховує те,
що відповідач повинен нести
відповідальність за тривалу несплату
аліментів у вигляді сплати неустойки,
але беручи до уваги те, що відповідач не
працює, відсутність у нього постійної
роботи та постійного заробітку,
часткову сплату аліментів за період з
1999 року по грудень 2005 року, наявність на
утриманні неповнолітньої доньки,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, його матеріальний
стан, суд вважає можливим відповідно до
ч. 2 ст. 196 СК України зменшити розмір
неустойки до 20000 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України, в дохід
держави підлягає стягненню з
відповідача судовий збір в сумі 243 грн.
60 коп.

На підставі викладеного, керуючись
Постановою Пленуму ВСУ «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №
3, ст.ст. 195, 196 СК України, ст.ст. 10, 11, 60,
88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по виплаті
аліментів та неустойки (пені) за
невиконання зобов»язання щодо сплати
аліментів, третя особа:
Придніпровський відділ ДВС
Черкаського міського управління
юстиції - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 неустойку
(пеню) за прострочення сплати аліментів
за період з 1 грудня 2005 року по 1 вересня
2013 року у розмірі 20000 (двадцять тисяч)
гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп на користь Держказначейство
в Городищенському районі, рр 0011,
, банк одержувача ГУДКСУ у
Черкаській області, МФО 854018, Код 22030001 у
доход держави судовий збір.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк апеляційної скарги, а
для осіб, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні в
10 - денний строк з дня отримання копії
рішення.

Суддя А. В. Голосій