Справа №751/6457/13-ц
Провадження №2/751/3/2014
Рішення

Іменем України

19 березня 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко
Ю. К.

при секретарі
Ніколаєнко І. О.

за участю сторін: представника
позивача ОСОБА_1, представників
відповідача Чернігівської міської
ради - Гаценко О.О., Лось О.В.,
відповідача ОСОБА_5, представника
відповідача - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_7 до Чернігівської
міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9,
третя особа ОСОБА_10 про визнання
недійсними рішення, державного акту на
право власності на земельну ділянку та
договорів купівлі-продажу земельної
ділянки, -

встановив:

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до
Чернігівської міської ради, ОСОБА_8,
ОСОБА_5, ОСОБА_9, третя особа ОСОБА_10, в
якому просить визнати недійсним
рішення 33 сесії 5 скликання
Чернігівської міської ради від 12
грудня 2008 року про передачу ОСОБА_8 у
власність земельної ділянки, площею
0,0485 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1; визнати недійсним державний
акт на право власності на земельну
ділянку площею 0,0485 га, яка розташована
в АДРЕСА_1 серії ЯБ №916606, виданий на ім'я
ОСОБА_8; визнати недійсними договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,0485 га, яка розташована в
АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_11
29 вересня 2010 року, та договір купівлі
продажу земельної ділянки площею 0,0485
га, яка розташована в АДРЕСА_1 укладений
між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 11 травня 2012 року.
Свої вимоги мотивує тим, що згідно
свідоцтва на право на спадщину за
законом від 07 липня 2010 року в порядку
спадкування після смерті батька ОСОБА_7
позивач та ОСОБА_10 набули права
власності (по 1/2 частині кожному) на
земельну ділянку АДРЕСА_2 для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та господарських споруд
загальною площею 0,0636 га. Вказує, що дана
земельна ділянка була передана у
власність його батьку ОСОБА_7 рішенням
Чернігівської міської ради від 26
червня 2007 року і належала йому на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯГ
№ 873332. Рішенням Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 03
квітня 2013 року був встановлений
порядок користування земельною
ділянкою по АДРЕСА_2, згідно якого
земельна ділянка по межі із земельною
ділянкою по АДРЕСА_1 надана в
користування позивачу. Земельна
ділянка по АДРЕСА_1 в розмірі 0,0485 га за
рішенням Чернігівської міської ради (33
сесія 5 скликання) від 12 грудня 2008 року
була передана у власність ОСОБА_8, на
підставі якого був виданий Державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯБ № 916606. Стверджує, що
ОСОБА_8 було передано у власність
частину земельної ділянки, що на той
час вже знаходилась у власності ОСОБА_7
Позивач вважає таке рішення незаконним
і таким, що порушує його права як
власника земельної ділянки АДРЕСА_2
Також вказує, що в подальшому ОСОБА_8 29
вересня 2010 року продав земельну
ділянку по АДРЕСА_1 ОСОБА_9, а останній 11
травня 2012 року - ОСОБА_5

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала, просила
його задовольнити. В своїх поясненнях
посилалась на обставини, викладені в
позовній заяві. Додатково зазначила, що
висновком проведеної судової
земельно-технічної експертизи
підтверджується накладення меж
земельної ділянки по АДРЕСА_2 та меж
земельної ділянки по АДРЕСА_1, а тому
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Представники відповідача
Чернігівської міської ради в судовому
засіданні позов не визнали, просили в
його задоволенні відмовити. Пояснили,
що рішення Чернігівської міської ради
від 12 грудня 2008 року та державний акт на
право власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1 в м. Чернігові не порушують
прав позивача, оскільки жодні докази
порушення цих прав відсутні. Також
вказали, що проведена по справі судова
земельно-технічна експертиза
виготовлена з порушенням норм діючого
законодавства з порушенням існуючих
меж; у висновку експерта міститься
посилання на кваліфікаційний
сертифікат інженера-землевпорядника,
який не приймав участь в обмірі
земельної ділянки, а кваліфікація
залучених до проведення експертизи
спеціалістів - землевпорядників нічим
не підтверджена, у зв'язку з чим
ставиться під сумнів вірність наданих
вказаною експертизою висновків. Також
вказали, що відновлення меж земельних
ділянок відбувається з врахуванням
каталогу координат меж земельної
ділянки і посилання на прив'язку до
вказаних координат при визначенні меж
земельних ділянок у висновку експерта
відсутні.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник в
судовому засіданні позов не визнали,
просили в його задоволенні відмовити.
Відповідач пояснила, що на прохання
позивача огорожа між ділянками була
перенесена. Представник відповідача
пояснив, що накладення спірних меж
земельних ділянок не відбувалось,
позовні вимоги є недоведеними, а
спиратись в доказуванні на висновок
проведеної судової земельно-технічної
експертизи не можна, оскільки останній
складений з порушенням норм діючого
законодавства та містить неточності,
спеціалісти не мають ліцензій, їх
прізвища не значені у висновку
експерта, каталоги координат не
використовувались.

Відповідач ОСОБА_8, ОСОБА_9 та третя
особа ОСОБА_10 в судове засідання не
з'явились. Про місце та час проведення
судового засідання повідомлялись
належним чином. Причини неявки суду не
відомі, клопотань про відкладення
судового засідання до суду від них не
надходило.

Судовий експерт ОСОБА_12 в судовому
засіданні роз'яснила, що до проведення
судової земельно-технічної експертизи
нею було долучено спеціалістів
землевпорядників для обміру земельної
ділянки, які є працівниками ПП
«Десна-Експерт-М». Також вказала, що
висновок експертизи складений на
підставі матеріалів, наданих
землевпорядниками.

Спеціаліст землевпорядник ОСОБА_13 в
судовому засіданні пояснив, що
являється працівником ПП
«Десна-Експерт-М», яке має ліцензію для
проведення робіт із землеустрою.
Вказав, що здійснював виїзд на
місцевість, де проводив
топографо-геодезичну зйомку, а потім
розробляв збірний план. Прив'язка
проводилась до твердих точок, зокрема
паркану, каталоги координат не
використовувались.

Вислухавши пояснення сторін, судового
експерта та
спеціаліста-землевпорядника,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що згідно копії
свідоцтва на право на спадщину за
законом від 07 липня 2010 року в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_7,
ОСОБА_7 та ОСОБА_10 набули права
власності (по 1/2 частині кожному) на
земельну ділянку АДРЕСА_2 для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та господарських споруд
загальною площею 0,0636 га, кадастровий
номер :01:038:5303 (а.с.10).

Вказана земельна ділянка площею 0,036 га,
що розташована за адресою АДРЕСА_2 була
передана ОСОБА_7 у власність безоплатно
для будівництва та обслуговування
жилого будинку та господарських
будівель і споруд, що підтверджується
копією витягу із рішення Чернігівської
міської ради від 26 червня 2007 року (18
сесія 5 скликання), належала йому на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯГ
№ 873332 (а.с. 11, 12).

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 03 квітня 2013 року
був встановлений порядок користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_2 між
ОСОБА_10 та ОСОБА_7 (а.с. 13-15).

Земельна ділянка по АДРЕСА_1 в розмірі
0,0485 га за рішенням Чернігівської
міської ради (33 сесія 5 скликання) від 12
грудня 2008 року була передана у
власність ОСОБА_8, що підтверджується
копією витягу вказаного рішення, на
підставі якого був виданий Державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯБ № 916606 (а.с. 16, 42 на
звороті).

На підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 29 вересня 2010
року, посвідченого приватним
нотаріусом Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_14, право
власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_9 (а.с. 42).

У відповідності до договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
11 травня 2012 року право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 0,0485
га, перейшло від ОСОБА_9 до ОСОБА_5 (а.с.
38-39).

Судовим експертом ОСОБА_12 складений
висновок за результати проведення
судової земельно-технічної експертизи
від 24.01.2014 року № 32-13С (а.с. 134-144). Для
встановлення фактичної площі
земельних ділянок та для встановлення
на місцевості межових знаків згідно
Державних актів, було залучено
спеціалістів землевпорядників для
обміру земельної ділянки. Спеціалісти
землевпорядники працівники ПП
«Десна-Експерт-М», які мають
кваліфікаційний сертифікат
інженера-землевпорядника № 002717 від
27.02.2013 виданий Державним агентством
земельних ресурсів України - для
проведення топографо-геодезичної
зйомки (а.с. 136).

В судовому засіданні було встановлено,
що вказаний кваліфікаційний
сертифікат інженера-землевпорядника №
002717 від 27.02.2013 року виданий на ім'я
ОСОБА_15 і є актом індивідуальної дії.
Також було встановлено, що ОСОБА_15
безпосередньої участі у здійсненні
топографо-геодезичної зйомки не
здійснювала. Професійна кваліфікація
спеціалістів землевпорядників, які
безпосередньо були залучені до
здійснення топографо-геодезичної
зйомки, складання збірного плану (а.с.
141-142) у висновку експерта не
зазначається; у судовому засіданні
наявність відповідної професійної
кваліфікації належним чином
підтверджена також не була.

Згідно ст. 153 ЗК України власник не може
бути позбавлений права власності на
земельну ділянку, крім випадків,
передбачених цим Кодексом та іншими
законами України.

Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено,
що у разі видання органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 107 ЗК України основою для
відновлення меж є дані
земельно-кадастрової документації.

Частиною 2 ст. 55 Закону України «Про
землеустрій» встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) здійснюється на основі
технічної документації із землеустрою,
якою визначається місцеположення
поворотних точок меж земельної ділянки
в натурі (на місцевості).

У відповідності до п. 2.1. Інструкції про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, затвердженої Наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів від 18.05.2010 року № 376,
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) здійснюється на
підставі розробленої та затвердженої
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

Згідно п. 2.6 Інструкції про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками виконавці для спрощення
створення зйомочної основи, необхідної
для виконання робіт із встановлення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості) можуть отримувати у
встановленому законодавством порядку:
відомості про наявні пункти державної
геодезичної мережі та геодезичних
мереж згущення з Державного
картографо-геодезичного фонду у
відповідній системі координат;
каталоги координат та викопіювання з
чергового кадастрового плану в
актуальному стані.

Статтею 5-1 Закону України «Про
топографо-геодезичну і картографічну
діяльність» професійною
топографо-геодезичною і
картографічною діяльністю можуть
займатися особи, які мають вищу освіту
за спеціальностями та кваліфікаціями у
галузі геодезії.

Враховуючи викладене, суд критично
відноситься до висновку експерта за
результатами проведення судової
земельно-технічної експертизи від 24
січня 2014 року, оскільки у висновку
експерта та в додатках до нього
відсутні посилання щодо того, що
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) здійснено на
основі технічної документації із
землеустрою, якою визначається
місцеположення поворотних точок меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості); вказаний висновок
складений на підставі збірних
кадастрових планів, розроблених
спеціалістами землевпорядниками,
кваліфікація яких не підтверджена
відповідним правовстановлюючим та
дозвільним документом, прізвища яких
не зазначені у висновку.

Відтак, позивачем належним чином не
надані достатні докази порушення його
прав як власника земельної ділянки,
розташованої по АДРЕСА_2, а тому суд не
знаходить підстав для задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 79, 88, 213, 215 ЦПК
України, ст.ст. 107, 153, 155 Земельного
кодексу України, ст. 55 Закону України
«Про землеустрій», Законом України
«Про топографо-геодезичну і
картографічну діяльність»,
Інструкцією про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками,
затвердженої Наказом Державного
комітету України із земельних ресурсів
від 18.05.2010 року № 376, -

Вирішив:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Новозаводський районний
суд м. Чернігова шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя
Ю. К. Овсієнко