Справа № 336/468/14-Ц
Провадження № 2/336/801/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді
Кляшторного В.С.,

при секретарі
Ведмедьовій В.В.,

за участю: позивача/відповідача
ОСОБА_1,

представників позивача/відповідача
ОСОБА_2,ОСОБА_3,

представника відповідача/позивача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про
розірвання договору довічного
утримання, за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про усунення перешкод
в користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_5 про розірвання договору
довічного утримання, вказавши, що 17.02.2005
року між нею та відповідачкою було
укладено договір довічного утримання
за умовами якого вона передала у
власність відповідачці квартиру
АДРЕСА_1, а відповідачка зобов'язалась
довічно повністю утримувати її,
забезпечувати її харчуванням, одягом,
доглядом, необхідною допомогою та
зберігаючи в її безкоштовному
довічному користуванні повністю
зазначену квартирою.

Відповідачка не виконує своїх
обов'язків за вказаним договором та в
порушення умов договору з квітня 2010
року до часу звернення до суду не
утримує позивачку, не забезпечує її
харчуванням, одягом, доглядом та
необхідною допомогою.

У зв'язку з тим, що відповідачка не
виконує свої обов'язки передбачені
договором та відмовляється від
добровільного розірвання договору,
позивачка звернулась д суду з даним
позовом та просить суд розірвати
договір довічного утримання укладений
між нею та відповідачкою.

Відповідачка ОСОБА_5, в свою чергу,
звернулась до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_1 про усунення
перешкод в користуванні власністю.

В зустрічному позові позивачка
посилається на те, що не зважаючи на
виконання нею належним чином всіх
вимог договору довічного утримання
ОСОБА_1 з моменту подачі позову до суду
встановила їй перешкоди в користуванні
квартирою АДРЕСА_1, не пускає її до
квартири. Посилаючись на те, що вона є
власницею спірної квартири, просить
суд усунути їй перешкоди в
користуванні власністю, а саме
квартирою АДРЕСА_1 зобов'язавши ОСОБА_1
дати вільний доступ до вказаної
квартири та не чинити будь-яких
перешкод в користуванні зазначеною
квартирою.

Ухвалою суду від 20.03.2014 р. зустрічний
позов був прийнятий судом та вимоги за
ним були об'єднані в одне провадження з
первісним позовом.

В судовому засіданні позивачка за
первісним позовом (відповідачка за
зустрічним позовом), підтримала свої
вимоги, підтвердила обставини
зазначені в її позові та просила його
задовольнити в повному обсязі. З
позовними вимогами викладеними в
зустрічній позовній заяві не
погодилась, зазначила, що відповідачка
за первісним позовом (позивачка за
зустрічним позовом) не виконує
належним чином свої обов'язки,
визначені в договорі довічного
утримання, а саме не здійснювала
належний догляд за нею, не забезпечує
харчами, одягом та всім належним їй для
життя. Ці обставини також підтвердили
представники позивачки за первісним
позовом, які суду пояснили, що вони
давно її знають та відвідують. При
цьому зазначили, що остання живе в
жахливих умовах, в неї відключено
газопостачання та електроенергетика,
відключено постачання води у квартиру.
Вона потребує сторонньої допомоги та
догляду. ОСОБА_5 не виконує своїх
обов'язків за договором про довічне
утримання, не надає ніякої допомоги
ОСОБА_1 та не відвідує її.

Представник відповідача за первісним
позовом просила задовольнити
зустрічний позов в повному обсязі,
первісний позов не визнала та вважала
його необґрунтованим, мотивуючи тим, що
її довірителька належним чином
виконувала свої обов'язки за вказаним
договором довічного утримання, але
ОСОБА_1 чинить їй перешкоди у
користуванні власністю не пускаючи її
до квартири.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні у матеріалах справи
докази, суд приходить до висновку, що
вимоги за первісним позовом слід
задовольнити, а в задоволенні
зустрічного позову слід відмовити з
наступних підстав.

Згідно з ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановленних ст. 61
цього кодексу.

Судом встановлено, що 17.02.2005 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір
довічного утримання, який був
посвідчений нотаріусом П'ятої
Запорізької державної нотаріальної
контори Чирвою Л.А.

Відповідно до п. 1 вказаного договору
ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_5
квартиру АДРЕСА_1, житловою площею - 28, 1
кв. м. та загальною площею - 50,05 кв.м.

Відповідно до п. 4 договору набувач
(ОСОБА_5.) зобов'язалась довічно
повністю утримувати відчужувача
(ОСОБА_1), забезпечувати її харчуванням,
одягом, доглядом, необхідною допомогою
та зберігаючи в її безкоштовному
довічному користуванні повністю
зазначену квартирою.

Згідно п. 5 договору вартість
матеріального забезпечення
(харчування, одягу, догляду та
необхідної допомоги) визначена
сторонами у розмірі 200 грн. на місяць.

Також відповідно до п. 8 договору
довічного утримання договір може бути
розірваний за згодою сторін, а у
випадку невиконання його умов та
відмови від добровільно розірвання
однією з сторін - в судовому порядку.

Під час розгляду справи підтвердився
той факт, щоОСОБА_5 не виконує належним
чином свої зобов'язання за вказаним
договором довічного утримання: не
забезпечує ОСОБА_1 належним доглядом,
одягом, продуктами харчуванням, всім
необхідним для її нормального життя,
протягом останніх 3 років взагалі не
відвідувала її. На даний час в спірній
квартирі відключено електро-, газо- та
водопостачання, що спричинило жахливі
умови проживання ОСОБА_1 Ці обставини
підтверджуються наявністю
заборгованості по оплаті
житлово-комунальних послуг, про що
позивачка отримала повідомлення від
комунальних підприємств. В свою чергу
ці обставини також підтвердили
представники ОСОБА_1, які є її знайомими
та постійно її відвідують.

Представник ОСОБА_5 в судовому
засіданні посилалась на те, що ОСОБА_1
чинить відповідачці перешкоди у
користуванні спірною квартирою, але
належних доказів підтвердження цього
суду не надала. Доказів звернення
ОСОБА_5 до будь-яких органів з
відповідними заявами не надано.
Зустрічний позов було подано після
того, як ОСОБА_1 звернулася до суду з
вимогою про розірвання договору
довічного утримання.

Представником ОСОБА_5 в судовому
засіданні були надані квитанції про
сплату комунальних послуг, але суд
ставиться до таких доказів критично,
оскільки на даний період наявна
заборгованість за житлово-комунальні
послуги, що підтверджується
попередженнями, які надходять на
адресу позивачки про сплату боргу за
комунальні послуги. Крім того, в
теперішній час квартира позивачки
відключена від водопостачання та
електропостачання за несплату
комунальних послуг, що свідчить про
наявність заборгованості.

Надані суду копії розписок про
отримання ОСОБА_1 грошових коштів від
ОСОБА_5, на думку суду, не можуть
сприйматися як належні докази,
оскільки сама ОСОБА_1 пояснила, що
ніяких грошей вона від відповідачки не
отримувала. Оригіналів розписок суду
надано не було. Інших доказів того, що
відповідачка належним чином доглядає
позивачку не надано.

П. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України передбачено, що
договір довічного утримання (догляду)
може бути розірваний за рішенням суду:
на вимогу відчужувача або третьої
особи, на користь якої він був
укладений, у разі невиконання або
неналежного виконання набувачем своїх
обов'язків, незалежно від його вини;

Частиною 1 ст. 756 ЦК України встановлено,
що у разі розірвання договору
довічного утримання (догляду) у зв'язку
з невиконанням або неналежним
виконанням набувачем обов'язків за
договором, відчужувач набуває право
власності на майно, яке було ним
передане, і має право вимагати його
повернення. У цьому разі витрати,
зроблені набувачем на утримання та
(або) догляд відчужувача, не підлягають
поверненню.

На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку, що ОСОБА_5 не
належним чином виконувала свої
обов'язки за вказаним договором
довічного утримання, тому вбачає
підстави для задоволення первісного
позову, та відмови в задоволенні
зустрічного позову.

Керуючись ст.ст. 755, 756 ЦК України, ст.ст.
57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про
розірвання договору довічного
утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, 17.02.2005
року, посвідчений нотаріусом П'ятої
Запорізької державної нотаріальної
контори Чирвою Л.А. Визнати за ОСОБА_1
право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_5 до
ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні власністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги
через Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя протягом десяти днів після
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
В.С. Кляшторний