Провадження № 2/359/1301/2014
Справа № 359/3158/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Гомолі О.А.,

за участі : представника позивача -
ОСОБА_1, представника відповідачів -
ОСОБА_2, третьої особи без самостійних
вимог - ОСОБА_3,

розглянувши y відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Борисполі
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті
особи без самостійних вимог : ОСОБА_3,
Центральна дирекція приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» про
відшкодування матеріальних та
моральних збитків, спричинених
дорожньо-траспортною пригодою -

В С Т А Н О В И В :

30 квітня 2013 року до Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від ОСОБА_4 надійшла вище зазначена
позовна заява, з урахуванням уточненої
позовної заяви від 05.05.2014 року, з
проханням : стягнути з ОСОБА_6 на свою
користь : грошові кошти у сумі 30001
гривень 92 копійок як матеріальні
збитки, завдані його транспортному
засобу джерелом підвищеної небезпеки,
у сумі 1500 гривень за проведення
експертизи завданих збитків, у сумі 548
гривень на евакуацію пошкодженого
автомобіля на СТО, у сумі 2500 гривень на
правову допомогу, всього 34549,92 гривень;
стягнути з ОСОБА_5 грошові кошти у сумі
2500 гривень як відшкодування моральної
шкоди; судові витрати стягнути
солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
28.01.2013 року о 09 годин 30 хвилин в с.
Велика Стариця Бориспільського району
Київської області внаслідок винних дій
ОСОБА_5, який керував автомобілем марки
«ГАЗ 3302» державний номерний знак
НОМЕР_7, що належить відповідачу ОСОБА_6,
сталось зіткнення з автомобілем марки
«Suzuki Sх4», державний номерний знак
НОМЕР_8, який належить позивачеві та під
час даної ДТП перебував під керуванням
його рідного брата - ОСОБА_3.

Постановою судді Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 14.03.2013 р. ОСОБА_5 визнано
винним у вчиненні даної
дорожньо-транспортної пригоди. В
результаті винних дій ОСОБА_5, позивачу,
як власнику пошкодженого автомобіля,
заподіяна матеріальна шкода на суму в
розмірі 34 549 грн. 92 коп., яка складається
з суми в розмірі 30001,92 грн., що необхідна
для відновлення пошкодженого
внаслідок даної дорожньо-транспортної
пригоди, автомобіля, враховуючи, що 50000
грн., із загальної суми визначених
судовим експертом матеріальних
збитків в розмірі 81 001 грн. 92 коп.,
позивачу відшкодувала страхова
компанія, в якій застраховано
автомобіль відповідача, вартості
проведення експертизи в розмірі 1500
грн., понесених позивачем витрат по
оплаті послуг евакуатора в розмірі 548
грн., а також витрат на правову
допомогу в розмірі 2500 грн..

Крім того, внаслідок винних дій
відповідача ОСОБА_5 позивачу заподіяна
моральна шкода, яка полягає у душевних
хвилюваннях та моральних стражданнях
останнього, викликаних порушенням його
нормальних життєвих зв'язків та
неможливістю використо-вувати
належний йому автомобіль для власних
потреб, і яку він оцінює в розмірі 2500
грн.

З урахуванням вказаного позивач
просить суд стягнути з ОСОБА_6, який є
власником транспортного засобу, яким
керував ОСОБА_5, вищевказану суму
заподіяної позивачу матеріальної
шкоди та з відповідача ОСОБА_5, як
винної особи у скоєнні ДТП, зазначену
суму моральної шкоди. Судові витрати з
розгляду справи стягнути солідарно з
відповідачів.

У судове засідання позивач, належним
чином повідомлений про дату, час і
місце слухання справи не зявився.
Натомість уповноважив представляти
свої інтереси в суді адвоката ОСОБА_1,
який повністю підтримав позовні вимоги
та просив їх задовольнити. Представник
пояснив суду, що позивач звертався до
ПАТ «Українська пожежно-страхова
компанія», де застраховано автомобіль
ОСОБА_6, та отримав страхове
відшкодування в розмірі 50000 грн. Саме у
зв'язку з цим просить стягнути з ОСОБА_6,
як власника автомобіля марки «ГАЗ 3302»
державний номерний знак НОМЕР_7,
різницю від вартості ремонтних робіт,
визначених висновком судового
експерта № 02/02 від 23.02.2013 року, а саме
(81001,92 грн. - 50000,00 грн.) 30001, 92 коп.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, належним
чином повідомлені про дату, час і місце
слухання справи не зявились. Натомість
уповноважили представляти свої
інтереси в суді ОСОБА_2, який до зали
суду зявився та не визнав позовні
вимоги, просив відмовити у їх
задоволенні. Крім того пояснив суду, що
відповідачі не перебувають у трудових
відносинах один з одним. Повідомив, що
власником автомобіля марки «ГАЗ 3302»
державний номерний знак НОМЕР_7 є
ОСОБА_6, який добровільно передав в
користування ОСОБА_5 вказаний
автомобіль та реєстраційний документ
на цей транспортний засіб. На момент
ДТП, яке відбулось 28.01.2013 року ОСОБА_5
вже близько трьох місяців користувався
автомобілем марки «ГАЗ 3302» державний
номерний знак НОМЕР_7 та їздив на ньому.

Третя особа без самостійних вимог
ОСОБА_3 в судове засідання зявився та
підтримав позовні вимоги ОСОБА_4 та
пояснення представника позивача. Крім
того, повідомив суду, що керував під час
ДТП автомобілем марки «Suzuki Sх4»,
державний номерний знак НОМЕР_8,
оскільки був вписаним до свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу як
особа, яка, крім власника, може керувати
ним. Власником вказаного транспортного
засобу є його рідний брат ОСОБА_4
Зазначив, що за наслідками ДТП від
28.01.2013 року позивач звертався до ПАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія», де застраховано автомобіль
ОСОБА_7, та отримав страхове
відшкодування в розмірі 50000 грн..

Третя особа без самостійних вимог ПАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» належним чином повідомлена
про дату, час і місце слухання справи
свого представника до суду не
направила, заяв, клопотань, заперечень
чи пояснень на адресу суду не
надходило.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши надані документи, матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 11
Цивільного процесуального кодексу
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Підстави звільнення від доказування
наведені в статті 61 Цивільного
процесуального кодексу України.

Так, відповідно до частини 4 вказаної
статті вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

У судовому засіданні встановлено, що
постановою Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 14.03.2013 року ОСОБА_5 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340 гривень (а. с. 10).

З даної постанови вбачається, що 28.01.2013
року о 09.30 годин в с. Велика Стариця
Бориспільського району Київської
області, вул. Сталюка, водій ОСОБА_5
керуючи транспортним засобом «ГАЗ 3302»
державний номерний знак НОМЕР_7, не
врахував дорожню обстановку, не вибрав
безпечної швидкості руху, внаслідок
чого під час заносу автомобіля виїхав
на смугу зустрічного руху де допустив
зіткнення з автомобілем «Suzuki Sх4»,
державний номерний знак НОМЕР_8 під
керуванням ОСОБА_3. Внаслідок ДТП
автомобілі зазнали механічних
пошкоджень, потерпілих не має. (а. с. 10).

Згідно довідки ІДПС ВДАІ виданої
ОСОБА_3 в тому, що 28.01.2013 року о 09.30 годин
в с. Велика Стариця на вул. Стасюка,
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, транспортний засіб «Suzuki Sх4»
державний номерний знак НОМЕР_8, кузов
НОМЕР_9, отримав механічні пошкодження :
деформований капот, передня права та
ліве крило, передня панель, передній
державний номерний знак, розбито :
передній бампер, передня права та ліва
блок фара, решітка радіатора, передня
права та ліва протитуманна фари, лобове
скло, дві подушки безпеки, розбитий
задній бампер з правого боку (а. с. 9).

Транспортний засіб «Suzuki Sх4», державний
номерний знак НОМЕР_8, належав на праві
власності ОСОБА_4, що підтвердили
своїми показами ОСОБА_3 та представник
позивача.

Згідно ч.1 ст. 61 Цивільного
процесуального кодексу України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно висновку № 02/02 експертного авто
товарознавчого дослідження,
складеного 23 лютого 2013 року та
проведеного судовим експертом ОСОБА_8,
який має вищу авто технічну освіту,
кваліфікацію судового експерта,
свідоцтво НОМЕР_10 від 05.12.2007 року видане
Міністерством юстиції України, сума
завданої матеріальної шкоди власнику
транспортного засобу «Suzuki Sх4»,
державний номерний знак НОМЕР_8,
внаслідок його пошкодження при ДТП,
становить 81 001, 92 гривень (а. с. 11-27).

Таким чином розмір відновлювального
ремонту пошкодженого автомобіля
позивача становить 81001 гривень 92
копійок.

За наслідком звернення ОСОБА_4 із
заявою від 28.03.2013 року за № 57 до
Центральної дирекції приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» про
страхове відшкодування за наслідками
ДПТ, яке сталося 28.01.2013 року з вини
ОСОБА_5, цивільно-правова
відповідальність якого застрахована в
даній компанії за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/3900896 від 07.07.2012 року, -
позивачу виплачено страхове
відшкодування в розмірі 50000,00 грн.
(а.с.122, 182, 183).

Наведене під час судового засідання
також підтвердили представник
позивача та третя особа без
самостійних вимог - ОСОБА_3, що в силу ч.1
ст. 61 Цивільного процесуального
кодексу України не потребує
доказуванню.

З урахуванням наведеного, розмір
майнової шкоди, заподіяної майну
позивача внаслідок ДТП, що підлягає
відшкодуванню відповідачем, є різницею
між вартістю відновлюваль-ного ремонту
пошкодженого автомобіля позивача,
встановленого у висновку експертного
авто товарознавчого дослідження за №
02/02 від 23.02.2013 року та сумою страхового
відшкодування за полісом, і складає
30001,92 гривень.

Позивачем понесені витрати, а саме по
сплаті за проведення оцінки вартості
відновлювального ремонту в сумі 1500
гривень, евакуацію пошкодженого
автомобіля на СТО в сумі 548 гривень та
на правову допомогу захисника
(адвоката) в сумі 2500 гривень, що
підтверджується квитанцією № 000154,
товарним чеком від 03.03.2013 року (а. с. 28) та
договором про надання юридичної
допомоги від 19.04.2013 року, які він
просить стягнути з відповідача ОСОБА_6
(а. с. 5-6).

У відповідності до ч. 1 ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлений ст. 61 цього
Кодексу.

На вище зазначені вимоги позивачем та
його представником не надані докази,
які б підтвердили факт сплати ОСОБА_4
адвокату ОСОБА_1 коштів в розмірі 2500
грн. в якості оплати за юридичну
допомогу, як то чек, квитанція,
меморіальний ордер, розписка, тощо.

Крім того, позивачем не надано жодних
належних та допустимих доказів того, що
ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах
з ОСОБА_6.

Так, згідно листів від 23.05.2013 року за №
06-10/1614 та від 23.05.2013 року за № 06-10/1615 та
доданих до нього списків
Золотоніським міськрайонним центром
зайнятості встановлено, що за період з
01.01.2013 року по 22.05.2013 року ОСОБА_5 не
перебував у трудових відносинах з
ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (а. с. 37-40).

Згідно показів представника
відповідачів та полісу № АВ/3900896 від
07.07.2012 року про обов'язкове страхування
цивільно - правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів встановлено, що транспортний
засіб «ГАЗ 3302», державний номерний знак
НОМЕР_7, належить на праві власності
саме відповідачу ОСОБА_6.

Наведене в силу вимог ч.1 ст. 61
Цивільного процесуального кодексу
України не потребує доказуванню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 1166
Цивільного кодексу України шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Згідно роз'яснень Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у постанові від 01.03.2013 року за № 4
«Про деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» встановлено, що
особою, яка зобов'язана відшкодувати
шкоду, завдану джерелом підвищеної
небезпеки, є фізична або юридична
особа, що на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди, позички
тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування
транспортним засобом має посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії і
реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди (п.2.2. Правил дорожнього
руху України).

Враховуючи вище зазначене, а також
вимоги ст. 11 ЦПК України, суд прийшов до
висновку, що у задоволенні позову в
частині стягнення з ОСОБА_6, який не
являється особою, яка завдала шкоди
майну позивача, грошових коштів у сумі
30001 гривень 92 копійок, як матеріальні
збитки, завдані його транспортному
засобу джерелом підвищеної небезпеки,
у сумі 1500 гривень за проведення
експертизи завданих збитків, у сумі 548
гривень на евакуацію пошкодженого
автомобіля на СТО, у сумі 2500 гривень на
правову допомогу, всього 34 549,92 гривень,
слід відмовити.

Позивачем оцінено завдану моральну
шкоду в розмірі 2500 гривень, які він
просить стягнути на свою користь з
відповідача ОСОБА_5.

Згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 Цивільного
кодексу України моральна шкода
полягає: у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб, ч. 3 ст.
23 Цивільного кодексу України.

Суд вважає достатніми надані позивачем
докази на підтвердження тієї
обставини, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди йому
завдана також не майнова - моральна
шкода у вигляді переживань з приводу
пошкодження майна та порушення права
власності.

При визначені розміру відшкодування
завданої позивачам моральної шкоди,
суд виходить із засад виваженості,
розумності, справедливості та враховує
характер та міру перенесених ним
страждань, їх тривалість, у зв'язку з
чим суд дійшов висновку, що позов в
частині стягнення моральної шкоди
підлягає частковому задоволенню на
суму 1000 гривень.

У відповідності до вимог ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України з відповідача ОСОБА_5 на
користь позивача слід стягнути судові
витрати в розмірі 243,60 гривень.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 23, 1166, 1187 Цивільного кодексу України,
п.2.2. Правил дорожнього руху України,
Постанова Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року за № 4 «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодуван-ня шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки», ст. 3, 10,
11, 60, 79, 88, 208-209, 212-215, 218, 293 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті
особи без самостійних вимог : ОСОБА_3,
Центральна дирекція приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно - страхова компанія» про
відшкодування матеріальних та
моральних збитків, спричинених ДТП -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
(проживаючого за адресами : АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2 паспорт НОМЕР_11 виданий 08.12.2006
року Золотоніським МРВ УМВС України в
Черкаській області, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків - НОМЕР_5) на користь ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованого за
адресою : АДРЕСА_3, паспорт серії
НОМЕР_12 виданий 03.08.2000 року
Ватутінським РУ ГУ МВС України в м.
Києві, реєстраційний номер облікової
картки платника податків - НОМЕР_6)
моральну шкоду в розмірі 1000 гривень (
одну тисячу гривень).

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
(проживаючого за адресами : АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2 паспорт НОМЕР_11 виданий 08.12.2006
року Золотоніським МРВ УМВС України в
Черкаській області, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків - НОМЕР_5) на користь ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованого за
адресою : АДРЕСА_3, паспорт серії
НОМЕР_12 виданий 03.08.2000 року
Ватутінським РУ ГУ МВС України в м.
Києві, реєстраційний номер облікової
картки платника податків - НОМЕР_6)
судовий збір немайнового характеру в
розмірі - 243,60 гривень (двісті сорок три
гривень шістдесят копійок).

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення до апеляційного суду Київської
області через Бориспільський
міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Л. В.
Яковлєва