У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.,

суддів - Кеміня М.П., Готри Т.Ю.

при секретарі: Свіді Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, в
інтересах якої діє ОСОБА_3 на рішення
Іршавського районного суду від 30
грудня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Іршавської міської ради про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

Предстанвик позивача ОСОБА_3 оскаржила
в апеляційному порядку рішення
Іршавського районного суду від 30
грудня 2013 року, яким у задоволенні
позову ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Іршавської міської ради про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини - відмовлено.

В апеляційній скарзі просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.
Зокрема зазначає, що позивачка
постійно та безперервно працювала
робітницею ТзОВ «Старинська
птахофабрика» і ця обставина свідчить
про поважність пропуску строку для
прийняття спадщини, оскільки
вбачається надзвичайно велика
відстань між місцем проживання
спадкоємця і місцем знаходження
спадкового майна, а також посилається
на складні умови праці пов'язані з
тривалими відрядженнями.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне в її
задоволенні відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

За загальними положеннями про
спадкування право на спадщину виникає
в день відкриття спадщини, спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою, для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1
ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК
України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Як роз'яснено в п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
вказані позивачем причини пропуску
строку не можна визнати поважними.

З даним висновком суду першої
інстанції повністю погоджується
колегія суддів так як він ґрунтується
на матеріалах справи.

Так, єдиною обставиною на яку
посилається позивачка як на поважну
причину пропуску строку для прийняття
спадщини, є її постійна робота на ТзОВ
«Старинська птахофабрика».

Відстань між Київською областю та
м.Іршава не є надзвичайно великою, як
про це стверджує апелянт в апеляційній
скарзі. За необхідності транспортом
(залізничним та автомобільним) можна
дістатися з одного місці в друге на
протязі не більше одного календарного
дня. Відтак постійне місце роботи
позивачки на ТзОВ «Старинська
птахофабрика», зважаючи на приписи
ст.ст.74, 75, 84 КзПП України, не може
вважатися як обставина, що пов'язана з
непереборними та істотними труднощами
для прийняття спадщини в строк.
Зокрема, позивачка, за наявності
бажання, могла без зайвих труднощів
з'явитися на протязі шести місяців з
дня відкриття спадщини в м.Іршава для
подачі заяви про прийняття спадщини.
При цьому колегія суддів констатує, що
позивачка також могла надіслати таку
заяву (з нотаріально завіреним своїм
підписом) поштою, як це передбачено абз.
2, 3 п. 207 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
від 03.03.2004 року (яка була чинною на
момент відкриття спадщини).

Щодо посилання апелянта на складні
умови праці пов'язані з тривалими
відрядженнями, то дані обставини,
всупереч вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України,
жодними доказами не підтверджені.

Таким чином доводи апеляційної скарги
не спростовують даного висновку суд
першої інстанції, а тому не можуть бути
підставою для зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга, відповідно до вимог ст. 308 ЦПК
України, підлягає відхиленню, а рішення
Іршавського районного суду від 30
грудня 2013 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах
якої діє ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Іршавського районного суду від
30 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
постановлення і може бути оскаржена в
касаційному порядку на протязі
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді