АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1116/14
Справа № 643/9630/13-ц
Категорія : договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Даниленко В.М.,
Малінської С.М.

при секретарі - Андрійко О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Фідокомбанк»
на рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 30 жовтня 2013 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Фідокомбанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором , -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року позивач - ПАТ
«Фідокомбанк» звернувся до суду з
вказаним позовом в обґрунтування якого
посилався на те, що 18 травня 2012 року між
ним та ОСОБА_2 було укладено договір
кредиту, відповідно до умов якого
позичальник отримав грошові кошти у
сумі 10 000 грн. із строком користування
кредитними коштами 24 місяці, зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 35 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Проте, ОСОБА_2 в порушення
вищезазначених зобов'язань за
Кредитним договором , відповідач після
отримання кредиту не забезпечив
своєчасне погашення кредиту та
відсотків за ним, внаслідок чого у
нього утворився борг перед позивачем з
тривалою затримкою у погашенні, який
станом на 04 квітня 2013 року складає 14 358,06
грн., з яких : залишок заборгованості за
кредитом, що підлягає достроковому
стягненню - 10 000,00 грн., у тому числі і
прострочена сума кредиту - 3 328,83 грн.;
заборгованість за відсотками,
нарахованими за користування кредитом
- 2 973,01 грн.; сума пені, що нарахована за
несвоєчасне погашення кредиту - 196,04
грн.; сума пені, що нарахована за
несвоєчасну сплату відсотків - 189,01 грн.,
сума штрафу за всі факти порушення
строків сплати кредиту - 1 000 грн.

На підставі викладеного, позивач -
ПАТ «Фідокомбанк» просив суд стягнути
з ОСОБА_2 на користь Банку суму
заборгованості за кредитним договором
від 18 травня 2012 року, у розмірі 14 358,06
грн., а також судові витрати понесені
позивачем по справі, у розмірі 229,40 коп.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова від 30 жовтня 2013 року
позовні вимоги ПАТ «Фідокомбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ПАТ «Фідокомбанк» заборгованість за
кредитним договором від 18.05.2012 року у
загальній сумі у розмірі 13 358 грн. 06
коп. та судовий збір у розмірі 213 грн. 42
коп.

Додатковим рішенням Жовтневого
районного суду м. Харкова від 30 жовтня
2013 року позовних вимог щодо стягнення з
ОСОБА_2 штрафу за порушення строків
сплати кредиту у розмірі 1000 грн. -
відмовлено.

Не погодившись частково з
вказаним рішенням суду першої
інстанції ПАТ «Фідокомбанк»
звернулося на нього з апеляційною
скаргою, в якій з посиланням на
порушення судом норм процесуального та
матеріального права, просив це рішення
змінити в частині відмови у стягненні
штрафу, задовольнивши позов в цій
частині в повному обсязі, в іншій
частині рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, що сторонами були
заявлені у суді першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, судова
колегія знаходить, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного

По справі достовірно встановлено
та не заперечується сторонами, що 18
травня 2012 року між ПАТ «Фідокомбанк»
та ОСОБА_2 було укладено договір
кредиту, відповідно до умов якого
позичальник отримав грошові кошти у
сумі 10 000 грн. із строком користування
кредитними коштами 24 місяці, зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 35 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. У зв'язку з
невиконанням ОСОБА_2 свого грошового
зобов'язання за вказаним Договором, у
останнього перед Банком виникла
заборгованість у розмірі 14 358,06 грн.,
яка складається з : 10 000,00 грн. - залишок
заборгованості за кредитом, що
підлягає достроковому стягненню, у
тому числі і прострочена сума кредиту -
3 328,83 грн.; 2 973,01 грн. - заборгованість
за відсотками, нарахованими за
користування кредитом; 196,04 грн. - сума
пені, що нарахована за несвоєчасне
погашення кредиту; сума пені, 189,01 грн. -
що нарахована за несвоєчасну сплату
відсотків , 1 000 грн. - сума штрафу за всі
факти порушення строків сплати
кредиту.

Відмовляючи ПАТ «Фідокомбанк» в
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення з боржника штрафу за всі
факти порушення Договору кредиту у
розмірі 1000 грн., виходив з того, що
зазначеним вище Договором за одне й те
саме порушення зобов'язання
передбачена подвійна відповідальність
одного виду.

Судова колегія погоджується з таким
висновком районного суду, оскільки цей
висновок відповідає матеріалам справи
та ґрунтується на законі.

Так, згідно ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
«Позика» глави «Позика, кредит,
банківський вклад», якщо інше не
встановлено параграфом 2 «Кредит» і не
випливає із суті кредитного договору.

За змістом положень ст. 1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ст. 527 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

При цьому, відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом, як
це передбачено нормами статті 525 ЦК
України

Порушенням зобов'язання згідно зі
ст. 610 ЦК України є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), що тегне за собою
правові наслідки передбачені ст. 611 ЦК
України. За змістом цієї правової норми
у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки, відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Положеннями п 3.1. кредитного
договору передбачено, що за порушення
строків повернення кредиту ( в тому
числі частково), сплати нарахованих
процентів, інших платежів , що
передбачені договором, позичальник
сплачує кредиторові пеню у розмірі 1%
від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення, а також штраф
у розмірі 1 % від суми наданого кредиту
за кожен факт порушення строків
повернення кредиту (його частини,
сплати нарахованих процентів , інших
платежів , а п. 3.2 договору встановлено,
що за порушення позичальником
будь-яких інших не грошових зобов'язань
згідно з кредитним договором,
позичальник сплачує кредитору штраф у
розмірі 1% від суми наданого кредиту за
кожен факт порушення.

Враховуючи викладене судова
колегія вважає, що приймаючи рішення у
справі, суд першої інстанції правильно
керувався зазначеними нормами
матеріального права, а тому
встановивши факт подвійна
відповідальність одного виду за одне й
те саме порушення зобов'язання, дійшов
обґрунтованого висновку про
необґрунтованість позовних вимог щодо
стягнення з боржника штрафу за всі
факти порушення Договору кредиту у
розмірі 1000 грн.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
суд апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо встановлює, що
суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не є
суттєвими, і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.
Позивач будь яких доказів, які б
спростовували висновки суду - не надав.

Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, п.1 ч.1
ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Фідокомбанк»
- відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 30 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
ухвалою апеляційної інстанції
законної сили.

Головуючий суддя -

Судді -