Справа 688/417/14-ц
№ 2/688/171/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 року
м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд
Хмельницької області

у складі: головуючого - судді
Цідик А.Ю.,

за участю: секретаря судового
засідання Мозолюк Г.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань у м.
Шепетівка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 11.10.1997 р., про що у книзі
реєстрації актів про укладення шлюбу
Корчицької сільської ради
Шепетівського району Хмельницької
області зроблено запис №8. Мають двоє
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
посилаючись на те, що їхнє сімейне
життя не склалось, сімейні стосунки
припинені, відповідач зловживає
спиртними напоями, матеріально не
утримує, наносив їй побої.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги, пояснивши,
що сім'я розпалась остаточно у січні 2013
року і зберегти її неможливо,
проживають окремо з лютого 2014 року.
Позивач вказує на те, що під час
спільного життя чоловік систематично
її бив та вчиняв щодо неї інші
насильницькі дії, зловживає спиртними
напоями, вчиняє безпідставні сварки,
ображає, погрожує фізичною розправою,
матеріально не утримує, а також чинить
на неї психологічний тиск.
Неодноразово вона зверталася до
дільничного інспектора міліції, однак
потім прощала чоловіка та забирала
заяву. Від вказаних тривалих дій з боку
відповідача відчуває до нього лише
ненависть. Діти знають про розірвання
шлюбу в суді, підтримують її рішення,
оскільки втомилися від постійних
скандалів в сім'ї. Прощати відповідачу
усі ці протиправні дії, позивач наміру
не має. Проти строку для примирення
категорично заперечила, наполягала
шлюб розірвати, зазначила, що сім'я
розпалась остаточно і зберегти її
неможливо.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнав, суду пояснив, що кохає свою
дружину та дітей, жити без них не зможе,
дуже ревнує. Не заперечив, що між ними
постійно виникають сварки, а також те,
що він періодично наносив дружині
тілесні ушкодження та ображав, однак
ствердив, що вона на це заслуговувала:
зловживала спиртними напоями, мала
відносини з іншими чоловіками. Просив
надати строк для примирення, оскільки
вважає, що сім'ю можна зберегти. При
цьому, відповідач в суді наголосив на
тому, що після розірвання шлюбу не
дасть спокою позивачу, буде
навідуватися до магазину, де вона
працює.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов належить
задовольнити, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу
України, суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини та інші
обставини життя подружжя. Суд ухвалює
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
11.10.1997 р., про що у книзі реєстрації
актів про укладення шлюбу Корчицької
сільської ради Шепетівського району
Хмельницької області зроблено запис
№8. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Малолітніх дітей від
шлюбу немає. Вказані обставини
підтверджуються свідоцтвом про шлюб,
свідоцтвами про народження дітей.

Сімейне життя сторін не склалося через
постійні конфлікти та сварки, сімейні
стосунки припинені з січня 2013 року. У
лютому 2014 року позивач забрала дітей і
пішла проживати до своєї матері.
Спільного господарства сторони не
ведуть, бюджет окремий. Вказані
обставини визнаються сторонами.

Неприязні стосунки між подружжям,
відсутність взаєморозуміння, постійні
конфлікти і сварки між сторонами, в
тому числі і в присутності дітей,
можуть негативно відобразитись на їх
вихованні. Отже, підстав для надання
сторонам строку на примирення, суд не
вбачає.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка.

Кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Примушування до
припинення шлюбних відносин,
примушування до їх збереження, в тому
числі примушування до статевого
зв'язку за допомогою фізичного або
психічного насильства, є порушенням
права дружини, чоловіка на свободу та
особисту недоторканність і може мати
наслідки, встановлені законом (ч.3,4 ст. 56
СК України).

З огляду на викладене, а також
враховуючи те, що примушування дружини
до збереження шлюбу є порушенням її
права на свободу, суд дійшов висновку,
що подальше сумісне сімейне життя та
збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін та дітей, а тому шлюб належить
розірвати.

Положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України
визначено, що стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Тому, витрати позивача на правову
допомогу у сумі 150 грн. (консультації,
підготовка та формування позовної
заяви) підлягають задоволенню,
оскільки підтверджуються квитанцією
№0067 від 18.01.2014р. і не перевищують
граничний розмір, визначений Законом
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах».

Також з відповідача на користь
позивача слід стягнути сплачений
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 213, 215 Цивільного
процесуального кодексу України, ст.ст.
24, 56, 112 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 11.10.1997 р.
Корчицькою сільською радою
Шепетівського району Хмельницької
області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (актовий
запис №8), розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. та 150
грн. витрат на правову допомогу.

Копію рішення направити у відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану Шепетівського міськрайонного
управління юстиції у Хмельницькій
області.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Хмельницької області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, без участі
якої проголошено рішення - протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя підпис

Рішення не набрало чинності

З оригіналом згідно

Суддя Шепетівського міськрайонного
суду А.Ю. Цідик