Справа № 360/2548/13-ц Головуючий у І
інстанції Міланіч А.М.Провадження №
22-ц/780/1462/14 Доповідач у 2
інстанції ТаргонійКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

12 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Голуб С.А.,

за участю секретаря: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Бородянського районного суду
Київської області від 18 грудня 2013 року
у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи учасників
судового процесу, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що відповідно до укладеного
кредитного договору № BL 3095/1 від 16
жовтня 2009 року ПАТ "Універсал Банк"
було надано відповідачу ОСОБА_1 кредит
в сумі 154 506, 15 гривень з кінцевим
строком повернення 01 жовтня 2016 року.

Позивач свої зобов'язання за кредитним
договором виконав в повному обсязі.
Позичальником умови укладеного
кредитного договору систематично не
виконувалися, а тому у виникла
заборгованість, яка станом на 20 серпня
2013 року становить 130 869,51 грн., з них:
прострочена заборгованість по кредиту
- 115 850,36 грн.; відсотки - 13 373,90 грн.;
підвищені відсотки - 1 645,25 грн., які
позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на
його користь.

Рішенням Бородянського районного суду
Київської області від 18 грудня 2013 року
позов ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
"Універсал Банк" заборгованість за
кредитним договором № BL 3095/1 від 16
жовтня 2009 року в сумі 130 869 грн. 51 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
"Універсал Банк" судові витрати в сумі 1
308 грн. 70 коп.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що мають значення
для справи, просить рішення суду першої
інстанції скасувати та направити
матеріали справи на новий розгляд до
Бородянського районного суду
Київської області.

Зокрема, в обгрунтування апеляційної
скарги відповідач зазначає, що судом
першої інстанції не взято до уваги
несправедливість умов кредитного
договору, які дозволяють банку
змінювати відсоткову ставку з власної
ініціативи, не застосовано положення
Закону України «Про захист прав
споживачів».

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено, що
16 жовтня 2009 року між відповідачем
ОСОБА_1 та ПАТ "Універсал Банк" був
укладений кредитний договір № BL 3095/1, за
умовами якого Банк надає відповідачу
кредит у розмірі 154 506,15 гривень, що
підтверджується копією кредитного
договору та додатками до нього (а.с.5 - 17).

Відповідно до розрахунку
заборгованості відповідачки ОСОБА_1
(а.с.18) станом на 20 серпня 2013 року року
загальна сума заборгованості за
кредитним договором становить 130 869,51
грн., з них: прострочена заборгованість
по кредиту - 115 850,36 грн.; відсотки - 13 373,90
грн.; підвищені відсотки - 1 645,25 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, на думку колегії суддів,
правильно керувався ст. 1054 ЦК України,
та дійшов вірного висновку, що позов є
доведеним та обгрунтованим і тому
підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1
взятих на себе зобов'язань щодо сплати
кредиту та відсотків не виконувала
належним чином, наявність
заборгованості та її розмір повністю
доведені належними та допустимими
доказами, які містяться в матеріалах
справи, і які відповідачем не
спростовані.

Що ж стосується доводів апеляційної
скарги щодо зміни процентної ставки з
ініціативи банку, то вони колегією
суддів не приймаються, оскільки
повністю спростовуються матеріалами
справи.

Відповідно до п. 1.3.1 Договору (а.с.6),
починаючи з 16 жовтня 2010 року за
користування кредитними коштами без
порушення термінів/строків
користування кредитом встановлюється
процентна ставка в розмірі 17% річних
(далі- базова процентна ставка), за
умови дотримання строків/термінів та
порядку погашення кредиту,
встановлених цим договором.

Згідно п. 1.3.2 Договору, за користування
кредитними коштами понад строк
кредитування (або терміни погашення за
Графіком погашення кредиту),
встановлений цим Договором, Банк має
право додатково нарахувати пеню, а
позичальник зобов'язується її сплатити
у визначеному Договором розмірі.

Згідно п. 1.3.3 Договору, починаючи з 01
листопада 2010 року, пункт 1.3.2 цього
договору втрачає чинність, а за
користування кредитними коштами понад
строк кредитування (або терміни
погашення за Графіком погашення
кредиту), встановлений цим Договором,
процентна ставка встановлюється в
розмірі 34% річних на прострочену суму
заборгованості за основним договором.

З огляду на вказане, підвищення
відсоткової ставки з власної
ініціативи Банком не проводилось. Таке
підвищення передбачено безпосередньо
умовами договору, який підписаний
відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного
Кодексу України, сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Як на час укладення договору, так і
протягом дії цього договору,
відповідач була згодна з умовами
кредитного договору та саме на умовах,
визначених у договорі отримала
кредитні кошти.

Несправедливих умов, що обмежують
права споживача, які викладено у ст. 18
Закону України «Про захист прав
споживачів», в редакції чинній на час
укладення договору, колегією суддів
апеляційної інстанції встановлено не
було, в тому числі не встановлено
істотного дисбалансу прав та
обов`язків сторін.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Бородянського районного суду
Київської області від 18 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді:
Таргоній Д.О.

Голуб С.А.

Приходько К.П.