Єдиний унікальний номер 249/6235/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1329/2014
інстанції: Стріжакова В.Г.
Доповідач: Лісовий О.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючого ЛІСОВОГО О.О.,

Суддів: КІЯНОВОЇ С.В., ІВАНОВОЇ А.П.

При секретарі ГАНЖЕЛА М.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку

цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 11 грудня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 11 грудня 2013
року у задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про витребування майна з чужого
незаконного володіння відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити йог позовні вимоги,
посилаючись на те, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи, вважає, що факт незаконного
утримання майна відповідачем
підтверджений показаннями свідків,
однак на його думку суд виклав ці
показання на користь відповідача,
вважає, що суд односторонньо розглянув
вказані позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 звернувшись до
суду із вказаним позовом зазначив, що
його мати та відповідач ОСОБА_2
проживали без реєстрації шлюбу, на ім'я
його матері був придбаний будинок за
адресою: АДРЕСА_1, поки його мати та
відповідач мешкали у Росії, він деякий
час проживав у вказаному будинку та
придбав майно, а саме: холодильник
«Дніпро» вартістю 2 000 грн., двоспальне
металеве ліжко вартістю 3 000 грн., газову
плиту «Грета» вартістю 1 300 грн.,
журнальний стіл з червоного дерева,
вартістю 2 000 грн. та штори на вікна
вартістю 1 000 грн.

Після того, як його мати та
відповідач повернулися з Росії та
стали проживати у вказаному вище
будинку, він переїхав проживати до
своєї дружини, залишивши вказане майно
матері та відповідачу у тимчасове
користування.

У вересні 2012 року після
чергового скандалу його мати покинула
відповідача та стала проживати окремо,
відповідач залишився проживати у
вказаному вище будинку, однак речі, які
він придбав та залишав у тимчасове
користування матері та відповідачу,
останній не повертає, тому просив суд
витребувати вказане майно у
відповідача, загальна вартість якого
становить 9 300 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове
засідання апеляційного суду не
з»явивися, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідача,
представника позивача, яка просила
задовольнити апеляційну скаргу,
відповідача, який просив рішення суду
залишити без зміни, заперечуючи проти
апеляційної скарги позивача,
дослідивши матеріали справи
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає за
таких підстав:

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Ст. 387 ЦК України передбачено, що
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Відмовляючи у задоволенні
позову суд першої інстанції
обґрунтував своє рішення тим, що
позивач не надав до суду належних
доказів, які підтверджують його право
на зазначене майно, та що зазначене у
позовній заяві майно знаходиться у
відповідача за вказаною адресою, який
незаконно, без відповідної правової
підстави заволодів ним.

Апеляційний суд, погоджуючись з
висновками суду першої інстанції,
виходить з наступного:

Так відповідач заперечував факт
знаходження спірного майна за місцем
його проживання, а стосовно ліжка
зазначив, що ліжко, про яке йде мова
дійсно було придбане позивачем за його
/відповідача/ гроші, але ще за час
проживання з матір'ю позивача та за
згодою останньої воно було віддане
його дітям від першого шлюбу, які
мешкають окремо.

Як вбачається з квитанції до
прибуткового ордеру від 15.04.2011 року
/а.с.4/ від позивача прийнято предоплату
за ліжко у розмірі 1 500 грн.

Однак із зазначеного ордеру не
вбачається, якій торговій
організації позивач робив предоплату,
оскільки у вказаній квитанції до
прибуткового касового ордеру відсутні
будь-які реквізити організації,
відсутні штампи та печатки, що
унеможливлює зробити висновок про
придбання позивачем ліжка вартістю 3 000
грн.

Із товарного чеку про покупку газової
плити /а.с.4/ та гарантійного талону
/а.с. 5/ неможливо зробити висновок, що
зазначені речі належать на праві
власності позивачу, крім того із
зазначеного гарантійного талону не
вбачається, що він є гарантійним
талоном саме на холодильник «Дніпро»,
не вказана його вартість.

Що стосується журнального столу та
штор на вікна, то позивачем взагалі не
надано яких небудь право установчих
документів, що підтверджують його
право власності, чи чеків на їх
придбання.

Що стосується показів свідків, які були
допитані судом першої інстанції, то з
їх показів не вбачається, що спірні
речі знаходяться саме у відповідача, та
що останній заволодів ними без
відповідної правової підстави.

Враховуючи показання відповідача про
те, що спірне ліжко знаходиться у інших
осіб, апеляційний суд вважає, що
позивач не позбавлений можливості
звернутися з відповідним позовом до
вказаних відповідачем осіб про його
витребування.

Таким чином рішення суду законне
і обґрунтоване, ухвалене з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи апеляційної скарги
позивача не спростовують висновків
суду першої інстанції.

У відповідності з вимогами ст.
308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України апеляційний суд -

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 11 грудня 2013
року залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий:
Судді: