АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/593/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 27 Пироженко С.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Захарова А. Ф. УХВАЛА
12 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Захарова А. Ф. суддів
Охріменко Н. І. , Качан О. В. при
секретаріАнкудінові О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 25
листопада 2013 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_6 до ПАТ КБ
«Приватбанк» про визнання недійсним
договору комісії у вигляді заяви про
Вивчивши матеріали справи, вислухавши
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7, який
підтримав доводи апеляційної скарги та
представника банку, який на них
заперечував, судова палата, -
в с т а н о в и л а :
В липні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк»
про визнання недійсним договору
комісії у вигляді заяви про переказ
Позивач посилався на те, що згідно
заяви про переказ готівки № 1 від 07
квітня 2008 року ПАТ КБ «Приватбанк»
зобов'язався прийняти готівкову
іноземну валюту в сумі 240 доларів США та
зарахувати на поточний рахунок ОСОБА_6.
Позивач зазначає, що квитанція № 1 від 07
квітня 2008 року про переказ ним готівки
є за своєю правовою природою договором
Договір комісії у вигляді заяви на
переказ готівки № 1 від 07.04.2008 року не
відповідає вимогам чинних нормативних
актів, тому що не містить усіх
необхідних обов'язкових реквізитів,
визначених в п. 3 глави 2 розділу ІІІ
«Інструкції про касові операції в
Документальне оформлення ЗАТ КБ
«Приватбанк» договору комісії, по
якому, позивач (комітент) доручив, а
відповідач (комісіонер) взяв на себе
зобов'язання за винагороду вчинити за
рахунок позивача переказ іноземної
валюти у сумі 240 доларів США, не
відповідає вимогам чинних нормативних
актів, оскільки приймати готівку
іноземної валюти від фізичних осіб
можна лише в разі відкриття їй
поточного або депозитного (вкладного)
рахунку або здійснення переказу без
Тому відповідач, як комісіонер, не
виконав належним чином свої
зобов'язання за договором комісії у
вигляді заяви на переказ готівки № 1
від 07.04.2008 року.
На підставі наведеного, ст. ст. З, 4, 13, 177,
203, 215, 229, 230, 607, 628, 638, 901, 903, 1011, 1013, 1066, 1067,
1068 ЦК України, ЗУ «Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні», позивач
просив суд визнати недійсним договір
комісії між ПАТ КБ «Приватбанк» і
ОСОБА_6 у вигляді заяви на переказ
готівки № 1 від 07.04.2008 у сумі 240 доларів
Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 25 листопада 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_6,- відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6
подав апеляційну скаргу. Вважаючи, що
дане рішення незаконне, не відповідає
обставинам справи, прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить його
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги ОСОБА_6 задоволити в
повному обсязі.

Обговоривши матеріали справи, судова
палата вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

По справі встановлено, що 22 лютого 2008
року між ОСОБА_6 і ПАТ КБ «Приватбанк»
було укладено кредитно-заставний
договір № СSRКАN79350231 (надалі -
кредитний договір), згідно з п. 17.1.1
якого загальний розмір кредиту
становить 13129,02 доларів США.

Укладаючи цей договір, сторони за
власним волевиявленням досягли
домовленості з усіх істотних умов
договору - про предмет договору, про
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також відносно всих тих умов,
щодо яких за заявою хоча б однієї із
сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638
ЦК України). Про це свідчить саме копія
укладеного договору. Кожен лист даного
кредитного договору підписаний
особисто ОСОБА_6.

Відповідно до п. 17.1.9. кредитного
договору банк відкрив позичальнику
ОСОБА_6 транзитний рахунок НОМЕР_1
для зарахування коштів, спрямованих на
погашення заборгованості позичальника
перед банком відповідно до укладеного
кредитно-заставного договору від 22
лютого 2008 року за № СSRКАN79350231.

Транзитний рахунок - це рахунок, який
зазначений у п. 17.1.9 кредитного договору
та відкритий банком позичальникові для
зарахування коштів, спрямованих на
погашення заборгованості позичальника
перед банком за наданим кредитом,
процентам, винагородою та за іншими
платежами, передбаченими кредитним
договором.

Встановлено, що погашення
заборгованості по укладеному
кредитному договору повинно
здійснюватися у валюті кредиту, - тобто
в доларах США (п. 4.6; 17.1.2 договору).

Відповідно до ч.3 ст. 533 ЦК України
використання іноземної валюти, а також
платіжних документів в іноземній
валюті при здійсненні розрахунків на
території України за зобов'язаннями
допускається у випадках, порядку та на
умовах, встановлених законом. Такими
законами є Закон України « Про банки і
банківську діяльність » і Закон
України «Про Національний банк України
».

Згідно п. 14 ст. 7 ЗУ «Про Національний
банк України » Національний банк
України здійснює відповідно до
визначених спеціальним законом
повноважень валютне регулювання,
визначає порядок здійснення операцій в
іноземній валюті, організовує і
здійснює валютний контроль за банками
та іншими фінансовими установами, які
отримали ліцензію Національного банку
на здійснення валютних операцій.

Відповідно до п. 4.4 кредитного договору
погашення заборгованості здійснюється
шляхом сплати помісячних платежів
відповідно до п. 17.8 кредитного
договору, до складу яких входять
платежі за винагородою, процентами та
кредитом.

Згідно п. 4.5 кредитного договору для
погашення заборгованості банк
відкриває позичальникові транзитний
рахунок. Позичальник здійснює
погашення заборгованості шляхом
внесення коштів на транзитний рахунок,
з якого відповідні кошти списуються на
користь банку. Внесення коштів на
транзитний рахунок здійснюється через
касу банку або у випадку наявності у
позичальника платіжної картки,
емітованої банком, позичальник доручає
банку проводити погашення
заборгованості в передбачені строки
шляхом списання на транзитний рахунок
відповідної суми коштів, яка розміщена
на картковому рахунку.

Судом встановлено, що 07 квітня 2008 року
ОСОБА_6 здійснив платіж в розмірі 240
доларів США на виконання умов
кредитно-заставного договору №
СSRКАN79350231 від 22 лютого 2008 року,
направивши вказану суму на транзитний
рахунок НОМЕР_1 кредитно-заставного
договору № СSRКАN79350231, про що свідчить
квитанція про внесення коштів від 07
квітня 2008 року. Тобто ОСОБА_6 вніс кошти
на погашення заборгованості по
вищевказаному кредитно - заставному
договору і отримав квитанцію, яка
підтверджує внесення грошових коштів.

В квитанції зазначено платником
ОСОБА_6, внесена сума платежу - 240,0
доларів США, призначення платежу -
погашення заборгованості по
кредитно-заставному договору №
СSRКАN79350231 від 22 лютого 2008 року; кредит
рахунку - транзитний рахунок НОМЕР_1.

Відповідно до виписки з транзитного
рахунку НОМЕР_1 від 07 квітня 2008 року
вищевказаний платіж в сумі 240,00 доларів
США був розподілений банком наступним
чином: 42,41 доларів США - погашення
заборгованості по тілу кредиту згідно
кредитно-заставного договору №
СSRКАN79350231 від 22.02.2008 року; 165,60 доларів
США - погашення заборгованості по
відсоткам згідно кредитно-заставного
договору № СSRКАN79350231
від 22.02.2008 року; 31,99 доларів США - на
погашення заборгованості по комісії
згідно кредитно-заставного договору №
СSRКАN79350231 від 22 лютого 2008 року.

За положеннями ст. 1011 ЦК України
договором комісії є договір, за яким
одна сторона (комісіонер)
зобов'язується за дорученням другої
сторони (комітента) за плату вчинити
один або кілька правочинів від свого
імені, але за рахунок комітента.

Відповідач - банк жодних правочинів від
імені позивача ОСОБА_6 в даному випадку
не здійснював і плату за вчинення
правочинів не отримував.

Таким чином, вище вказана квитанція від
07 квітня 2008 року про здійснення платежу
в погашення заборгованості не є заявою
про переказ готівки, а тим більше не є
договором комісії, оскільки ознакам
останнього не відповідає, а є звичайною
квитанцією.

Як встановлено, на час звернення до
суду з даним позовом заборгованість
позивача по кредитно-заставному
договору № СSRКАN79350231 від 22 лютого 2008
року відсутня.

За таких обставин суд прийшов до
обґрунтованого висновку про
недоведеність позовних вимог і
необхідності відмови у задоволенні
пред'явленого позову.

Суд вказав і на пропуск позивачам
строку позовної давності, на що звернув
увагу банк у своїй заяві щодо цього.
Однак в суді доведена безпідставність
пред'явленого позову, в зв'язку з чим і
відмовлено в задоволенні позовних
вимог.

Рішення суду відповідає матеріалам
справи, вимогам закону і підстав для
його скасування та задоволення
апеляційної скарги, - не вбачається.

Доводи останньої не є суттєвими, і
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 218 ЦПК
України, судова палата, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 25 листопада 2013 року по
даній справі залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :