Провадження №2/761/881/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 березня 2014 року
Шевченківський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого - судді: Осаулова
А.А.

при секретарі: Харланова І.М.,
Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві в приміщенні
суду цивільну справу за позовом
Державного підприємства «Антонов» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в :

Позивач Державне підприємство
«Антонов» звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1,
в якому просив суд: стягнути з нього на
свою користь суму заборгованості за
житлово-комунальні послуги - 4 988, 04 грн.
та 3,0 % річних в сумі - 232,03 грн., а також
понесені судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що відповідач є
наймачем квартири АДРЕСА_1, в якій він
зареєстрований і проживає та не в
повному обсязі сплачує плату за
комунальні послуги та послуги за
утримання будинку. Так, за час
проживання у вказаній квартирі
відповідачу надавались комунальні
послуги, а саме холодне водопостачання,
гаряче водопостачання, користування
тепловою енергією, газ, вивезення
побутових відходів, водовідведення,
газ, а також інші послуги з утримання
будинку та прибудинкової території.

До того ж відповідач щомісяця
отримував від позивача рахунки на
оплату квартирної плати та комунальних
послуг, однак платежі здійснював не
регулярно, внаслідок чого утворився
борг, який станом на вересень 2013 року
складає - 4988,04 грн., а оскільки
відповідач у добровільному порядку
борг не погашає, тому позивач вимушений
був звернутися до суду за його
примусовим стягненням, а також просив
суд стягнути 3,0 % річних.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив їх
задовольнити з викладених у позовній
заяві підстав, пояснивши, що розрахунок
боргу зроблений бухгалтерією позивача
згідно тарифів для всіх мешканців
будинку. Позивач є підприємством, що
має право проводити нарахування та
стягувати кошти боргу з отримувачів
послуг. Невизнання відповідачем
нарахованих сум боргу за послуги з
утримання будинку не є підставою для їх
не сплати, оскільки згідно
розпорядження Київської міської
державної адміністрації встановлено
сума в розмірі - 3 грн. для оплати
вказаної послуги на 1 кв.м. квартири.
Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав та суду
пояснив, що борг розрахований не вірно.
У позивача відсутні законні підстави
для стягнення боргу, оскільки ніякого
договору про надання
житлово-комунальних послуг між
сторонами не укладалось. Розрахунок не
проведений у відповідності до діючих
тарифів, а доказів надання позивачем
послуг з утримання і прибирання
прибудинкової території надано суду не
було. Між тим, позивач постійно
сплачував за надані послуги за
виключенням послуг з утримання
прибудинкової території. Просив в
задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, розглянувши подані сторонами
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вважає, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Так, Державне підприємство «Антонов»
житлово-комунального управління
м.Києва (далі - Позивач) ()
надає житлово-комунальні послуги з
утримання будинку по АДРЕСА_1, а саме
послуги з водопостачання
(водовідведення) та централізованого
опалення до споживачів по внутрішньо
будинкових мережах, енергопостачання
та утримання будинку і прибудинкової
території.

Вказані послуги надаються якісно та в
повному обсязі для мешканців будинку
та відповідача, оскільки ніяких скарг
та заяв на адресу позивача щодо якості
і обсягу послуг не надходило і суду
надано сторонами не було.

Крім того, відповідач здійснював
постійно сплату коштів за надані
послуги по пред»явленим розрахункам
боргу позивача, а саме вносив кошти за
послуги квартплати (холодне, гаряче
водопостачання, водовідведення,
опалення) і частково за утримання
будинку, що підтверджується
розрахунком заборгованості і сплати
коштів, наданих позивачем, так і
копіями квитанцій з оплати послуг,
наданих до заперечень представником
відповідача.

Між тим, сплату коштів за утримання
будинку відповідач проводив не в
повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, відповідач ОСОБА_1
є наймачем квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою від 17.06.2013
року Форми №3, складеної працівниками
ДП «Антонов». Документів, що
підтверджують оформлення права
власності відповідача на вказану
квартиру, суду надано не було.

На підставі ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України
плата за користування житлом
/квартирна плата/ обчислюється
виходячи із загальної площі квартири, а
плата за комунальні послуги
/водопостачання, газ, та інші послуги/
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами у відповідності до кількості
проживаючих в квартирі осіб.

Відповідно до п. 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992
р. «Про механізм впровадження Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» власник та наймач
(орендар) квартири, житлового
приміщення у гуртожитку зобов'язаний:
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем відповідно
до типового договору; оплачувати
надані житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом.

Згідно із ч. 3 ст. 815 ЦК України, ч. 1 ст. 68
ЖК України наймач зобов'язаний
своєчасно вносити плату за житло.
Наймач зобов'язаний самостійно вносити
плату за комунальні послуги, якщо інше
не встановлено договором найму.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник. Одним
із обов'язків споживача є здійснення
оплати за житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом (ч.3 ст.20 Закону). Також,
обов'язком споживача є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору та забезпечення
допуску представника
виконавцявиробника до приміщення для
проведення технічних і профілактичних
оглядів та перевірки показників
засобів обліку.

За змістом ст. 32 зазначеного Закону
плата за житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно, розмір плати
за комунальні послуги розраховується
виходячи з розміру затверджених
цін/тарифів та показань засобів обліку
або за нормами, затвердженими в
установленому порядку.

Відповідно до розрахунку боргу по
квартирній платі та платі за
комунальні послуги, проведеним
працівниками бухгалтерії позивача,
заборгованість відповідача
розрахована за період з січня 2011 року
по вересень 2013 року в сумі - 4 988,04 грн.

Позивачем суду було надано таблицю з
нарахувань за утримання будинку і
прибудинкової території та за плату
коштів за комунальні послуги за
адресою знаходження квартири
відповідача, де вбачається про
нарахування коштів з утримання будинку
та комунальні послуги з січня 2011 року
по липень 2011 року в розмірі - 159,55 грн. та
в подальшому в розмірі - 199,44 грн.

Вказана сума нарахувань здійснена у
відповідності до діючих тарифів на
вказаний період часу, а саме в розмірі 3
грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири,
яка розраховуються і за утримання
будинку і прибудинкової території. Як
встановлено судом згідно довідки Форми
№3 квартири відповідача, загальна
площа останньої становить - 66,48 грн.,
тому розрахунок коштів за утримання
будинку і прибудинкової території
становить 66,48 х 3 = 199,44 грн., що
відповідає наданому позивачем
розрахунку боргу.

Крім того, обґрунтованість
встановлення тарифу з надання послуг з
утримання будинку АДРЕСА_1 і його
прибудинкової території в розмірі - 3
грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири
встановлено Розпорядженням Київської
міської державної адміністрації №1048
від 23.06.2011 року «Про встановлення
тарифів та структури на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій та внесення
змін до деяких розпоряджень
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації).

Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між
виробниками та споживачами, а також
їхні права та обов'язки визначено у
Законі України «Про житлово-комунальні
послуги».

Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 цього Закону
встановлена відповідальність за
несвоєчасне здійснення платежів за
житлово-комунальні послуги у вигляді
пені.

Разом із тим, відповідно до ст. 526 ЦК
України зобов'язання повинно
виконуватись належним чином згідно з
умовами договору та вимогами ЦК
України, інших актів законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну
грошову суму на користь кредитора
відповідно до цивільно-правового
договору або з інших підстав,
визначених законом, є грошовим
зобов'язанням, а тому посилання
представника відповідача на
незаконність нарахування йому коштів 3%
річних є невірними.

З огляду на викладене, правовідносини,
які склалися між сторонами, є грошовим
зобов'язанням, у якому, серед інших прав
і обов'язків сторін на боржника
покладено виключно певний
цивільно-правовий обов'язок з оплати
отриманих житлово-комунальних послуг,
якому кореспондує право вимоги
кредитора вимагати сплату грошей за
надані послуги.

За таких обставин, оцінюючи належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності суд приходить до висновку,
що заявлені позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, з наймача квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь
ДП «Антонов» заборгованості за
житлово-комунальні послуги в межах
позовних вимог за період з 01 січня 2011
року по 01 жовтня 2013 року в розмірі - 4 988,04
грн. та 3% річних від суми боргу у
розмірі - 232,03 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню
судовий збір у розмірі - 229,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 212 - 215,
217, 218, 223, 224, 228, 294 ЦПК України; ст. ст. 257,
264, 267, 322, 509, 525, 526, 610, 612, 625, 815, 901, 903 ЦК
України, ст. ст. 64, 66, 67, 68, 156, 162 ЖК
України; ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», суд, -

в и р і ш и в :

Позов Державного підприємства
«Антонов» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Державного підприємства «Антонов»
заборгованость за житлово-комунальні
послуги в розмірі - 4 988 /чотири тисячі
дев»ятсот вісімдесят вісім/ гривень 04
коп.; 3% річних від суми боргу у розмірі
- 232 /двісті тридцять дві/ грн. 03 коп. та
судовий збір у розмірі - 229 /двісті
двадцять дев»ять/ грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії повного тексту
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: