Справа № 645/9470/13-ц
Провадження № 2/645/279/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

(заочне)

20 березня 2014 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова у складі: судді
Тарасенко Л.М., при секретарі Ільюта А.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
майна,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про розподіл
75/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1,
зареєстрованого на ім.»я відповідача,
визнати за нею право власності на 75/200
частини, посилаючись на те, що в період
зареєстрованого шлюбу з відповідачем
відновили домоволодіння за сумісні
кошти.

В подальшому позивач уточнила
позовні вимоги, просила визнати за нею
право власності на 4/8 частини
домоволодіння.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що після
припинення сімейно-шлюбних відносин з
відповідачем з нею залишились
проживати діти, дочка разом зі своєю
сім»єю та неповнолітній син. Вона
тривалий час сама утримує
домоволодіння, оскільки відповідач не
надає кошти, надає допомогу на
утримання дитини нерегулярно.

У судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не
з»явився, повідомлявся про розгляд
справи.

Зі згоди позивача, суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає вимогам ст..224 ЦПК
України.

Суд, заслухавши пояснення
позивача, представника позивача
ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги такими, що
підлягають частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено
наступне.

Сторони знаходились у
зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 1987
року. Від шлюбу мають дітей ІНФОРМАЦІЯ_1
та ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 28 жовтня 2004 року за ОСОБА_2
визнано право власності на 75/100 частини
домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
забудови. Право власності
зареєстроване в КП «Харківське міське
бюро технічної інвентаризації».

Згідно договору від 12 вересня 1996
року який підписаний ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_2 - відповідачем та ОСОБА_1 -
позивачем, була проведена
реконструкція житлового будинку
АДРЕСА_1 в зв»язку з тим, що потребував
ремонту. Пунктом 1.3 передбачено, що
після завершення реконструкції
будинку він буде являться сумісною
власністю учасників даного договору.
Таким чином, відповідач визнав право
ОСОБА_1 в сумісній власності подружжя.

У відповідності до ч 1 ст. 60 СК
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

В період шлюбу сторони проживали
разом однією сім»єю в будинку АДРЕСА_1,
власником 75/100 частини якого
зареєстрований відповідач.

Рішенням суду шлюб між сторонами
розірвано, але вони продовжують
проживати в домоволодінні.

Згідно ч 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Позивач просить визнати за нею
право власності на більшу частину
домоволодіння належного відповідачу з
причин того, що відповідач
користується іншим майном, яке
являється їх сумісною власності і воно
було придбане за сумісні кошти в період
зареєстрованого шлюбу. А також в
зв»язку з тим, що має двох дітей яких
відповідач не забезпечує.

Суд не може погодитися з
позивачем з підстав того, що позивач
має право звернутися до суду з
позовними вимогами про розподіл всього
сумісного майна, а також звернутися з
позовом про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину. Як пояснила
ОСОБА_1 вона не зверталась з позовною
заявою про стягнення аліментів з
відповідача.

Суд вважає, 75/100 частини
домоволодіння, підлягає розподілу між
сторонами порівну. Сторони з 1987 року по
2013 рік знаходились у шлюбі і мають
право на ? частину кожен сумісного
майна, а саме: на 75/200 частини
домоволодіння. В період
зареєстрованого шлюбу сторони за
сумісні кошти реконструювали
домоволодіння - 75/100 частини і мають
рівні права на цю частину.

На підставі викладеного,
керуючись ст..ст. 10,11,209,212, 214, 215,224-226 ЦПК
України, ст..ст.60,70 СК України,

в и р і ш и в:

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 75200 частини житлового
будинку з надвірними будівлями,
розташованого по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя -