Справа № 765/8001/13-ц
провадження № 2/765/412/14
категорія №43
19 лютого 2014 року Нахімовський
районний суд м. Севастополя в складі:
головуючого судді - Лемешко А.С.,
при секретарі - Сергєєвій О.В.
за участю представника позивача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Севастополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
у користуванні власністю шляхом
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, суд
Позивачка звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні власністю шляхом
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, а
саме: квартирою АДРЕСА_1. Вимоги
мотивовані тим, що відповідач є
колишнім власником зазначеної
квартири. 28.01.2009 року ОСОБА_2 придбала по
договору купівлі-продажу зазначену
квартиру у зв'язку з чим до неї перейшли
усі права на неї. За умовами договору
відповідач зобов'язався у строк до
07.02.2009 року р. знятися з реєстраційного
обліку із відчужуваної ним квартири
для вільного користування та
безперешкодного володіння нею ОСОБА_2
У судовому засіданні представник
позивачки підтримала заявлені вимоги
та просила їх задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на обставини, що
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином
через засоби масової інформації,
відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК
України, заперечень на позов не надав,
причин неявки суду не повідомив.
У зв'язку з неявкою відповідача у
судове засідання, враховуючи думку
позивача, у відповідності зі ст. 169 ч.4
ЦПК України, визнаючи наявні матеріали
про права і взаємовідносини сторін
достатніми, суд знаходить можливим
розглянути справу у відсутності
відповідача та ухвалити рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Суд, вислухавши представника позивача,
допитавши свідків, вивчивши матеріали
справи, знаходить позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню
виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач є
власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
28.01.2009 року, укладеного між нею та
відповідачем, ОСОБА_3, нотаріально
посвідченого приватним нотаріусом
Севастопольського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрованого у реєстрі за № 263.
Відповідно п. 3.1. вказаного договору
відповідач зобов'язався у строк до
07.02.2009 року р. знятися з реєстраційного
обліку із відчужуваної ним квартири
для вільного користування та
безперешкодного володіння нею ОСОБА_2
Однак, як вбачається з довідки ПП
«Ремсабсервіс», станом на 13.12.2013 року
колишній власник квартири АДРЕСА_1 з
реєстраційного обліку в добровільному
порядку не знявся, на підставі чого суд
приходить до висновку, що ОСОБА_3 умови
договору не виконав.
Відповідно до довідки № 2479 від 13.12.2013 р.
наданої ПП «Ремсабсервіс» у зазначеній
квартирі зареєстровані: ОСОБА_3
(попередній власник) та ОСОБА_2.
Відповідно до положень ст.ст. 316,317
Цивільного кодексу України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб. Власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.
Право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом. (ст. 328 ЦК України).
Згідно приписів ст. 346 Цивільного
кодексу України, право власності може
бути припинено у разі: відчуження
власником свого майна; звернення
стягнення на майно за зобов'язаннями
Таким чином, оскільки право власності
відповідача було припинено внаслідок
відчуження зазначеної квартири, право
користування зазначеною квартирою у
відповідача також було припинено.
Допитані у судовому засіданні у якості
свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, підтвердили
той факт, що відповідач в квартирі
АДРЕСА_1 не проживає, його речей у
зазначеній квартирі не має.
Відповідно до положень ст.ст. 72
Житлового кодексу України, визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
внаслідок відсутності його більш шести
місяців на житловій площі проводиться
у судовому порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач втратив право
користування зазначеним житловим
приміщенням внаслідок припинення
права власності на неї, тому позовні
вимоги є достатньо обґрунтованими та
підлягають задоволенню.
Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК
України, оскільки позовні вимоги
задоволенні у повному обсязі, то з
відповідача підлягають стягненню
понесені позивачкою судові витрати у
розмірі 229,40 гривень.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 316,317,328,346,405 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 10, 30, 42, 58, 60, 64, 88, 212-215, 224-226
ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_2 судові витрати у
розмірі 229,40 гривень.
Заочне рішення може бути
переглянуто Нахімовським районним
судом м. Севастополя за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м. Севастополя
через Нахімовський районний суд м.
Севастополя шляхом подачі у 10 денний
строк з моменту проголошення рішення
апеляційну скаргу. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий - суддя: /підпис/
А.С. Лемешко

З оригіналом згідно:

Суддя Нахімовського районного

суду м. Севастополя
А.С. Лемешко