У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Маляренка А.В., Макарчука
М.А., Леванчука А.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
треті особи: виконавчий комітет
Жовтневої районної у м. Ради Кривого
Рогу, Публічне акціонерне товариство
«Банк «Фінанси та кредит», про
скасування реєстрації місця
проживання та виселення, за
касаційними скаргами ОСОБА_8 та ОСОБА_6
на рішення Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу від 29 травня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25 липня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із вказаним позовом, в
обгрунтування якого посилалася на те,
що 25 травня 2006 року між нею та ОСОБА_10
укладено договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1

Посилалася на те, що заочним рішенням
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 22 лютого 2007 року позов ОСОБА_5
задоволено. Визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
укладений 01 квітня 2006 року між ОСОБА_11
та ОСОБА_10, визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
укладений 25 травня 2006 року між ОСОБА_10
та ОСОБА_4, визнано недійсним
договір купівлі-продажу квартири
квартири, укладений 22 вересня 2005 року
між ОСОБА_11 та ОСОБА_5, визнано за ОСОБА_5
право власності на зазначену квартиру.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 11 лютого 2008 року
заочне рішення місцевого суду
скасовано.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 21 травня 2012 року
ОСОБА_5, відмовлено в задоволенні
позову. Зустрічний позов ОСОБА_4
задоволено. Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22
листопада 2012 року рішення місцевого
суду в частині задоволення зустрічного
позову скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову в задоволенні
позову. В решті залишено без змін.

Відповідач ОСОБА_5 на підставі заочного
рішення від 22 лютого 2007 року, яке в
подальшому скасоване, зареєструвала у
вказаній квартирі себе, ОСОБА_5, а також
ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7, які
продовжують проживати у спірній
квартирі без належних правових
підстав.

З урахуванням викладеного, просила суд:
визнати відповідачів такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 та
скасувати реєстрацію їх місця
проживання та виселити їх з вказаної
квартири без надання іншого житла.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 29 травня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 25 липня 2013 року, позов
задоволено.

Визнано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, такими, що не мають права
користування квартирою АДРЕСА_1, та
виселено вказаних осіб із зазначеної
квартири без надання іншого житлового
приміщення.

У касаційних скаргах ОСОБА_8 та ОСОБА_6
просять скасувати, оскаржувані судові
рішення, мотивуючи свої доводи
порушенням судами норм матеріального
та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційні скарги підлягають
відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Із матеріалів справи та змісту
судового рішення не вбачається, що
судом при вирішенні спору судами
допущено порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як
підстави для скасування рішення.

Задовольняючи позовні вимоги суди
правильно виходили із того, що спірна
квартира належить ОСОБА_4 Зазначена
обставина підтверджена також судовими
рішеннями, а тому відповідачі не мають
права на користування вказаною
квартирою, цим створюються перешкоди
для володіння та розпорядження
квартирою її власником ОСОБА_4

Частиною 3 статті 332 ЦПК України
визначено, що суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно та всебічно
з'ясовано дійсні обставини справи,
надано належну оцінку зібраним у ній
доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржувані
судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_8 та ОСОБА_6
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 29 травня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від
25 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Маляренко А.В. Макарчук М.А.
Леванчук А.О.