Номер провадження № 22-ц/785/2589/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Короткова В.Д.,
Журавльова О.Г.

з участю секретаря - Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Київського районного суду м. Одеси від
06 грудня 2013 року,-

встановила:

У травні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Заочним рішенням Київського райсуду м.
Одеси від 09 вересня 2013 року частково
задоволені позовні вимоги ОСОБА_2
шляхом стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
( ІН невідомий, зареєстрований АДРЕСА_1)
на користь ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) на
відшкодування шкоди 36559 грн. 70 коп.
(тридцять шість тисяч п'ятсот п'ятдесят
дев'ять грн. 70 коп.). У задоволенні іншої
частини позову ОСОБА_2 відмовлено.

16.10.2013 року Київським районним судом м.
Одеси був виданий виконавчий лист про
примусове виконання рішення
Київського райсуду м. Одеси від 09
вересня 2013 року .

04.11.2013 року представник ОСОБА_2-
ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про
приведення виконавчого документу у
відповідність до вимог ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме зазначити у виконавчому документі
ідентифікаційний код боржника. З
метою отримання відповідних даних
просив суд звернутися із запитом до
Державної податкової служби щодо
отримання реєстраційного номеру
облікової картки платників податків
громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала суду постановлена у відсутність
сторін.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 06.12.2013 року заяву
представника позивача ОСОБА_2-ОСОБА_4
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить ухвалу
Київського районного суду м. Одеси від
06.12.2013 року скасувати, справу направити
до суду для розгляду та вирішення по
суті його заяви про приведення
виконавчого документу у відповідність
до ст.18 Закону України «Про виконавче
провадження» .

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази у справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду першої
інстанції скасуванню з наступних
підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні заяви представника
позивача ОСОБА_2- ОСОБА_4 у приведенні
виконавчого документу у відповідність
до ст. 18 Закону України «Про виконавче
провадження» виходив з того, що
позивач при зверненні з позовом,
ідентифікаційний код відповідача не
зазначив ,а на неодноразові запити суду
до Міністерства доходів і зборів
України про отримання відомостей про
присвоєння реєстраційного номеру
облікової картки платника податків
фізичної особи відповіді не отримано
та посилаючись на п.3 ч.3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
вважав ,що державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право самостійно
отримати зазначену інформацію про
відповідача.

Проте з такими висновками суду першої
інстанції погодитися не можна .

Статтею 18 Закону України «Про
виконавче провадження» № 606-XIV від
21.04.1999 р. зі змінами та в редакції чинної
на час видачі виконавчого листа
передбачені вимоги до виконавчого
документа , так у виконавчому
документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я
та по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи
перебування (для фізичних
осіб),ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер
і серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це
відповідні органи державної влади та
мають відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які
ідентифікують стягувача та боржника чи
можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи
(для фізичних осіб), місцезнаходження
майна боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо .»

Відповідно до ч.1 , ч.2 ст. 369 ЦПК України
передбачено, що виконавчий лист має
відповідати вимогам до виконавчого
документа,встановленим Законом
України "Про виконавче провадження".

Суд ,який видав виконавчий лист ,може
за заявою стягувача або боржника
виправити помилку ,допущену при його
оформленні або видачі,чи визнати
виконавчий лист таким,що не підлягає
виконанню,та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане
стягувачем за виконавчим листом.

Виходячи з матеріалів справи
вбачається ,що заочним рішенням
Київського райсуду м. Одеси від 09
вересня 2013 року частково задоволені
позовні вимоги ОСОБА_2 шляхом стягнення
з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІН невідомий,
зареєстрований АДРЕСА_1) на користь
ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) на відшкодування
шкоди 36559 грн. 70 коп. (тридцять шість
тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять грн. 70
коп.). У задоволенні іншої частини
позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с.33).

16.10.2013 року Київським районним судом м.
Одеси був виданий виконавчий лист про
примусове виконання рішення
Київського райсуду м. Одеси від 09
вересня 2013 року (а.с.44).

В порушення ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження» у виконавчому
листі не було зазначено
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника ОСОБА_3

04.11.2013 року представник ОСОБА_2-
ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про
приведення виконавчого документу у
відповідність до вимог ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме зазначити у виконавчому документі
ідентифікаційний код боржника. З
метою отримання відповідних даних
просив суд звернутися із запитом до
Державної податкової служби, щодо
отримання реєстраційного номеру
облікової картки платників податків
громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції ,відповідно до ст.
369 ЦПК України , шляхом отримання
відповіді з Міністерства доходів і
зборів України , мав виправити помилку
,проте не дочекавшись відповіді
постановив оскаржувану ухвалу .

Колегія суддів погоджується з доводами
апеляційної скарги з приводу того,що
матеріали справи не містять докази
отримання Міністерством доходів і
зборів України запитів суду та суд
першої інстанції передчасно
постановив ухвалу про відмову у
задоволенні заяви представника
позивача ОСОБА_2- ОСОБА_4 у приведенні
виконавчого документу у відповідність
до ст.18 Закону України «Про виконавче
провадження».

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні заяви представника
позивача ОСОБА_2- ОСОБА_4, помилково
послався на вимоги п.3 ч.3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки позивачу було відмовлено у
відкритті виконавчого провадження в
той час як дія ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачає
порядок дії державного виконавця у
процесі здійснення виконавчого
провадження .

Відповідно до ч.3 ст.369 ЦПК України суд
розглядає заяву в десятиденний строк у
судовому засіданні з повідомленням
стягувача та боржника і постановляє
ухвалу.

Матеріали справи не містять докази
сповіщення про час ,місце та день
розгляду заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,чим
був порушений порядок, встановлений
для розгляду поданної ОСОБА_2 заяви.

За таких підстав ,відповідно до п.3 ч.1
ст. 312 ЦПК України , апеляційна скарга
ОСОБА_2 підлягає частковому
задоволенню ,а ухвала суду першої
інстанції скасуванню .

Керуючись ст.ст. 303, п.3 ч.1 ст. 312, 315,319 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.
Одеси від 06 грудня 2013 року скасувати.

Питання про приведення виконавчого
документу у відповідність до ст.18
Закону України «Про виконавче
провадження» передати на новий
розгляд до того ж суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.А. Калараш

В.Д. Коротков

О.Г. Журавльов