УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Умнової О.В., Савченко В.О., Фаловської
І.М., Гримич М.К., Висоцької В.С., Умнової
О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Фурсівської
сільської ради Білоцерківського
району Київської області, третя особа:
перша Білоцерківська нотаріальна
контора Київської області про визнання
права власності в порядку спадкування,
за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, подану представником ОСОБА_9, на
заочне рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 29 грудня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 06 серпня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
звернулися до суду з позовом про
визнання права власності в порядку
спадкування. Свої вимоги мотивували
тим, що ОСОБА_6 була одружена з ОСОБА_10,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. При житті
ОСОБА_10 14 січня 1992 року придбав у
власність на підставі договору
купівлі-продажу приміщення
Білоцерківського будинку рибака. В
січні 1992 року ОСОБА_10 вніс в касу 20 000, 00
крб., тобто суму вартості приміщення.
Даний договір нотаріально не
посвідчувався. Однак вважає, що договір
купівлі-продажу необхідно вважати
таким, що був укладений, оскільки
сторонами було досягнуто згоди із всіх
істотних умов договору та відбулося
виконання умов договору обома
сторонами. Після смерті ОСОБА_10 позивач
ОСОБА_6, як його дружина та ОСОБА_7,
ОСОБА_8 є спадкоємцями першої черги за
законом і прийняла спадщину.

Заочним рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 29 грудня 2012 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 06 серпня 2013 року, в
задоволенні позову відмовлено.

Представник позивачів - ОСОБА_9, не
погоджуючись з рішенням та ухвалою
судів попередніх інстанцій, звернувся
із касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на невірне застосування
судами норм матеріального та порушення
норм процесуального права, просив їх
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Із матеріалів справи встановлено, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Судами попередніх інстанцій повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального права до спірних
правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
суду першої інстанції. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про її відхилення та залишення без змін
заочного рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 29 грудня 2012 року та ухвали
апеляційного суду Київської області
від 06 серпня 2013 року, оскільки вони є
законними та обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, подану представником ОСОБА_9,
відхилити.

Заочне рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 29 грудня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 06 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич В.С. Висоцька О.В.
Умнова