У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого: Макарчука М.А.,

Суддів: Леванчука А.О.,
Мазур Л.М., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Приватного підприємства «Авто студія»
про визнання протиправними дій,
визнання права власності,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду Донецької
області від 12 лютого 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 10 жовтня 2006 року на строк до 01
січня 2015 року між ним та ПП «Авто
студія» було укладено договір простого
товариства, за яким сторони домовились
діяти спільно у сфері технічного
ремонту та обслуговування автомобілів
без створення юридичної особи для
досягнення певних господарських цілей
шляхом реконструкції об'єкта
незавершеного будівництва - станції
технічного обслуговування за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 449,5 кв. м.

За умовами договору позивач вносить до
товариства кошти в розмірі 250 тис. грн, а
відповідач - об'єкт незавершеного
будівництва за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 449,5 кв. м, яке стає
спільним майном товариства та
передається у спільну часткову
власність учасників. За договором
відповідач зобов'язується вчинити дії,
пов'язані із реєстрацією простого
товариства в органах державної
податкової служби, ведення
бухгалтерського обліку, після
закінчення будівництва зареєструвати
право власності на новозбудоване майно
тощо. Оскільки відповідач не виконує
умов договору, не вчиняє будь-яких дій
щодо закінчення будівельних робіт, які
повинні бути закінчені до 31 грудня 2011
року, ОСОБА_4 просив визнати дії
відповідача неправомірними та, у тому
числі, визнати його право власності на
Ѕ частки об'єкта незавершеного
будівництва за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 449,5 кв. м.

Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 18 жовтня 2012 року
позов задоволено. Визнано право
власності за ОСОБА_4 та ПП «Авто
студія» на Ѕ частини об'єкта
будівництва за адресою:

АДРЕСА_1, за кожним, що утворилась у
формі часткової власності під час дії
простого товариства.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 12 лютого

2013 року рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що за договором про створення
простого товариства ОСОБА_4
умови договору виконав, кошти в розмірі
250 тис. грн, як вклад у просте
товариства, вніс у повному обсязі, при
цьому нерухоме майно - об'єкт
незавершеного будівництва - станція
технічного обслуговування за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 449,5 кв. м,
перейшло у спільну часткову власність
учасників на підставі ст. 1334 ЦК України,
проте ПП «Авто студія» не виконало
обов'язки, передбачені договором, не
зареєструвало просте товариство в
органах державної податкової служби,
не вчинило дії щодо реєстрації
спільної часткової власності на
створене майно, не вчинило дії щодо
забезпечення діяльності у межах
реалізації цілей простого товариства.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції за апеляційною скаргою ТОВ
«Авто плюс LTD», апеляційний суд виходив
з того, що з 07 жовтня 2010 року, тобто на
час розгляду справи в суді, право
власності на об'єкт будівництва за
адресою: АДРЕСА_1, у вигляді станції
технічного обслуговування площею 601,6
кв. м зареєстровано за ТОВ «Авто плюс
LTD» на підставі рішення господарського
суду Донецької області від 23 грудня 2009
року, і це унеможливлює вирішення
питання про право власності інших осіб
на це майно.

Проте повністю погодитися з рішенням
апеляційного суду не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1134 ЦК України
внесене учасниками майно, яким вони
володіли на праві власності, а також
вироблена у результаті спільної
діяльності продукція та одержані від
такої діяльності плоди і доходи є
спільною частковою власністю
учасників, якщо інше не встановлено
договором простого товариства або
законом.

Судами встановлено, що 10 жовтня 2006 року
між ПП «Авто студія» та ОСОБА_4 укладено
договір простого товариства.
Відповідно до п. 1.1. договору сторони
домовились спільно діяти в сфері
технічного обслуговування та ремонту
автомобілів, без створення юридичної
особи, для досягнення певних
господарських цілей, зокрема
реконструкції об'єкта незавершеного
будівництва - станції технічного
обслуговування, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 площею 449,5 кв. м; по
закінченню реконструкції ПП «Авто
студія» зобов'язувалося зареєструвати
право власності на нерухоме майно, а
також вчинити інші дії, передбачені
договором.

Для досягнення мети договору ОСОБА_4
зобов'язався внести у спільну
діяльність 250 тис. грн, а ПП «Авто
студія» зобов'язалося внести вклад -
професійні знання, навички та вміння,
ділову репутацію та ділові зв'язки, а
також об'єкт незавершеного будівництва
- СТО в м АДРЕСА_1 площею 449,5 кв. м,
власником якого він є на підставі
договору купівлі-продажу від 29 травня
2003 року, і визначили рівні частки
кожної зі сторін.

Згідно з пунктом 3.1 договору після
закінчення реконструкції ПП «Авто
студія» зобов'язалося зареєструвати
права власності сторін на нерухоме
майно, а також вчинити інші дії,
передбачені договором.

Судом також встановлено, що відповідач
отримав від ОСОБА_4 250 тис. грн як його
вклад у просте товариство, але не
виконав свого обов'язку з реєстрації
спільної часткової власності.

Із справи також вбачається, що рішенням
господарського суду Донецької області
від 23 грудня 2009 року визнано недійсним
договір купівлі-продажу об'єкту
незавершеного будівництва площею за
адресою: АДРЕСА_1, площею 662,0 кв. м.
від 29 травня 2003 року та
визнано право власності ТОВ «АвтоПлюс
LTD» на будівлю станції технічного
обслуговування по пров. Панфілова, 25-Б у
м. Донецьку.

Встановивши обставини про
незаконність договору купівлі-продажу
об'єкта незавершеного будівництва за
адресою: АДРЕСА_1, площею 662,0 кв. м. від 29
травня 2003 року, апеляційний суд не
звернув уваги на те, що зазначеним
рішенням господарського суду не
перевірялася правомірність та
законність набуття ОСОБА_4 права
власності на спірне майно на підставі
договору простого товариства і
внаслідок цього прийшов до
передчасного висновку про
необґрунтованість заявлених вимог.

З цих підстав рішення апеляційного
суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий
апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 12 лютого 2013 року скасувати,
а справу направити на новий
апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Макарчук М.А.

Судді:
Леванчук А.О.

Мазур Л.М.

Маляренко А.В.

Нагорняк В.А.