Справа № 413/8061/13-ц
Провадження № 2/413/226/14
Краснолуцький міський суд Луганської
У складі: головуючого-судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Красний Луч
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, -
Позивачка звернулася до суду с
дійсним позовом і в його обґрунтування
пояснила, що відповідно до рішення
Краснолуцького міського суду
Луганської області від 01.03.2013 року вона
є власником квартири АДРЕСА_1. Після
визнання за нею права власності на
вищезазначений житловий будинок
позивачці стало відомо, що в цій
квартирі зареєстрована ОСОБА_2, яка не
мешкає у будинку з березня 2009 року по
теперішній час. Квартира є приватною
власністю позивачки і у даний час вона
вимушена сплачувати за відповідачку
комунальні послуги, та це не дозволяє
їй розпоряджатися своїм майном на
власний розсуд, що значно обмежує її
права. У зв'язку з чим вона
вимушена звернутися до суду з позовом
та просить визнати відповідачку ОСОБА_2
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням за адресою:
Представник позивачки, що
представляє її інтереси за договором, у
судове засідання не з'явився, надав
суду заяву про розгляд справи у його
відсутність, позовні вимоги підтримує
Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, належним чином повідомлена
про час та місце розгляду справи,
причини неявки суду не повідомила.
Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності сторін на підставі
наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст.224
Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позов обгрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню з наступних
Згідно рішення Краснолуцького
міського суду Луганської області від
01.03.2013 року (справа №413/937/13-ц,
провадження №2/413/609/2013),
зареєстрованого у Реєстраційній
службі Краснолуцького міського
управління юстиції Луганської області
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.
Згідно ст.383 ЦК України власник
житлового будинку має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.
Після визнання за позивачкою ОСОБА_1
права власності на вищезазначену
квартиру їй стало відомо, що в
житловому приміщенні зареєстрована
ОСОБА_2, яка не мешкає у квартирі з
березня 2009 року по теперішній час.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1
більше шести місяців, що вбачається з
довідки ОСББ «Краснолучанка» №1245 від
27.11.2013 року. Позивачка змушена
сплачувати за відповідача всі
комунальні витрати, не має змоги вільно
розпорядитися та користуватися своєю
власністю. Крім того реєстрація ОСОБА_2
має формальний характер, тому що вона
відсутня на житловій площі без
поважних причин, але реєстрація - це
підстава для нарахування плати за
комунальні послуги, які не сплачуються,
тому що остання не має наміру там жити.
Після скасування інституту прописки в
Україні власник житлового будинку на
свій розсуд розпоряджається належним
йому майном, тобто він має право
вселити до належного йому приміщення
будь-кого з членів сім'ї, рівно як і
осіб, що такими не є.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК з урахуванням
положень ч. 1 ст. 405 ЦК члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням в обсязі, визначеному
відповідно до угоди з власником.
Частина 4 ст. 156 ЖК передбачає
збереження такого права користування
житлом лише для членів сім'ї, які
припинили сімейні відносини з
власником будинку, при умові
збереження права власності на будинок
цього ж власника, тобто при незмінності
Згідно до вимог ст. 386 ЦК України
матеріально-правові примусові заходи,
які здійснюють захист визнання
порушених прав та інтересів, тобто прав
і інтересів позивачки.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає
доцільним позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити, та визнати ОСОБА_2 такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням за адресою:
Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 15, 79, 88, 212,
214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.156 ЖК
України, ст.ст.383, 386, 391 ЦК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням за адресою: Луганська
Копію заочного рішення надіслати
відповідачу ОСОБА_2 не пізніше трьох
днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк, протягом
якого розглядалася заява, не
включається до строку на апеляційне
Суддя: