Справа № 450/4795/13-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області у
складі

головуючого - судді
Кіпчарського М.О.,

при секретарі
Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Пустомити
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи
- ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про поділ майна
подружжя,-

в с т а н о в и в :

Позивач 30.12.2013 р. звернулася до суду з
вищевказаним позовом, позовні вимоги
обґрунтовує тим, що з 1982 року
знаходиться у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем,за час перебування у
шлюбі вони набули права спільної
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
який зареєстрований за відповідачем.

10.06.2011р. ОСОБА_2, з її письмової згоди,
подарував 1/2 частину належного їм
будинку АДРЕСА_1 їх дітям ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, кожен з яких на даний час
являється власником 1/ 4 частини даного
будинку. Спору щодо даної частини
будинку не існує.

Тому на даний час, згідно ст.60 СК
України , їй та відповідачу на праві
спільної власності належить 1/ 2
частина згаданого будинку, який ОСОБА_2
відмовляється поділити в
добровільному порядку. З цих підстав
просить визнати ? частину житлового
будинку разом з приналежними до нього
господарськими спорудами та будівлями,
по АДРЕСА_1 , об»єктом спільної сумісної
власності подружжя ОСОБА_2 ла
Семеновича та ОСОБА_1, а також визнати
за нею право власності на 1/ 4 частину
даного будинку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
явилася, подала заяву про те, що позов
підтримує та просить його задоовльнити
, а просить слухати у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явився, подав заяву про визнання
позову та просить слухати справу у
його відсутність.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове
засідання не явилися, подали заяви про
слухання справи у їх відсутність, щодо
задоволення позову не заперечили.

З»ясувавши обставини справи на
підставі наявних у справі та
досліджених в судовому засіданні
доказів, з врахуванням вимог
цивільного судочинства , суд вважає, що
визнання відповідачем позову не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, а тому
суд в порядку ст.174 ЦПК України приймає
визнання позову та ухвалює рішення про
задоволення позову на підставі доказів
, які знаходяться в матеріалах справи,
відносно чого учасники процесу не
заперечують.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю.

У відповідності до ст. 60 Сімейного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку
(доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є

об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно з ст. 61 Сімейного кодексу
України об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя може бути
будь-яке майно, за винятком виключеного
з цивільного обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного
кодексу України у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Згідно п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
№ 11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» , спільною
сумісною власністю подружжя, що
підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368
ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК
можуть бути будь-які види майна,
незалежно від того, на ім'я кого з
подружжя вони були придбані чи внесені
грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Із свідоцтва про укладення шлюбу
вбачається, що 05.06.1982 року ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 уклади шлюб.

Згідно Свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, видане 12.08.2009р.,
ОСОБА_2 являється власником будинку по
АДРЕСА_1, право власності зареєстроване
за №28017486.

Як слідує з Договору дарування від
10.06.2011р., ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в рівних частинах кожному, 1/ 2
частину належного йому житлового
будинку по АДРЕСА_1. Договір укладений
зі згоди дружини дарувальника ОСОБА_1

01.07.2011р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували
в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» , кожний за собою ,
право власності по 1/4 частини
житлового будинку по АДРЕСА_1.

Згідно технічного паспорту на
житловий будинок по АДРЕСА_1, складений
у 2006р., зі змінами станом на 08.07.2011р.,
будинок одноповерховий , загальною
площею 128,9 кв.м., житловою 84,0.
Співвласниками будинку значаться:
ОСОБА_2- 1/ 2 частина; ОСОБА_3 та ОСОБА_4 -
по 1 / 4 частині кожний.

Таким чином, судом встановлено, що
сторони перебувають в зареєстрованому
шлюбі з 1982 року по даний час, за цей
період ними набутий та у 2009 р.
зареєстрований за відповідачем на
праві власності житловий будинку по
АДРЕСА_1, 1 / 2 частини якого у 2011 році за
взаємною згодою подружжя відчужена.
Тому на даний час , відповідно до вимог
ст. 61 СК України , є об'єктом права
спільної сумісної власності позивача
та відповідача, як подружжя, є 1/ 2
частина згаданого будинку, яка
підлягає поділу між подружжям,
виходячи з рівності їх часток в майні .

Згідно ст.392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання
його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Оскільки в судове засідання не явилися
всі особи, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, згідно ч.2 ст.197 ЦПК
України, не здійснювалось.

Керуючись ст.ст.60,69-71 СК України,
ст.ст.16,368,393 ЦК України, ст.ст.3,8,10, 57, 60, 209,
212- 215,218, 223,256, 292,294 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати 1/ 2 частину житлового будинку
АДРЕСА_1 разом з приналежними до нього
господарськими спорудами та будівлями,
розташований по АДРЕСА_1, об»єктом
спільної сумісної власності подружжя
ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
власності на 1/ 4 частину житлового
будинку АДРЕСА_1, загальною площею 128,9
кв.м, житловою площею 84, кв.м., разом з
приналежними до нього господарськими
спорудами та

будівлями, розташований по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Пустомитівський районний суд
Львівської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення суду, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи
апеляційним судом.

СуддяМ. О. Кіпчарський