Справа № 127/3770/14-ц
Провадження № 2-о/127/226/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року

м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І.

за участі заявника ОСОБА_1, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці в залі суду цивільну справу за
заявою ОСОБА_1, за участю
заінтересованої особи - Управління
Пенсійного фонду України в м. Вінниці,
про встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про
встановлення факту належності йому
трудової книжки, оформленої на ім'я
«ОСОБА_1». Свою заяву мотивував тим, що
змінив своє ім'я та прізвище з «ОСОБА_1»
на «ОСОБА_1», а згодом на «ОСОБА_1». Разом
з тим, в трудовій книжці, яка видана
22.06.1977 року, прізвище записане «ОСОБА_1»,
а ім'я помилково «ОСОБА_1». По
досягненні заявником пенсійного віку
він звернувся з відповідною заявою про
оформлення пенсії, однак вказані
розбіжності в записах є перешкодою для
реалізації його права на оформлення
пенсії. Вирішити зазначене питання в
позасудовому порядку є не можливим,
зважаючи на ліквідацію без
правонаступника підприємства, де
працював заявник, тому і звернувся з
даною заявою до суду.

Заявник в судовому засіданні заяву
підтримав, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи -
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці в судове засідання повторно
не з'явився, про причини своєї неявки
суд не повідомив, тому суд вважає за
можливе розглянути справу на підставі
наявних та отриманих в судовому
засіданні доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд вважає, що
заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти,
що мають юридичне значення
встановлюються судом, в тому числі і
факт належності правовстановлюючих
документів особі.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму
Верховного суду України від 31.03.1995 року
№5 «Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» суд може встановлювати також
факти належності особі документів, які
не відносяться до таких, що посвідчують
особу, зокрема трудової книжки або
іншого документа, що підтверджує
трудовий стаж».

Судом встановлено, що заявник
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Суслівці
Летичівського району Хмельницької
області, про що повторно (після зміни
прізвища) видане свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1. Його батьками
є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

22.06.1977 року Вінницьким управління
механізації будівництва комбінату
«Вінницяпромбуд» на ім'я «ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1» видано трудову книжку. За
записами в трудовій книжці слідує, що
він з 17.03.1986 року по 05.04.1989 року працював
на Вінницькому заводі газових
аналізаторів, а з 01.04.1991 року по 04.05.1998
року працював обпилювачем фасонних
відливок на заводі «Ореол» при
центральному науково-дослідному
інституті «Інфракон». Обставини
трудової діяльності заявника також
підтверджені свідками ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, які також працювали відповідно
на вказаних підприємствах і знають
заявника по спільній роботі на цих
підприємствах. До того ж, свідок ОСОБА_5
звернула увагу на те, що заявника
по-імені називали по різному, як
«ОСОБА_1», так і «ОСОБА_1», та не
придавали значення при відображені
цієї інформації в документах.

Відповідно до свідоцтва про переміну
прізвища, імені та по батькові серії
НОМЕР_2 від 04.02.2000 року, ОСОБА_1 перемінив
прізвище та ім'я на «ОСОБА_1», а згідно
свідоцтва про переміну прізвища, імені
та по батькові серії НОМЕР_3 від 30.05.2002
року «ОСОБА_1» змінив прізвище та ім'я
на «ОСОБА_1» (а.с.3,4).

Встановлення факту належності
трудової книжки є необхідним для
оформлення пенсії. Внести виправлення
в даний документ у позасудовому
порядку є неможливим, зважаючи на
ліквідацію підприємства без
правонаступника, про що також
зазначається і в рішенні комісії
головного управління Пенсійного фонду
України у Вінницькій області при
розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення
пенсії.

З огляду на наведене вище, оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, та враховуючи
те, що обставини, на які посилається
заявник, знайшли своє підтвердження в
судовому засіданні, а вимоги
ґрунтуються на вимогах закону, суд
вважає доведеним факт належності
трудової книжка, виданої 22.07.1977 року,
заявнику, що крім іншого
підтверджується співпаданням прізвища
та по-батькові, року народження,
записами про трудову діяльність,
наявністю оригінала документа в
заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.
10, 60, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка
НОМЕР_4, видана 22 липня 1977 року на ім'я
«ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1», належить ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю с.Суслівці
Летичівського району Хмельницької
області.

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлений
у встановлений ч.3 ст.209 ЦПК України
п'ятиденний строк.

Суддя: