УХВАЛА

іменем україни

12 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Червинської М.Є.,

Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду м.
Севастополя від 18 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, у якому просив
розірвати шлюб з відповідачем,
мотивуючи свої вимоги тим, сторони не
підтримують шлюбні відносини, не
ведуть спільного господарства. Між
ними відсутнє взаємопорозуміння та
бажання підтримувати шлюб.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Севастополя від
27 серпня 2012 року позов задоволено.
Розірвано шлюб, зареєстрований
27 червня 2009 року Царіцинським
відділом ЗАЦС Управління ЗАЦС Москви
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду м.
Севастополя від 18 листопада 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов ОСОБА_3 про розірвання шлюбу
виходив з того, що шлюбні відносини між
сторонами припинені, стосунки
відновлювати не збираються, фактично
разом не проживають, не ведуть
спільного господарства, збереження
сім'ї неможливе.

Скасовуючи рішення місцевого суду з
ухваленням нового рішення про відмову
в позові, апеляційний суд виходив із
того, що суд не з'ясував всіх обставин
справи і взаємовідносин подружжя, не
вжив заходів для забезпечення участі у
судовому засіданні обох сторін,
формально підійшов до вирішення даного
спору.

Вказані висновки апеляційного суду не
відповідають фактичним обставинам
справи та зібраним у справі доказам, не
узгоджуються з нормами матеріального
права, що регулюють спірні
правовідносини.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається
(ст. 24 СК України).

Відповідно до ст. 110 СК України позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Місцевий суд постановляючи заочне
рішення про розірвання шлюбу повно
встановив обставини справи та фактичні
взаємини подружжя, причини розірвання
шлюбу, у зв'язку із чим, дійшов
обґрунтованого висновку про
неможливість збереження шлюбу та
наявність правових підстав для його
розірвання.

Апеляційний суд скасував рішення суду
першої інстанції з формальних підстав,
посилаючись на порушення судом
процесуального права, які призвели

до неправильного вирішення спору та не
впливають на обґрунтованість вимог
позову про розірвання шлюбу. Не
врахував, що збереження шлюбу
суперечить інтересам одного із
подружжя - позивача. Відмовляючи у
задоволенні позову про розірвання
шлюбу, апеляційний суд фактично
позбавив позивача права на судовий
захист його законних прав та інтересів.

Висновки місцевого суду апеляційним
судом не спростовані.

За таких обставин, апеляційний суд
дійшов неправильного висновку про
наявність правових підстав для відмови
в задоволенні позову про розірвання
шлюбу, укладеного між сторонами, та
помилкового скасував рішення суду
першої інстанції.

Відповідно до статті 339 ЦПК України
встановивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення,
ухвалене згідно із законом, суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції і
залишає в силі судове рішення суду
першої інстанції.

За таких обставин, рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню
із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду м.
Севастополя від 18 листопада 2013 року
скасувати та залишити в силі заочне
рішення Ленінського районного суду
м. Севастополя від 27 серпня 2012
року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник
Судді:Б.І.Гулько А.О. Лесько М.Є.
Червинська В.А. Черненко