Провадження № 2/200/886/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2014 року
Бабушкінський районний
суд

м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді -
Циганкова В.О.

при секретарі - Сабій
О.В.

розглянувши в відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
до ОСОБА_4, про встановлення порядку
користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ :

В жовтні 2013 року позивачі звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_4про
встановлення порядку користування
квартирою. В обґрунтування позовних
вимог позивачі посилаються на
неможливість досягнення домовленості
щодо проживання та порядку
користування спільною власністю. З
огляду на вказане, просять прийняти
рішення, яким визначити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1,
виділивши ОСОБА_1 житлову кімнату №6
площею 6,1 кв.м., ОСОБА_2 житлову кімнату
№5 площею 9,4 кв.м., ОСОБА_3 житлову
кімнату №4 площею 8,9 кв.м., ОСОБА_4
житлову кімнату №3 площею 16,2 кв.м.
Приміщення №1 коридор площею 3,6 кв.м, №2
туалет площею 0,9 кв.м., №7 кухню площею 6,2
кв.м. залишити у спільному
користуванні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, просила суд їх
задовольнити.

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилися, надали суду
заяву про розгляд справи у їх
відсутності, позовні вимоги
підтримали, просили їх задовльнити.

Відповідач позов не визнав, проти
задоволення позову заперечував.

Заслухавши позивача та відповідача,
вивчивши матеріали позовної заяви та
перевіривши їх доказами суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст.47 Конституції України,
ч.3 ст.9 ЖК України кожен громадянин має
право на житло та ніхто не може бути
обмежений у праві користування жилим
приміщенням.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 12.04.1995 року,
виданого згідно розпорядження
Виконкому міської Ради народних
депутатів від 12.04.1995 р. квартира АДРЕСА_1
належить позивачам, а також
відповідачу на праві приватної
спільної сумісної власності (а.с.10).

З Інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно
встановлено, що на сьогодні позивачам
належить по 1/5 частині у вищевказаній
квартирі, та відповідачу 2/5 частини.

Статтею 61 ЦПК України передбачено, що
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Окрім того, не
підлягають доказуванню обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Частиною 3 ст. 319 ЦК України визначено,
що усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення своїх прав.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в
порядку, встановлених законом.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Як вбачається з матеріалів відповідно
до технічного паспорту на квартиру,
вона є чотирьох кімнатною, складається
із наступних приміщень:

- № 1 коридор, площею 3,6 кв.м.

- № 2 туалет, площею 0,9 кв.м.

- № 3 житлова кімната, площею 16,2
кв.м.

- № 4 житлова кімната, площею 8,9
кв.м.

- № 5 житлова кімната, площею 9,4
кв.м.

- № 6 житлова кімната, площею 6,1
кв.м.

- № 7 кухня, площею 6,2 кв.м.

Всього житлова площа складає 40,6 кв.м., а
загальна площа складає 51,3 кв.м. (а.с.6-9).

У відповідності зі ст.383 ЦК України
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання у права
власника можливо лише з підстав,
передбачених законом.

Пунктом 14 постанови Пленуму ВСУ «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»
№ 20 від 22.12.1995 року передбачено, що
квартира не підлягає поділу в натурі,
якщо неможливо виділити сторонам
ізольовані жили та інші приміщення з
самостійними виходами, які можуть
використовуватися як окремі квартири,
у такому випадку може бути встановлено
лише порядок користування
приміщеннями квартири.

Згідно до ст. 104 ЖК України суд вправі
задовольнити вимоги членів сім'ї
наймача про поділ жилого приміщення,
якщо жилу площу, що припадає на
нього(або з урахуванням укладання
угоди про порядок користування жилим
приміщенням), може бути виділено у
вигляді ізольованого приміщення, яке
складається з однієї або кількох
кімнат, розмір якого не менше
встановленого для надання одній особі.

Враховуючи викладене, суд вважає за
доцільне встановити наступний порядок
користування квартирою АДРЕСА_1,
виділивши ОСОБА_1 житлову кімнату №6
площею 6,1кв.м., ОСОБА_2 житлову кімнату
№5 площею 9,4 кв.м., ОСОБА_3 житлову
кімнату №4 площею 8,9 кв.м., ОСОБА_4
житлову кімнату №3 площею 16,2 кв.м.
Приміщення №1 коридор площею 3,6 кв.м, №2
туалет площею 0,9 кв.м., №7 кухню площею 6,2
кв.м. залишити у спільному користуванні

З того, що позивачі не просять стягнути
з відповідача понесені витрати зі
сплати судового збору, ці витрати
відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про встановлення
порядку користування квартирою -
задовольнити.

Визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_1 житлову кімнату №6
площею 6,1 кв.м., ОСОБА_2 житлову кімнату
№5 площею 9,4 кв.м., ОСОБА_3 житлову
кімнату №4 площею 8,9 кв.м., ОСОБА_4
житлову кімнату №3 площею 16,2 кв.м.

Приміщення №1 коридор площею 3,6 кв.м., №2
туалет площею 0,9 кв.м., №7 кухню площею 6,2
кв.м., залишити у спільному
користуванні.

Рішення може бути оскаржене
протягом десяти днів, починаючи з
наступного за днем його проголошення, а
така само відсутніми в судовому
засіданні особами - за днем вручення
копії цього рішення, шляхом подання
апеляційної скарги до Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя
В.О. Циганков