Справа № 755/8604/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві подання Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції в м. Києві, боржник - ОСОБА_1,
стягувач - ПАТ «Старокиївський Банк»,
про надання дозволу на примусове
проникнення до житла,

встановив:

Від ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві
надійшло подання про надання дозволу
на примусове проникнення до житла, в
якому зазначено, що у них на виконанні
знаходиться виконавче провадження №
40250784 про звернення стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_1. 10.10.2013 року державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
щодо виконання виконавчого документу,
який видано Дніпровським районним
судом м. Києва 04.10.2013 року. В наданий для
добровільного виконання строк боржник
рішення суду не виконав. Виходами
державного виконавця 24.10.2013 року та
28.11.2013 року за вказаною у виконавчому
листі, а саме - АДРЕСА_1 потрапити до
житлового приміщення не вдалося,
оскільки на неодноразові дзвінки двері
ніхто не відчинив, не дивлячись на те,
що боржник попереджався про вказані
виходи письмово. Для подальшого
виконання рішення суду необхідно
провести опис та арешт квартири
АДРЕСА_1 однак, боржник перешкоджає
цьому шляхом не надання доступу
державному виконавцю до займаного
приміщення, тому здійснення опису і
арешту майна боржника для його
подальшої реалізації задля погашення
боргу не є можливим.

Перевіривши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що подання не
підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що ОСОБА_1 є
боржником перед ПАТ «Старокиївський
Банк», що підтверджено виконавчим
листом, який видано Дніпровським
районним судом м. Києва від 04.10.2013 року.

Статтею 52 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що стягнення
на майно боржника полягає в його
арешті, вилученні та реалізації. В
першу чергу стягнення звертається на
кошти у гривнях та іноземній валюті. У
разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

При перевірці матеріалів подання
державного виконавця було встановлено,
що в матеріалах справи відсутні докази
про направлення боржнику постанови про
відкриття виконавчого провадження та
добровільного виконання рішення
Дніпровського районного суду м. Києва.
Відсутні дані про повідомлення
боржника про те, що державний
виконавиць з'явиться задля опису майна
боржника. Державний виконавець
посилається на те, що ним здійснювалися
виходи 24.10.2013 року, 28.11.2013 року та 17.12.2013
року за адресою - АДРЕСА_1 проте
потрапити до житла не вдалося, не
дивлячись на те, що боржник
попереджався про вказані виходи
письмово, на підтвердження направлення
письмових викликів надав копію реєстру
з квитанцією, датованою 24.12.2013 року, та
копії чеків за 12.12.2013 рік. Дані докази
направлення повідомлення боржнику суд
не приймає до уваги, оскільки на чеках
за 12.12.2013 року відсутня адреса
отримувача (боржника), а копія реєстру
та чек до нього, датовано 24.12.2013 року,
тобто після виходу виконавця. Вказані
докази суд не приймає як належні.

Державний виконавець як посадова особа
органу державної виконавчої влади має
діяти в межах і відповідно до законів
України, що передбачено ст. 6
Конституції України. Відповідно до ст.
30 Конституції України кожному
гарантується недоторканість житла та
заборона проникнення до нього чи до
іншого володіння особи, проведення в
них огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду, оскільки
це є невід'ємним правом особи.

Викладені вище обставини позбавляють
суд прийняти вмотивоване рішення щодо
проникнення до житла боржника задля
виконання рішення суду, та вважає, що
дане подання є передчасним, оскільки
відсутні докази належного
повідомлення боржника про виконавчі
дії, і відповідно, його ухилення від
добровільного виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження", ст.ст. 376, 294 ЦПК
України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні подання Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції в м. Києві, боржник - ОСОБА_1,
стягувач - ПАТ «Старокиївський Банк»,
про надання дозволу на примусове
проникнення до житла - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Суддя: