АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1846/14
Справа № 610/4863/13-ц
У Х ВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних правах
апеляційного суду Харківської області
у складі :

головуючого судді -
КРУГОВОЇ С.С.

суддів колегії -
ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

-
ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарі -
Прудніковій О.В.

розглянувши у відкритому
судовому зсіданні в залі суду у місті
Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Балаклійського районного суду
Харківської області від 21 січня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про поновлення строку звернення до
суду, стягнення суми боргу та звернення
стягнення на предмет застави,-

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся з вказаним
позовом , в якому просив визнати
поважними причини пропуску строку
позовної давності та поновити його для
звернення до суду; стягнути з ОСОБА_4, 1950
р. н., на користь ОСОБА_3 22 000 грн.
заборгованості за договором позики від
24 грудня 2008 року, укладеним між ними;
стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 3 %
річних від простроченої суми у розмірі
990 грн. та судові витрати в розмірі 229
грн. 90 коп.; звернути стягнення на
предмет застави : автомобіль марки HYUNDAI
ACCENT, легковий седан-В, кузов - НОМЕР_2;
НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_4

Рішенням Балаклійського
районного суду Харківської області від
21 січня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з зазначеним
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення Балаклійського районного суду
Харківської області від 21 січня 2014 року
і ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає, що
з рішенням суду не погоджується та
вважає його прийнятим з порушенням
норм матеріального та процесуального
права виходячи з наступного.

Також зазначає, що при ухваленні
рішення дав неналежну оцінку фактам,
які мають значення для справи.

Вказує на те, що посилання позивача про
повернення боргу в розмірі 22 000 грн. у
вказаний в договорі термін виконання
зобов'язання нічим не підтверджується
та свідчить про його намір ухилитись
від сплати боргу на час розгляду справи
судом.

Зазначає, що договір було укладено
письмово, тому і підтвердження
повернення боргу можливе також лише
письмово.

Також вказує, що не погоджується з
доводами суду у рішенні, оскільки
відповідач стверджував, що повертав
борг, тобто виконував умови договору.

Зазначає, що зобов'язання виконане не
було, але Боржник повідомляв про
поважність несвоєчасного повернення
боргу посилаючись на об'єктивні
причини, у зв'язку з чим, позивач
розраховував на виконання обов'язків
за договором.

Вказує, що суд першої інстанції порушив
ст. 267 та 264 ЦК України та застосував
позовну давність всупереч
законодавству.

Звертає увагу, що він надсилав
відповідачу нотаріально посвідчену
письмову вимогу про повернення боргу,
яку Боржник особисто отримувати
відмовився, тому вона була надіслана
йому поштою з повідомленням.

Згідно ч. 1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді - доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Постановлюючи рішення, суд
виходив з того, що позивач не довів
поважності пропуску ним строку
позовної давності, не довів обставин,
за яких він не мав можливості
звернутись до суду за захистом свого
порушеного права.

З таким висновком суду, судова колегія
погоджується з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що між сторонами був укладений договір
позики від 22 листопада 2008 року на суму 22
000 грн. зі строком повернення до 22.06.2009
року. (а. с. 4) та нотаріально оформлений
договір застави від 22 листопада 2008 року
(а. с. 5), предметом якого є автомобіль
HYUNDAI ACCENT, легковий седан-В, кузов -
НОМЕР_2; НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1,
який належить ОСОБА_4

Згідно ст.256,257 ЦК України особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу протягом трьох років.

Строк позовної давності за договором
позики між сторонами у даній справі
сплинув 21.06.2012 року.

Відповідно ч. 3,4,5 ст.. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

У письмових запереченнях на позовну
заяву від 17 січня 2014 року (а. с. 29) ОСОБА_4
просив застосувати строки позовної
давності.

Відповідно до ч. 3 ст.. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом. При цьому, матеріали справи
не містять доказів поважності причин,
котрі давали б право поновити
позивачу строк для звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги не є
суттєвими, і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Посилання позивача на відсутність
заяви відповідача про застосування
строків позовної давності,
спростовується наявними в матеріалах
справи запереченнями на позовну заяву
в яких міститься прохання відповідача
про застосування таких строків.

Що стосується посилання на поважність
причин пропуску строку, а саме визнання
відповідачем боргу і обіцянки його
повернути , то будь яких доказів, які б
підтверджували ці факти , позивач суду
не надав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, 304,
307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України ,
колегія суддів, -

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Балаклійського районного суду
Харківської області від 21 січня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності з моменту її
проголошення. Касаційна скарга може
бути подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя -

Судді колегії -