Справа № 144/326/14-ц
Провадження № 2-р/144/1/14
У Х В А Л А

"24" березня 2014 р. Теплицький районний
суд Вінницької області

в складі: головуючої -
судді Задорожної Л.І.,

секретаря судового засідання -
Кошмелюк А.С.,

розглянувши у судовому засіданні в смт
Теплик заяву державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Теплицького районного управління
юстиції про роз'яснення рішення суду,

установив :

Рішенням Теплицького
районного суду від 23 січня 2006 року,
ухваленому у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів, вирішено
стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь
ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 154 грн. 20 коп.(30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідно віку), щомісячно і до його
повноліття, починаючи з 23 січня 2006
року(цивільна справа №2-14/06).

В березні 2014 року державний
виконавець Хлопотін В.М. звернувся до
суду з заявою про роз'яснення рішення
суду, в якій просить роз'яснити в якому
розмірі мають стягуватись з ОСОБА_2: в
твердій грошовій сумі 154 грн. 20 коп. чи в
розмірі, не меншому 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Державний виконавець та
сторони в судове засідання не
з'явились, про час і місце розгляду
заяви повідомлені в установленому
порядку, відповідно до ч.3 ст.221 ЦПК
України їх неявка не перешкоджає
розгляду питання про роз'яснення
рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК
України, якщо рішення суду є
незрозумілим для осіб, які брали участь
у справі, або для державного виконавця,
суд за їхньою заявою постановляє
ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення,
не змінюючи при цьому його зміст.

У відповідності до п.21
Постанови №14 Пленуму Верховного Суду
України „Про судове рішення у
цивільній справі" від 18 грудня 2009 року
роз'яснення рішення суду, а не ухвали,
можливе тоді, коли воно не містить
недоліків, що можуть бути усунені лише
ухваленням додаткового рішення, а є
незрозумілим, що ускладнює його
реалізацію. Зазначене питання
розглядається судом, що ухвалив
рішення, і в ухвалі суд викладає більш
повно та ясно ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін у суть рішення і не
торкаючись питань, які не були
предметом судового розгляду.
Роз'яснення рішення не допускається,
якщо воно виконане або закінчився
установлений законом строк, протягом
якого рішення може бути пред'явлене до
виконання. Якщо фактично порушено
питання про зміну рішення або внесення
в нього нових даних, у тому числі й
роз'яснення мотивів ухваленого
рішення, суд ухвалою відмовляє в
роз'ясненні рішення.

Вивчивши матеріали цивільної
справи №2-14/06, суд вважає, що рішення
суду від 23 січня 2006 року має недолік,
так як в ньому відсутні досить чіткі
вказівки на визначення розміру
аліментів у випадку зміни розміру
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, що робить рішення
суду незрозумілим і ускладнює
проведення стягнення аліментів в
примусовому порядку.

В мотивувальній частині
рішення вказано, що розмір аліментів
визначається з врахуванням ч.2 ст.182 СК
України, яка визначає, що мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Відповідно до п.17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №3 від
15 травня 2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж
зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При
цьому необхідно мати на увазі, що зміна
законодавства в частині визначення
мінімального розміру аліментів на одну
дитину не є підставою для перегляду
постановлених раніше судових рішень
про їх стягнення.

Керуючись ч.1 ст.221, ст.293 ЦПК
України, суд -

ухвалив :

Роз'яснити рішення Теплицького
районного суду Вінницької області від
23 січня 2006 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів.

Зазначити, що розмір аліментів,
який стягується з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, не може бути меншим 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Вінницької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

СУДДЯ