Справа № 573/389/14-ц
Номер провадження 2/573/117/14
РІШЕННЯ

іменем України

14 березня 2014 року
м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської
області в складі:

головуючої судді:
Черкашиної М.С.

при секретарі:
Терещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Білопіллі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а :

18 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що з
відповідачкою зареєстрували шлюб 10
жовтня 2008 року. Від подружнього життя
дітей не мають. Проживання однією
сім'єю з відповідачкою фактично
припинено у зв'язку з тим, що сторони
проживають окремо, різні погляди на
сімейне життя. Спільне господарство
вони не ведуть. Посилаючись на те, що
подальше спільне життя з відповідачкою
не можливе, позивач звернувся до суду з
даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, надавши письмову заяву про те,
що позов підтримує, просив розглянути
справу без його участі ( а. с. 8).

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання
також не з'явилась, надавши письмову
заяву про розгляд справи в її
відсутність, з позовом згодна ( а. с. 17 ).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за можливе розглянути справу без
участі сторін, на підставі наявних у
справі доказів, у відповідності до ч. 2
ст. 197 ЦПК України без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши
матеріали справи та оцінивши їх в
сукупності, суд приходить до наступних
висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

У відповідності до ст. 112 СК України суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони у справі
зареєстрували шлюб 10 жовтня 2008 року у
виконавчому комітеті Олексіївщинської
сільської ради Козелецького району
Чернігівської області, про що в книзі
реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за № 2. Після
укладення шлюбу відповідачці
присвоєно прізвище чоловіка - ОСОБА_1,
що підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1 (а. с. 4).

Від подружнього життя сторони у справі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дітей не мають.

Як вбачається з позовної заяви,
причиною розпаду сім'ї стало те, що
сторони проживають окремо, спільного
господарства не ведуть, різні погляди
на сімейне життя, що зробило неможливою
подальшу побудову сімейних відносин.

Регулювання шлюбно-сімейних
правовідносин здійснюється на
принципах добровільності,
взаємоповаги, взаєморозуміння, а
держава забезпечує принцип свободи
шлюбу та принцип свободи розірвання
шлюбу.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що між сторонами втрачено
взаєморозуміння, збереження сім'ї та
поновлення шлюбних відносин неможливо,
заява про розірвання шлюбу відповідає
дійсній волі сторін, після розірвання
шлюбу не будуть порушені їхні особисті
права, а тому шлюб необхідно розірвати.

На підставі заяви відповідачки та у
відповідності до ст. 113 СК України, якою
визначено, що особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище, суд
вважає за необхідне залишити їй
прізвище, присвоєне при одруженні -
ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 при зверненні до
Білопільського районного суду сплатив
судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп. за
подання позовної заяви до Козелецького
районного суду Чернігівської області.

Після усунення недоліків відповідно до
ухвали про залишення без руху від 19
лютого 2014 року позивач ОСОБА_1 за
подання позовної заяви до
Білопільського районного суду
Сумської області сплатив на
відповідний рахунок всього 14 грн. 20
коп., а решта суми - 229 грн. 40 коп.
залишилась не сплаченою.

Таким чином, відповідно до ст. 88 ЦПК
України з відповідачки ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 14
грн. 20 коп. сплачених ним при зверненні
з позовом до суду, а на користь держави
підлягає стягненню решта судового
збору у сумі 229 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу
України, ст. ст. 4, 10, 60, 88, 209, 213, 215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и л а:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 10 жовтня 2008 року у
виконавчому комітеті Олексіївщинської
сільської ради Козелецького району
Чернігівської області, про що в книзі
реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за № 2,
розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
відповідачки, яка змінила його під час
державної реєстрації шлюбу, залишити -
ОСОБА_2.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 14
грн. 20 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави
229 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Сумської області
через Білопільський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: