Провадження № 2/161/768/14
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

(заочне)

27 лютого 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Пушкарчук
В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики.

Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що 19 травня 2012 року позичив ОСОБА_2 176
000,00 гривень. ОСОБА_2 зобов'язався
повернути грошові кошти до 30 грудня 2012
року. Своє зобов'язання ОСОБА_2 не
виконав, а тому позивач просить
стягнути з боржника 176 000,00 гривень та
судові витрати по справі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився
та представником позивача ОСОБА_3
подала заяву, в якій позовні вимоги
підтримали з підстав, викладених у
позовній заяві, просили позов
задовольнити та розгляд справи
проводити у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи. Суд прийшов до висновку про
можливість розгляду справи у
відсутності відповідача, оскільки у
справі є достатньо доказів про права та
взаємовідносини сторін, та провести
заочний розгляд справи, по наявних
доказах, відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК
України.

Розгляд справи здійснювався за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 509 ЦК України відповідач взяв
на себе зобов'язання на користь
позивача вчинити певну дію, тобто
повернути суму боргу і згідно ст. 530 ЦК
України відповідач мав виконати
зобов'язання у встановлений строк з дня
позики, що в даному випадку виконано не
було.

Судом встановлено, що 19 травня 2012 року
ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 176 000,00 гривень.
Письмово договір позики сторонами не
укладався. На підтвердження укладення
договору позики та його умов
позичальником ОСОБА_2 19 травня 2012 року
була написана розписка, яка посвідчує
передання ОСОБА_1 176 000,00 гривень зі
строком повернення до 30 грудня 2012 року
(а.с. 8). Станом на 02 грудня 2013 року
відповідач не повернув позику.

Розписка написана відповідачем і
представлена суду, складена згідно
чинного законодавства України, зміст
розписки не суперечить актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства, крім
того згідно ч.1 п.3 ст.3 Цивільного
кодексу України за суб'єктом
цивільного права зберігається
можливість укладати договір і
визначати його зміст, на свій розсуд,
відповідно до домовленості, що і було
зроблено в даному випадку між
позивачем та відповідачем, а тому
згідно до ст. 202, 626 ЦК України дана
розписка відноситься до правочину із
зазначенням договірних зобов'язань.

Крім того, оскільки оригінал розписки
знаходиться у позивача, то дане
зобов'язання вважається не виконаним
боржником як зазначено ст. 545 ЦК
України.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку
встановленому договором та згідно ст.
1050 ЦК України якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст. 625 ЦК України, а
відповідно до ст. 625 ЦК боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Оскільки, відповідач свого
зобов'язання не виконав, то суму боргу
слід стягнути у примусовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Таким чином, до задоволення підлягає і
вимога про стягнення з відповідача в
користь позивача судових витрат.

Керуючись ст.ст.10, 11, 58, 60, 213, 215 ЦПК, ч.1 п.3
ст.3, ст.ст.202, 509, 530, 545, 625, 626, абз.2 п. 4
"Прикінцевих та перехідних положень" ЦК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, мешканця АДРЕСА_1, в
користь ОСОБА_1 - 176 000,00 (сто сімдесят
шість тисяч) гривень боргу за договором
позики.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 -
1760,00 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят
гривень) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
Луцьким міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача ОСОБА_2,
яку може бути подано протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 (десяти)
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
В.П.
Пушкарчук