АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1384/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 2-6023/11
Бурлака І. В.
Категорія: порушення прав споживачів
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 17» березня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової
Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Кривошеіної
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційними скаргами фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 12 грудня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення пені
та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з зазначеним та у подальшому
уточненим позовом до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1. В обґрунтування
своїх вимог посилався на те, що 23.02.2011
року він на підставі замовлення 2 № 1102074
замовив диван моделі «С-Петербург» на
загальну суму 5040,00 грн. в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_1» фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 В цей день він
сплатив аванс на суму 2000,00 грн., 26.03.2011
року - залишок суми в розмірі 3040,00 грн.
23.04.2011 року диван доставлений
відповідачем за його адресою. Після
зборки та встановлення дивану ним
виявлено недоліки в даному товарі, про
що він вказав працівникам відповідача.
24.04.2011 року в телефонному режимі він
повідомив відповідача про значні
недоліки в поставленому товарі, які
суттєво впливають на його
використання. 26.04.2011 року ним надано
листа під розписку ФОП ОСОБА_1 про
недоліки в доставленому товарі, а саме
горизонтальна площина сидіння опущена
вперед на 15 - 20 мм., що є порушенням
Державного стандарту «Меблі побутові.
Функціональні розміри меблів для
сидіння та лежання» 13025-2-85 (видавництво
листопад 2005), розділ 3; вказаний дефект
приводить до неможливості
повноцінного використання даної
продукції (незручна поза при сидінні,
сповзання сидячого, деформація його
хребта); з 8-ми шурупів кріплення випало
4, так як шурупи були закручені на 23, у
зв'язку з застосуванням невідповідних
шайб; інші точки кріплення також не
тримають боковини дивану; посадочні
місця шурупів розбиті і боковини
підлягають заміні; конструкція чохла
не допрацьована в частині покрою та
кріплення, що приводить в процесі
експлуатації до сповзання та
необхідності систематично натягувати
чохол. Цей недолік приводить до
невиправданої трати зусиль та суттєво
впливає на естетичний вигляд. Вказав,
що він запропонував відповідачу
усунути вказані недоліки в п`ятиденний
строк, однак відповідач їх не усунув.
13.05.2011 року та 31.05.2011 року направлено на
адресу відповідача претензію з
пропозицією усунути вказані недоліки.
26.06.2011 року ФОП ОСОБА_1 прийняв товар
неналежної якості. Сторонами був
підписаний акт приймання-передачі, в
якому відповідач зобов`язався в
семиденний строк усунути недоліки.
02.07.2011 року йому було повернуто товар з
усуненими недоліками за актом. Вважав,
що прострочення у виконанні
зобов'язання щодо усунення недоліків
становить 99 днів, що склало в грошовому
еквіваленті з урахуванням неустойки
(пені) в розмірі 3% вартості послуг за
день прострочення, що складає 14968,00 грн.
При цьому йому спричинено моральну
шкоду, яку він оцінює в розмірі 8000,00
грн., оскільки за цей час він знаходився
у пригніченому психологічному та
роздратованому стані, відчував
хвилювання, у зв'язку з чим здоров'я у
нього погіршилося. Просив стягнути з
ФОП ОСОБА_1 на його користь пеню за
прострочення виконання зобов'язання
щодо усунення недоліків в розмірі 14968,00
грн. та моральну шкоду в розмірі 8000,00
грн.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 12 грудня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково,
стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
в рахунок відшкодування моральної
шкоди 2000,00 грн., в задоволенні решти
позовних вимог відмовлено, стягнуто з
ФОП ОСОБА_1 на користь держави судовий
збір в сумі 57, 35 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в
яких ОСОБА_1 просив рішення суду в
частині відшкодування моральної шкоди
- скасувати, ухвалити нове, яким у
задоволенні позову в цій частині -
відмовити, в іншій частині рішення -
залишити без змін. При цьому посилався
на неповне з`ясування судом обставин
справи, що мають значення для справи, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Вважав, що суд не надав належної оцінки
доказам у справі, не звернув уваги на
те, що дефект, брак та несправності не
мали місця в дивані марки
«Санкт-Петербург» обшивка «Лабіринт
1701» кольору «Горіх № 1», що передавався
позивачу. Претензії позивача є
надуманими. За бажанням ОСОБА_2
замінено бокову частину, горизонтальну
плоскість дивану на запасну частину
аналогічної якості, але іншого фасону
(з іншої комплектації), що не є належним
підгрунтям для висновку про
дефектність проданої продукції.
Вказав, що у правовідносинах, що
склалися між ним та позивачем відсутнє
заподіяння будь-якої шкоди внаслідок
дефекту продукції, тобто каліцтво, інше
ушкодження здоров`я та задоволення
стягнення моральної шкоди можливе
виключно у разі задоволення первісних
вимог щодо майнової шкоди і є похідним
від задоволення такої шкоди. Вказав, що
позивачем не доведено жодної
обставини, яка б могла свідчити про
наявність підстав для відшкодування
моральної шкоди.

ОСОБА_2 просив рішення суду - скасувати
та передати справу на розгляд іншому
судді в іншому районі. При цьому
посилався на неповне з`ясування судом
обставин справи, що мають значення для
справи, на невідповідність висновків
суду обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Вважав, що суд не надав належної оцінки
доказам у справі, не звернув уваги на
те, що в поданих ним неодноразових
клопотаннях, заявах та скаргах на
витребування письмових доказів було
відмовлено, у зв`язку з чим він був
позбавлений можливості створити
повноцінну доказову базу.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційних
скарг, вважає за необхідне апеляційну
скаргу ОСОБА_2 - відхилити, апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково,
рішення суду - змінити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2 в частині стягнення пені за
прострочення виконання зобов'язання
щодо усунення недоліків в розмірі 14968,00
грн., суд першої інстанції, з висновком
якого погоджується судова колегія,
обґрунтовано виходив з того, що доказів
прострочення усунення недоліків
товару матеріали справи не містять.

Судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
23.04.2011 року ОСОБА_2 за його замовленням
доставлено диван моделі «С-Петербург»
вартістю 5040,00 грн. 26.04.2011 року ОСОБА_2
надано відповідачу заяву про наявність
недоліків, які він виявив у товарі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1
пояснив, що під час придбання товару
ОСОБА_2 диван оглядав, був згодний його
придбати, ніяких недоліків товар не
мав, він відповідав паспорту виробу,
який надано ОСОБА_2 Після звернення
ОСОБА_2, ОСОБА_1 повідомив, що вони
згодні замінити бокову частину та
допрацювати чохол за його ескізом. У
зв'язку з чим працівники магазину двічі
приїздили до ОСОБА_2, однак його не було
вдома. ОСОБА_1 особисто пропонував
ОСОБА_2 замінити товар або повернути
йому грошові кошти, які він сплатив за
товар, однак ОСОБА_2 не погоджувався на
це і нарешті за взаємною домовленістю
сторін було вирішено замінити бокову
частину, горизонтальну плоскість
дивану на запасну частину аналогічної
якості, але іншого фасону (з іншої
комплектації).

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції ці
пояснення ОСОБА_1 не спростував та в
свою чергу пояснив, що дійсно йому
пропонували повернути грошові кошти за
диван, але він відмовився від їх
отримання.

Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону України
«Про захист прав споживачів» від 12.05.1991
року із змінами та доповненнями при
пред'явленні споживачем вимоги про
безоплатне усунення недоліків товару
вони повинні бути усунуті протягом
чотирнадцяти днів з дати його
пред'явлення або за згодою сторін в
інший строк. За кожний день затримки
усунення недоліків понад установлений
строк (чотирнадцять днів) споживачеві
виплачується неустойка відповідно в
розмірі одного відсотка вартості
товару.

Як вбачається з матеріалів справи
26.06.2011 року товар доставлено ОСОБА_1, а
02.07.2011 року - повернуто ОСОБА_2 за актом.

У зв'язку з тим, що недоліки, які
зазначив ОСОБА_2, усунуто ОСОБА_1
протягом 7 днів, підстав для стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пені в розмірі
3% за 99 днів не вбачається, оскільки по -
перше, вони не ґрунтуються на вимогах
закону, а по - друге, доказів того, що
диван для усунення недоліків
доставлено відповідачу тільки 26.06.2011
року з вини ОСОБА_1 матеріали справи не
містять і в суді апеляційної інстанції
ОСОБА_2 їх не надано, тому рішення в цій
частині є законним та обгрунтованим.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 в
частині стягнення моральної шкоди в
розмірі 2000,00 грн., суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_2 протягом
тривалого часу не міг користуватися
диваном, тому знаходився у
пригніченому психологічному та
роздратованому стані, відчував
хвилювання, у зв'язку з чим здоров'я у
нього погіршилося.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 Закону
України «Про захист прав споживачів»
від 12.05.1991 року із змінами та
доповненнями споживачі під час
придбання, замовлення або використання
продукції, яка реалізується на
території України, для задоволення
своїх особистих потреб мають право на
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої внаслідок недоліків
продукції (дефекту в продукції),
відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України
«Про захист прав споживачів» від 12.05.1991
року із змінами та доповненнями при
задоволенні вимог споживача суд
одночасно вирішує питання щодо
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди. При цьому як зазначено в
роз'ясненнях Пленуму Верховного Суду
України № 5 від 12.04.1996 року із змінами та
доповненнями «Про практику розгляду
цивільних справ за позовами про захист
прав споживачів» при вирішенні вимог
споживачів про відшкодування
моральної шкоди необхідно виходити з
роз'яснень, які Пленум Верховного Суду
України надав у постанові «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995
року. Зокрема, під моральною шкодою
слід розуміти втрати немайнового
характеру, яких споживач зазнав
унаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ, що
настали через незаконні винні дії
продавця, виготівника, виконавця або
через їх бездіяльність. Розмір
відшкодування моральної шкоди
встановлюється судом і визначення його
не ставиться в залежність від
наявності матеріальної шкоди, вартості
товару (робіт, послуг), суми неустойки, а
має ґрунтуватися на характері й обсязі
моральних і фізичних страждань,
заподіяних споживачеві у кожному
конкретному випадку.

Із матеріалів справи не вбачається, що
ОСОБА_2 внаслідок виправлених протягом
7 днів недоліків, про які вони
домовлялися, як споживачу завдано
моральну шкоду. Доказів щодо цього в
суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не
надано. Будь - яких клопотань ОСОБА_2 під
час розгляду справи в суді апеляційної
інстанції не заявляв.

Стягуючи суму в розмірі 2000,00 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
суд першої інстанції на зазначене та
вимоги закону увагу не звернув та
помилково дійшов висновку щодо
задоволення позову ОСОБА_2 в цій
частині.

За таких обставин судова колегія
вважає, що рішення суду в цій частині
підлягає скасуванню з відмовою ОСОБА_2
в задоволенні позову в цій частині.

Оскільки в задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовлено, судові витрати
відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України з
ОСОБА_1 не стягуються.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.3 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1
ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319, 325
ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 12 грудня 2013 року -
змінити, скасувавши його в частині
стягнення з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн.
і в задоволенні позову в цій частині
ОСОБА_2 - відмовити та на користь
держави судового збору в сумі 57, 35 грн.

В іншій частині рішення суду - залишити
без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: