Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Матіко Я.Ю.

за участю представників позивачки
ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача ПАТ
«УкрСиббанк» Пітух В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» про визнання договору про
надання споживчого кредиту недійсним,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського
міськрайонного суду з зазначеною
позовною заявою мотивуючи свої вимоги
тим, що на даний час АТ «УкрСиббанк»
намагається здійснити з неї стягнення
в сумі 146047,93 грн. по договору про
надання споживчого кредиту №0 від
13.03.2007 року, стверджуючи про те, що вона
отримала кредит за даним договором,
однак такі твердження не відповідають
дійсності. Вона жодного кредитного
договору з відповідачем не укладала,
договору про надання споживчого
кредиту №0 від 13.03.2007 року та
Графіку погашення кредиту вона не
підписувала. Підпис у заяві на видачу
готівки №21 від 14.03.2007 року, на які
посилається банк, їй не належить і дану
заявку вона також не підписувала,
кредитних коштів не отримувала, що
свідчить про відсутність у неї будь
яких зобов'язань перед відповідачем.

В судовому засіданні представники
позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3
позовні вимоги підтримали та просили
суд визнати договір про надання
споживчого кредиту №0 від 13.03.2007
року таким, що не укладався (нікчемним).

Представник відповідача АКІБ
«Укрсиббанк» - Пітух В.І. в судовому
засіданні позов не визнав, вважає його
безпідставним, необґрунтованим та
таким, що не підлягає до задоволення.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, оцінивши зібрані
докази, виходячи з їх належності та
допустимості приходить до наступних
висновків:

13 березня 2007 року між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк», в особі начальника
відділення №637 АКІБ «УкрСиббанк», та
ОСОБА_1 було укладено договір про
надання споживчого кредиту №0
(надалі Кредитний договір), згідно
якого остання отримала кредит в
іноземній валюті - 21510,0 тис.
швейцарських франків, що згідно
офіційного курсу НБУ дорівнює
еквівалентну 88559,04 грн., та
зобов'язалась його повернути до 13.03.2014
року, із сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 9,990%
річних.

Отримання кредитних коштів
Позичальником ОСОБА_1 підтверджується
заявою на видачі готівки №21 від 13.03.2007
року.

30 січня 2009 року між сторонами було
укладено Додаткову угоду №1 до
Договору про надання споживчого
кредиту №0 від 13.03.2007 року, за
умовами якої сторони домовились про
зміну схеми погашення кредиту.

Позивачка ОСОБА_1 стверджує, що
кредитного договору №0 від 13.03.2007
року та заяву про видачу готівки №21 від
14.03.2007 року вона не підписувала,
кредитні кошти за даним договором не
отримувала.

Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у
зв'язку з порушенням Позичальником
ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним
договором щодо повернення кредиту та
сплати відсотків за його користування,
АТ «УкрСиббанк» в червні 2010 року
звернувся до суду з відповідною
позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 1 грудня 2011 року по справі
№2-7669/11 (№2п-6406/10), яке ухвалою
апеляційного суду Закарпатської
області від 18.05.2012 р. та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03.10.2012 року залишено без змін,
позов АТ «УкрСиббанк» задоволено,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ
«УкрСиббанк» 146047,93 грн. боргу за
Договором про надання споживчого
кредиту №0 від 13.03.2007 року, 1460,48
грн. сплаченого судового збору та 120
грн. витрат за ІТЗ.

В процесі розгляду зазначеної
цивільної справи, на підставі ухвали
суду, Львівським науково-дослідним
інститутом судових експертиз було
проведено судово-почеркознавчу
експертизу. Згідно висновку експерта
№3000 від 19.09.2011 року встановити ким,
ОСОБА_1, чи іншою особою виконаний
підпис в договорі про надання
споживчого кредиту №0 від 13
березня 2007 року в графі «Позичальник»
та договорі застави транспортного
засобу №0 від 13 березня 2007 року в
графі «Заставодавець» - не виявляється
можним. Підпис від імені ОСОБА_1 на
оригіналі договору про надання
споживчого кредиту №0 від 13
березня 2007 року в графі «Позичальник»
та договорі застави транспортного
засобу №0 від 13 березня 2007 року в
графі «Заставодавець» - виконанні
однією особою.

Таким чином, почеркознавчою
експертизою не встановлено факту не
підписання ОСОБА_1 оспорюваного
кредитного договору, а тому суд в
такому випадку повинен вирішувати
справу на підставі наявних у справі
доказів.

Відповідно до ст.62 ЦПК України та
роз'яснень, що містяться в п.3 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 1997 року №8 «Про судову
експертизу в кримінальних і цивільних
справах» висновок експерта не має
наперед встановленої сили та переваги
над іншими джерелами доказів, підлягає
перевірці й оцінці за внутрішнім
переконанням суду, яке має
ґрунтуватися на всебічному, повному й
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи у сукупності.

За умовами п1.5 оспорюваного кредитного
договору кредит Позичальнику ОСОБА_1
надається шляхом зарахування коштів на
поточний рахунок Позичальника
№9600 МФО 35105 у Банку для подальшого
використання за цільовим призначенням.

Факт зарахування грошових коштів
підтверджується меморіальним ордером
№ від 14 березня 2007 року, згідно
якого ОСОБА_1 перераховано 21510,00
швейцарських франків. Після
конвертації вказаної суми на
міжбанківській біржі дана сума коштів
була зарахована ПП Укравто «престиж»
згідно квитанції №21 від 14.03.2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи, в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором №0 від 13.03.2007
року, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1
було укладено договір застави
транспортного засобу №0 від 13.03.2007
року, за умовами якого Заставодавець
ОСОБА_1 передала в заставу банку
транспортний засіб - автомобіль марки
«SCODA FABIA», 2007 року випуску, об'єм двигуна
1198, №кузова НОМЕР_1, що є власністю
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу №
НОМЕР_2, виданого 12.03.2007 р. До вказаного
свідоцтва внесено особливі відмітки -
заборона відчуження, кредит
«УкрСиббанк».

З поданої ОСОБА_1 заяви до
Ужгородського МРЕВ УДАІ УМВС України в
Закарпатській області слідує, що
автомобіль придбано в розстрочку, в
графі особливі відмітки: «кредит»
відчуження заборона УкрСиббанк. Ще
одним доказом того, що автомобіль було
придбано за кредитні кошти є
довідка-рахунок від 12.03.2007 року №094866
видана ОСОБА_1 про те, що автомобіль
реалізовано через кредит «УкрСиббанк».

Придбавши автомобіль марки «SCODA FABIA», 2007
року випуску, об'єм двигуна 1198, №кузова
НОМЕР_1, за кредитні кошти, ОСОБА_1
передала його в заставу Банку, про що
свідчить договір застави
транспортного засобу №0 від 13.03.2007
року та заява ОСОБА_5, чоловіка
позичальниці, який надав нотаріально
посвідчену (згоду) дружині - ОСОБА_1 на
передачу вказаного автомобіля в
заставу банка для забезпечення
виконання основного зобов'язання.

Дані обставини спростовують
твердження позивачки та її
представників про неотримання ОСОБА_1
грошових коштів за договором про
надання споживчого кредиту №0 від
13.03.2007 року.

Слід також зазначити, що Позичальником
ОСОБА_1 на виконання своїх зобов'язань
за Кредитним договором, в рахунок
погашення заборгованості здійснювала
певні платежі, зокрема: 03.04.2007 року нею
було погашено 363,60 шв. франків; 08.05.2007р. -
444,00 шв франків; 06.06.2007р. - 427,20 шв. франків,
що підтверджує визнання Позичальником
наявність фінансового зобов'язання.

Ще одним безперечним доказом
виникнення фінансового зобов'язання,
придбання за кредитні кошти автомобіля
та укладення кредитного договору є
численна переписка яка проводилась,
між відділенням AT «УкрСиббанк» та
Позичальником ОСОБА_1, згідно якої
остання фактично не погоджується із
розміром нарахованих відсотків по
кредиту, підняття відсоткової ставки.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши в
сукупності зібрані докази, суд
приходить до переконання, що підстав
для задоволення позовної заяви та
визнання договору про надання
споживчого кредиту №0 від 13.03.2007
року, укладеного між ОСОБА_1 та АКІБ
«УкрСиббанк» таким, що не укладався
(нікчемним) не має.

У відповідності до положень ст.88 ЦПК
України понесені позивачем судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача лише у випадку задоволення
його позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 14, 60, 212,-215, 218, 294 ЦПК
України, суд, -

Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» про визнання договору про
надання споживчого кредиту №0 від
13.03.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та
АКІБ «УкрСиббанк» таким, що не
укладався (нікчемним) - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Микуляк П.П.