АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/952/14
Головуючий 1 інстанції
Справа№646/7312/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кукліної Н.О.,
Пономаренко Ю.А.,

при секретарі - Чемерис Л.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк»

на рішення Червонозаводського
районного суду м.Харкова від 27
листопада 2013 року

по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приват Банк» до
ОСОБА_2, яка діє від свого імені та в
інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа -
Служба у справах дітей
Червонозаводського району Управління
служб у справах дітей Департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради про звернення
стягнення на предмет іпотеки та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приват Банк»,
третя особа - приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 про захист прав
споживача та визнання кредитних та
іпотечних договорів недійсними, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У травні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
(далі-Банк) звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2, яка діє від свого імені та в
інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа -
Служба у справах дітей
Червонозаводського району Управління
служб у справах дітей Департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог Банк
вказував, що між ним та ОСОБА_2 17 квітня
2007 року укладений був кредитний
договір, за яким остання отримала
кредит у розмірі 6 400 доларів США зі
сплатою 12% річних за користування
кредитом з кінцевим терміном
повернення 16 квітня 2027 року. На
забезпечення виконання кредитного
зобов'язання між Банком та ОСОБА_2 також
укладений договір іпотеки, предметом
якого стало нерухоме майно за адресою:
АДРЕСА_1. Зобов'язання за договором
відповідачка належним чином не
виконала, тому станом на 21 серпня 2013
року заборгованість за кредитним
договором ОСОБА_2 складала 112 308,45
доларів США, що за курсом НБУ складає 897
344,52 грн. Відповідно до вимог діючого
законодавства у разі невиконання
боржником основного зобов'язання
іпотеко держатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Тому, з урахуванням уточнених позовних
вимог, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 17 квітня 2007
року в розмірі 112 308,45 доларів США, що за
курсом НБУ складає 897 344,52 грн. звернути
стягнення на житловий будинок
загальною площею 48,70 кв.м., житловою
площею 27,60 кв.м., який розташований за
адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу
предмета іпотеки з укладанням від
імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення Банком всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки; а також Банк просив виселити
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, які проживають у вищевказаному
будинку, що є предметом іпотеки зі
зняттям з реєстраційного обліку у
територіальному органі державної
міграційної служби України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, іміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаного будинку; стягнути з
відповідачів судові витрати.

У вересні 2013 року ОСОБА_2 подала до суду
зустрічний позов до ПАТ КБ «Приват
Банк», третя особа - приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 про захист прав
споживача та визнання кредитних та
іпотечних договорів недійсними.

В обґрунтування зустрічного позову
ОСОБА_2 вказувала, що кредитний договір
від 17 квітня 2007 року не відповідає
законодавству, її інтересам та волі,
порушує її права та інтереси, а саме,
при наданні Банком кредиту її було не
повно проінформовано про умови
укладання кредитного договору,
сторонами однозначно не визначений
предмет договору, таким чином, договір
є недійсним. Крім того, ОСОБА_10
зазначила, що має на утриманні чотирьох
неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Тому, ОСОБА_2 просила суд визнати
кредитні договори від 17 квітня 2007 року ,
укладені між нею та Банком недійсними з
моменту їх укладення та зобов'язати
приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_8
виключити з реєстру іпотек та заборон
відчуження запис про іпотеку та
заборону відчуження нерухомого майна,
яке було передано в іпотеку за
договором іпотеки від 17 квітня 2007 року.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м.Харкова від 27 листопада 2013 року
позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк»
залишені без задоволення. Зустрічний
позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано
кредитний договір № HAE2G101270018 від 17.04.2007
року та кредитний договір № HAE2G201270018
від 17.04.2007 року, укладені між ОСОБА_2 та
ПАТ КБ «Приват Банк» недійсними з
моменту їх укладання. Зобов'язано
приватного нотаріуса Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
виключити з реєстру іпотек та заборон
відчуження запис про іпотеку та
заборону відчуження нерухомого майна,
яке було передано в іпотеку за
договором іпотеки № HAE2G101270018 від 17.04.2007
року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ КБ
«Приват Банк», а саме: житловий будинок
з надвірними будівлями і спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» ставить питання про
скасування рішення суду першої
інстанції з ухваленням нового рішення,
яким позовні вимоги Банку задовольнити
в повному обсязі та відмовити в
задоволенні зустрічної позовної заяви
ОСОБА_2, стягнути з ОСОБА_2 судові
витрати.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги Банк посилається на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
вказував, що при укладенні кредитного
договору від 17 квітня 2007 року порушень
чинного законодавства не було,
оскільки сторонами досягнуто згоди з
усіх істотних умов договору, а саме
ОСОБА_2 була ознайомлена в повному
обсязі з умовами кредитування, що
підтверджує її особистий підпис в
договорі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
приймали участь у справі, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, знаходить
апеляційну скаргу підлягаючою
задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та
задовольняючи зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції
виходив з того, що кредитні договори
від 17 квітня 2007 року є недійсними,
оскільки під час їх укладення не були
додержані вимоги необхідні для
чинності правочину, а саме, стосовно
істотних умов договору, а також спірні
договори суперечать ЗУ «Про захист
прав споживачів.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може.

За змістом положень ч. 1 ст. 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог закону.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2
був укладений кредитний договір №
HAE2G201270018 від 17.04.2007 року (а.с.10-12), за яким
остання отримала кредит у розмірі 31
384,81 доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 16.04.2017 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором сторони 17.04.2007
року уклали договір іпотеки № HAE2G101270018.
(а.с. 13-15). Згідно з яким ОСОБА_2 надала в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
житловий будинок загальною площею 48,7
кв.м., житловою площею 27,6 кв.м., що
розташований за адресою: АДРЕСА_1

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно положення статті 7 Закону
України «Про іпотеку», за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель має
право задовольнити свою вимогу за
основним зобов'язанням у повному
обсязі або в частині, встановленій
іпотечним договором, що визначена на
час виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання. Якщо вимога за основним
зобов'язанням підлягає виконанню у
грошовій формі, розмір цієї вимоги
визначається на підставі іпотечного
договору або договору, що обумовлює
основне зобов'язання, у чітко
встановленій сумі чи шляхом надання
критеріїв, які дозволяють встановити
розмір цієї вимоги на конкретний час
протягом строку дії основного
зобов'язання, якщо інше не встановлено
щодо відшкодування, в тому числі,
витрат, пов'язаних з пред'явленням
вимоги за основним зобов'язанням і
зверненням стягнення на предмет
іпотеки.

Матеріали справи свідчать, що станом на
21 серпня 2013 року заборгованість ОСОБА_2
за спірними кредитними договорами
складає 112 308,45 доларів США, що за курсом
НБУ складає 897 344,52 грн., з яких:

-25 947,61 дол. США, що за курсом НБУ складає
207 321,40 грн. - заборгованість за кредитом;

-18 931,86 дол. США, що за курсом НБУ складає
151 265,56 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

-3 431,05 дол. США, що за курсом НБУ складає
27 414,10 грн. - заборгованість по комісії
за користування кредитом;

63 997,93 дол. США, що за курсом НБУ складає
511 343,46 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором (а.с.
82-85).

За правилами частини першої статті 610
Цивільного кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного
кодексу України передбачено сплату
неустойки, як правовий наслідок
порушення зобов'язань, встановлених
договором.

Відповідно до ч.1 ст.33, ст. 39 Закону
України „Про іпотеку" у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки, Передбачено звернення
стягнення на предмет іпотеки на
підставі рішення суду.

Крім того, суд першої інстанції з
порушенням норм чинного законодавства
прийшов до висновку про задоволення
зустрічних позовних вимог ОСОБА_2,
оскільки кредитні договори від 17
квітня 2007 року відповідають загальним
засадам цивільного законодавства,
укладені в належній формі, підстав для
визнання їх недійсними не вбачається.

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 Цивільного
кодексу України).

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли усіх істотних
умов договору згідно ст. 638 ЦК України.

Матеріали справи свідчать, що
кредитний договір від 17 квітня 2007 року
підписані позичальником на кожній
сторінці (а.с.11-13, 168). Своїм підписом
ОСОБА_2 підтвердила факт своєї згоди з
усіма умовами договору.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу
України правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Підставою недійсності правочину
відповідно до статті 215 Цивільного
кодексу України, є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою ст. 203 Цивільного кодексу
України.

Враховуючи положення ст.ст. 10, 60 ЦПК
України, саме позивач має довести
наявність тих обставин, з якими закон
пов'язує визнання угод недійсними і
настанням відповідних наслідків.

Доводи ОСОБА_2 про недійсність договору
спростовуються матеріалами справи та
вимогами чинного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 625
Цивільного кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ
«Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України -
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців.

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 109 ЖК України виселення
із займаного житлового приміщення
допускається з підстав, встановлених
законом. Звернення стягнення на
передане в іпотеку житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
громадян, що мешкають у ньому, за
винятками, встановленими законом.

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок або житлове
приміщення протягом одного місяця з
дня отримання цієї вимоги. Якщо
мешканці не звільняють житловий
будинок або житлове приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

При розгляді позову іпотекодержателя
про виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати те, що згідно з ч. 4 ст. 9 , ст.
109 ЖК України, ст. 30-40 Закону України
„Про іпотеку" виселення мешканців із
житлового будинку чи житлового
приміщення, яке є предметом іпотеки,
проводиться, в порядку , встановленому
законом.

При цьому примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

Таким чином, відповідачі не підлягають
виселенню з житла, яке є предметом
іпотеки, до вирішення питання
набранням законної сили рішення суду
про звернення стягнення на предмет
іпотеки.

При цьому колегія суддів враховує, що
згідно з ч. 4 ст.ст. 9, 109 ЖК України,
ст.ст.39-40 Закону України «Про іпотеку»
виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення, яке є
предметом іпотеки, проводиться в
порядку, встановленому Законом; суд за
заявою іпотекодержателя одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення. Але примусове виселення, на
думку суду, може здійснюватися тільки
за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки і іпотеко
держатель звернувся до Державної
виконавчої служби за примусовим
виконанням рішення суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки, протягом
одного м'ясця з дня письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

Відповідно до вищевказаної норми права
та п. 42 Постанови №5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року « Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів ,
що виникають із кредитних
правовідносин» резолютивна частина
рішення суду у разі задоволення позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки має відповідати вимогам як
статті 39 ЗУ «Про іпотеку» , так і
положенням п.4 ч.1 ст. 215 ЦПК України.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Доводи апеляційної скарги частково
підтверджуються матеріалами справи та
вимогами чинного законодавства.

За таких обставин судова колегія
відповідно до вимог ст.. 309 ЦПК України
вважає за необхідне рішення суду
першої інстанції скасувати із
частковим задоволенням позовних вимог
Банку та з відмовою у зустрічних
позовних вимогах ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. ст. ст. 303 304, п.2ч.1ст.307,
ст.309, 313,314,316,317,319,324 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» - задовольнити
частково.

Рішення Червонозаводського районного
суду м.Харкова від 27 листопада 2013 року -
скасувати.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_2, яка діє від
свого імені та в інтересах малолітніх
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
третя особа - Служба у справах дітей
Червонозаводського району Управління
служб у справах дітей Департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради про звернення
стягнення на предмет іпотеки
задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № HAE2G101270018 від
17.04.2007 року в розмірі 112 308,45 доларів США,
що за курсом НБУ станом на 21.08.2013 року
складає 897 344 грн., а саме: 25 947,61 дол. США,
що за курсом НБУ складає 207 321,40 грн. -
заборгованість за кредитом; 18 931,86 дол.
США, що за курсом НБУ складає 151 265,56 грн.
- заборгованість по процентам за
користування кредитом; 3 431,05 дол. США, що
за курсом НБУ складає 27 414,10 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 3 997,93 дол. США, що
за курсом НБУ складає 511 343,46 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, - звернути
стягнення на предмет іпотеки - житловий
будинок загальною площею 48,70 кв.м.,
житловою площею 27,60 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1 для
задоволення вимог Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» за кредитним
договором № HAE2G101270018 від 17.04.2007 року.

Встановити спосіб реалізації предмета
іпотеки за договором іпотеки від 17.04.2007
року шляхом продажу предмета іпотеки з
укладанням від імені ОСОБА_2 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з проведенням
дій щодо коригування технічної
документації відповідно до поточного
стану нерухомості, її перепланування
та перебудови, з проведенням дій щодо
оформлення та з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення Банком всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки.

Встановлено початкову ціну предмета
іпотеки на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

В іншій частині позову Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приват Банк», третя особа -
приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
про захист прав споживача та визнання
кредитних та іпотечних договорів
недійсними - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приват Банк» 1708,50
грн. суму судового збору та 120 грн.
витрат з інформаційного забезпечення
розгляду справи.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: