Справа № 525/1076/13-ц
Провадження № 2/525/11/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2014 року Великобагачанський
районний суд Полтавської області у
складі:

головуючого - судді
Хоролець В.В.

при секретарі - Зіненко Н.О.

з участю представника
відповідача - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Велика Багачка
Полтавської області цивільну справу за
позовом Обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства «Миргородтеплоенерго» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
теплову енергію, -

в с т а н о в и в :

З позову Обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства «Миргородтеплоенерго» до
ОСОБА_2 вбачається, що він є власником
квартири АДРЕСА_1, зареєстрований як
абонент на послуги теплопостачання і
має розрахункову книжку №3-22-36-0.
Позивач зазначає, що він, згідно Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» та Правил надання населенню
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення надав ОСОБА_2 послуги з
теплопостачання. При цьому, позивач, як
вказує, не є ні балансоутримувачем, ні
уповноваженою особою згідно ст.29
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», між ним та споживачем
встановилися фактичні договірні
відносини з приводу надання
житлово-комунальних послуг на підставі
відкритого особового рахунку. Як
зазначає позивач у позові, згідно
довідки про нарахування та сплату по
рахунку споживача ОСОБА_2, починаючи з
01.02.2011 року по 01.05.2013 року сума
заборгованості за спожиту теплову
енергію становить 4757 грн.48 коп.

Посилаючись на вищевикладені
обставини та на те, що споживач ОСОБА_2
не сплачує заборгованість за послуги з
теплопостачання належної йому на праві
власності квартири, а також на те, що
самовільне відключення відповідачем
квартири АДРЕСА_1 від централізованого
теплопостачання в багатоквартирному
житловому будинку не звільняє його від
сплати за послуги теплопостачання, а
виданий 13.06.2013 року судовий наказ про
стягнення заборгованості з ОСОБА_2 був
скасований судом, позивач Обласне
комунальне виробниче підприємство
теплового господарства
«Миргородтеплоенерго» звернулося до
суду з позовом, в якому просило суд
стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за
спожиту теплову енергію в сумі 4757 грн.48
коп. та судові витрати у справі
(а.с.а.с.3-4).

В судовому засіданні представник
позивача Новицька Т.А. заявлений позов
підтримала у повному обсязі, в своїх
поясненнях посилалась на обставини, що
викладені в позові і просила його
задовольнити.

Відповідач у справі в судове
засідання не з'явився, повідомлявся про
день і час розгляду справи через свого
представника в порядку ч.5 ст.76 ЦПК
України.

Представник відповідача адвокат
ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала,
вважає їх безпідставними, посилалась
на те, що у 2011 році власник квартири
АДРЕСА_1 ОСОБА_2, перед виконанням
ремонтних робіт в даній квартирі
звернувся до ОКВПТГ
«Миргородтеплоенерго» з заявою про
відключення квартири від
теплопостачання і йому було надано
такий дозвіл, в результаті чого було
проведено роботи по відключенню
квартири від централізованого
теплопостачання, тому самовільного
відключення здійснено не було. Після
відключення опалення ОСОБА_2 не
споживав послуг теплопостачання і
підстав для нарахування
заборгованості та стягнення не
вбачається. В цілому представник
відповідача посилалась на письмові
заперечення відповідача, що приєднані
до матеріалів справи (а.с.а.с.33-34).

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача Новицької Т.А.,
представника відповідача адвоката
ОСОБА_1, показання свідка ОСОБА_5,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
письмові докази по справі, надані
особами, що беруть участь у справі на
засадах змагальності та
диспозитивності, дослідивши матеріали
справи №525/686/13-ц про видачу судового
наказу та оглянувши в порядку ст.140 ЦПК
України квартиру АДРЕСА_1, приходить до
висновку, що позовні вимоги Обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
«Миргородтеплоенерго» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за теплову
енергію підлягають задоволенню,
виходячи з таких підстав.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено і сторонами не
заперечується, що ОСОБА_2 є власником
квартири АДРЕСА_1 (а.с.8), він
зареєстрований як абонент на послуги
теплопостачання (особовий рахунок
№3-22-36-0) (а.с.6) і має розрахункову книжку
№3-22-36-0. Також сторонами у справі
визнається і не заперечується, що
позивач Обласне комунальне виробниче
підприємство теплового господарства
«Миргородтеплоенерго» не є
балансоутримувачем, не є уповноваженою
особою житлового будинку НОМЕР_2 де
розташована квартира НОМЕР_3, тому між
сторонами у справі договір про надання
послуг з теплопостачання не укладався,
а встановились фактичні договірні
відносини з приводу надання
житлово-комунальних послуг (послуг
теплопостачання) на підставі
відкритого особового рахунку. Ці
обставини в силу ч.1 ст.61 ЦПК України не
підлягають доказуванню.

З довідки про нарахування та сплату
за теплопостачання по абонентському
номеру НОМЕР_4 (квартира АДРЕСА_1), що
надана позивачем у справі вбачається,
що починаючи з 01.02.2011 року по 01.05.2013 року
сума заборгованості за
теплопостачання становить 4757 грн.48 коп.
(а.с.6).

Згідно ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Доказами є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інші обставини, які мають
значення для вирішення справи (ст. 57 ЦПК
України). Відповідно до ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Предметом доказування під час
судового розгляду є факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення або мають інше значення
для вирішення справи (причини пропуску
строку позовної давності тощо) і
підлягають встановленню при ухваленні
судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Положеннями ст. 67 ЖК України
встановлено, що плата за комунальні
послуги (водопостачання, газ,
електрична,теплова енергія та інші
послуги) беруться, крім квартирної
плати за затвердженими в установленому
порядку тарифами.

Згідно ст. 68 ЖК України плата за
комунальні послуги вноситься
щомісячно.

Законом України «Про
житлово-комунальні послуги» (ст.20)
визначено, що споживачі зобов'язані
проводити оплату за теплову енергію за
встановленими тарифами. Цим же Законом
(ст.32) встановлена щомісячна оплата
житлово-комунальних послуг.

Також, обов'язок сплачувати за
отримані послуги теплопостачання
передбачений і п.18 Правил надання
населенню послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України №630 від 21.07.2005 року.

Заперечуючи проти позову,
відповідач у письмових запереченнях,
що приєднані до справи (а.с.а.с.33-34) та
представник позивача в судовому
засіданні посилалися на те, що влітку
2011 року на підставі отриманого дозволу
начальника ОКВПТГ
«Миргородтеплоенерго» ОСОБА_6 про
відключення від централізованого
опалення квартири АДРЕСА_1 було
проведено відключення даної квартири
від системи централізованого опалення
будинку шляхом відрізання на стояку,
оскільки стояк (труба) проходить по
вертикалі на всі п'ять поверхів
будинку.

З листа начальника ОКВПТГ
«Миргородтеплоенерго» ОСОБА_6 №945 від
31.05.2011 року на ім'я ОСОБА_2 вбачається, що
ним погоджується переведення квартири
АДРЕСА_1 на індивідуальне опалення та
виготовлення технічної документації,
при умові дотримання вимог існуючого
законодавства (а.с.16 оглянутої
цивільної справи №525/686/13-ц за заявою
ОКВПТГ «Миргородтеплоенерго» до
ОСОБА_2 про видачу судового наказу).

Отже, власник квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_2 у 2011 році звертався до
теплопостачальної організації з
питанням про переведення належної йому
квартири на індивідуальне опалення та
отримав погодження, зміст якого
викладений у листі начальника ОКВПТГ
«Миргородтеплоенерго» ОСОБА_6 №945 від
31.05.2011 року.

11.02.2014 року суд за клопотанням
сторони відповідача, за участю
учасників процесу, в порядку ст.140 ЦПК
України провів огляд на місці квартири
АДРЕСА_1 (а.с.73). В ході огляду судом
вищевказаної квартири було
встановлено, що дана квартира
розташована в 60-ти квартирному
житловому будинку по АДРЕСА_1, вона
містить три житлові кімнати, кухню,
санвузол та коридор. В даній квартирі
тривають ремонтні роботи. При огляді
квартири виявлено, що прилади опалення
(батареї) відсутні, але стояки
центрального опалення (пластикові)
проходять по всіх кімнатах та є не
ізольованими.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_5 підтвердив те, що влітку
2011 року він проводив ремонтні роботи у
квартирі АДРЕСА_1 і обрізав батареї
опалення цієї квартири та закільцював
систему опалення.

Відповідно до ч.6 ст.19, ч.4 ст.24
Закону України «Про теплопостачання»,
споживач теплової енергії повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію та
зобов'язаний додержуватися вимог
договору та нормативно-правових актів.

Між тим, порядок відключення від
мереж централізованого опалення
визначений Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№630 від 21.07.2005 року (зі змінами) та
Порядком відключення окремих житлових
будинків від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
при відмові споживачів від
централізованого теплопостачання,
затверджених наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України №4 від 22.11.2005 року (зі змінами).

Відповідно до пунктів 24,25 Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення (зі
змінами), споживач може відмовитися від
отримання послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води.
Відключення споживача від мережі
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
порядку, що затверджується центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мережі
заборонено.

Згідно з п.26 Правил (у редакції з
урахуванням змін, внесених постановою
Кабінету Міністрів України №1268 від
31.10.2007 року) відключення споживачів від
мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
разі, коли технічна можливість такого
відключення передбачена затвердженою
органом місцевого самоврядування
відповідно до Закону України «Про
теплопостачання» схемою
теплопостачання, за умови забезпечення
безперебійної роботи інженерного
обладнання будинку та вжиття заходів
щодо дотримання в суміжних приміщеннях
вимог будівельних норм і правил з
питань проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки; державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

Порядком відключення окремих
житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затверджених наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України №4 від 22.11.2005 року,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 09.12.2005 року за №1478/11758 (у
редакції зі змінами, внесеними згідно з
наказом Міністерства з питань
житлово-комунального господарства від
06.11.2007 року №169) встановлено, що таке
відключення відбувається на підставі
рішення постійно діючої міжвідомчої
комісії, створеної органом місцевого
самоврядування або місцевим органом
виконавчої влади. При цьому, вказаними
нормативно-правовими актами
передбачається надання дозволу на
відключення від мереж
централізованого опалення з
ініціативи споживачів на будинок у
цілому, а не на окремі квартири. Про це
Верховним Судом України визначена
правова позиції у постанові від 26.09.2012
року (у справі 6-95цс12).

З матеріалів справи вбачається,
що 07.09.2010 року ОСОБА_2 звертався до
постійно діючої міжвідомчої комісії з
розгляду питань відключення від мереж
центрального опалення та гарячого
водопостачання Великобагачанської
селищної ради Полтавської області з
заявою про надання дозволу на
відключення від ЦО та ГВП його квартири
АДРЕСА_1. Як вбачається з протоколу №8
засідання постійно діючої міжвідомчої
комісії з розгляду питань відключення
від мереж центрального опалення та
гарячого водопостачання
Великобагачанської селищної ради
Полтавської області від 30.09.2010 року,
заявнику було відмовлено у наданні
дозволу на отримання технічних умові
для розробки проекту індивідуального
(автономного) теплопостачання на
відключення від центрального опалення
його квартири (а.с.а.с.50-52).

У зв'язку з викладеним, з
урахуванням наявного порядку надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водопостачання, порядку відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення вбачається, що лист
начальника ОКВПТГ
«Миргородтеплоенерго» ОСОБА_6 №945 від
31.05.2011 року не відноситься до
встановленого законодавством порядку
відключення споживачів від мереж
централізованого опалення.

Отже, виходячи з аналізу
вищевикладених обставин справи та
діючого законодавства, суд приходить
до висновку, що зобов'язання між
сторонами є не припиненим у
передбаченому законом порядку, позивач
продовжує надавати відповідачу
послугу, при цьому, факт її не отримання
має суто суб'єктивний характер і не
пов'язаний з діями позивача у справі.
Тому, заявлені позовні вимоги ОКВПТГ
«Миргородтеплоенерго» про стягнення
заборгованості за спожиту теплову
енергію підлягають задоволенню.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. З урахуванням цього,
судові витрати позивача (сплачений
судовий збір) в розмірі 229 грн.40 коп.
належить стягнути з відповідача по
справі.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.67,68 Житлового кодексу
України, ст.ст.20,31,32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» (із
змінами), ст.ст.19,24 Закону України «Про
теплопостачання», Правилами надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№630 від 21.07.2005 року (зі змінами) та
Порядком відключення окремих житлових
будинків від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
при відмові споживачів від
централізованого теплопостачання,
затверджених наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України №4 від 22.11.2005 року (зі змінами),
ст.3,10,11,57,60,61,88,179,212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
«Миргородтеплоенерго» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за теплову
енергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, зареєстрованого на проживання
в АДРЕСА_2 на користь Обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
«Миргородтеплоенерго» (м. Миргород,
пров. Луговий, 11 Полтавської області,
р/р 3048 в ПРУ КБ «ПриватБанк», МФО
331401, код 25682207) заборгованість за
теплову енергію в сумі 4757 (чотири
тисячі сімсот п'ятдесят сім) грн.48 коп.
та судові витрати по справі (судовий
збір) в сумі 229 (двісті двадцять дев'ять)
грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Полтавської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено
24.03.2014 року.

Суддя -