Номер провадження № 22-ц/785/2999/14
Головуючий у першій інстанції Бобуйок
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Журавльова О.Г.,
Короткова В.Д.

з участю секретаря - Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Держави Україна в особі
Головного управління юстиції в
Одеській області, треті особи - Відділ
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції в
Одеській області, Головне управління
Державного Казначейства України в
Одеській області, Управління
пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси, за участю прокуратури
Малиновського району м.Одеси про
стягнення коштів та зобов'язання
вчинити певні дії за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 15 січня 2014 року,-

встановила:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії і в
обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що постановою
Київського районного суду м. Одеси від
20.12.2010 року визнано неправомірними дії
Управління пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси, щодо
нарахування і виплати його основної
пенсії , як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС першої
категорії, інваліду 2 групи у розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової - у розмірі 75% мінімальної
пенсії за віком, починаючи з 1 квітня 2010
року та зобов'язано Управління
пенсійного фонду виконати перерахунок
та виплатити йому 72 918 гривень 84
копійки.

03.08.2012 р. Відділ примусового виконання
рішень Головного управління юстиції в
Одеській області відкрив виконавче
провадження .

Відповідно до листа Управління
пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси від 07.08.2012 року , 03.01.2012
року йому було проведено перерахунок
пенсії за період з 09.04.2010 по 22.07.2011 роки.
Оскільки у лютому - липні 2012 року кошти
на виплату доплати по перерахункам за
судовим рішенням не надходили, суму
боргу у розмірі 72 918.84 гривень включена
у додаткову відомість на серпень 2012
року та буде виплачена у разі
надходження коштів з державного
бюджету.

15 серпня 2012 року позивач звернувся до
Відділу з заявою про примусове
виконання судового рішення.

27 серпня 2012 року заявнику було
відмовлено у примусовому виконанні
судового рішення та оскільки протягом
тривалого часу судове рішення не
виконано ,позивач просив :

-стягнути з Держави Україна на його
користь кошти в сумі 72 918 гривень 84
копійки;

- зобов'язати Головне управління
Державного казначейства Одеської
області у день одержання вступившого в
силу судового рішення виплатити
позивачу 72 918 гривень 84 копійки.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали та
просили позов задовольнити.

Представник Головного управління
юстиції в Одеській області в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував та просив відмовити в його
задоволенні.

Представник прокуратури Малиновського
району м. Одеси в судовому засіданні
просив у задоволенні позову відмовити.

Інші учасники судового процесу в
судове засідання не з'явились, про дату,
час та місце судового засідання
повідомлялись належним чином та
своєчасно.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 15 січня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
,посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права , просить
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 15.01.2014 року скасувати,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення в межах
апеляційної скарги та заявлених вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позову виходив з
необґрунтованості позову та невірного
визначення юридичної особи ,яка має
представляти Державу Україну у
спірних правовідносинах.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою Київського районного суду
м. Одеси від 20 грудня 2010 року визнані
неправомірними дії Управління
пенсійного фонду України у Київському
районі м. Одеси, щодо нарахування і
виплати основної пенсії ОСОБА_2 як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС першої категорії, інваліду 2
групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за
віком та додаткової - у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком, починаючи
з 1 квітня 2010 року та зобов'язав
Управління пенсійного фонду виконати
перерахунок та виплатити ОСОБА_2 72 918
гривень 84 копійки (а.с.4-6).

На виконання вищенаведеної постанови ,
26 липня 2012 року Київським районним
судом м. Одеси видано виконавчий лист
№ 2-А-1289/2010/1512 (а.с.3).

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області від 3 серпня
2012 року , відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом
Київського районного суду м.Одеси від
26.07.2012 року (а.с.27).

Згідно листа Управління Пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси від 07.08.2012 за вих. № 8198/05 ,
вбачається, що позивачу ОСОБА_2 за
виконавчим листом від 30.07.2012 року ,
Управлінням ПФУ проведено
перерахунок пенсії за період з 09.04.2010
по 22.07.2011 роки. Оскільки у лютому - липні
2012 року кошти на виплату доплати по
перерахункам за судовим рішенням не
надходили, суму боргу у розмірі 72 918.84
гривень включена у додаткову відомість
на серпень 2012 року та буде виплачена у
разі надходження коштів з державного
бюджету.

Виплата донарахованого за рішенням
суду підвищення буде проведена за
умови наявності відповідних
фінансових ресурсів (а.с.29).

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції в Одеській області від 30 серпня
2012 року виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа від 30.07.2012 року було закінчено
,як частково виконане в частині
проведення перерахунку (а.с.30-31).

Позивач погодився з постановою
старшого державного виконавця ВДВС
ГУЮ в Одеській області від 30.08.2012 року
та дії державного виконавця не
оскаржував.

Колегія суддів погоджується з тим
,що права позивача порушені через
неотримання ним 72 918.84 гривень , які
були визначені рішенням суду до
виплати.

Матеріали справи не містять рішення
ВДВС ГУЮ в Одеській області щодо
виконання виконавчого листа від 30.07.2012
року в частині виплати позивачу ОСОБА_2
боргу у розмірі 72 918.84 гривень .

Відповідно до статті 170 Цивільного
кодексу України Держава набуває і
здійснює цивільні права та обов'язки
через органи державної влади у межах
їхньої компетенції, встановленої
законом.

Суд першої інстанції вірно визначив
те , що звертаючись до суду з позовом та
визначаючи Головне управління
юстиції в Одеській області як особу ,що
має представляти відповідача Державу
України , позивач не врахував те, що
згідно пункту 3 Положення «Про Головні
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, в областях, містах
Києві та Севастополі» , затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 23.06.2011 № 1707/5,до компетенції
Головного управління юстиції в
Одеській області не входить право
представлення Держави України у
визначених правовідносинах ,що виникли
між позивачем та УПФУ та ДВС ГУЮ в
Одеській області щодо неотримання
нарахованої але не виплаченої
заборгованості по пенсії та такі
повноваження ГУЮ в Одеській області не
були делеговані Управлінням юстиції
України.

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом першої інстанції
того,що позивач ОСОБА_2,відповідно до
ст. 319 ЦК України є власником 72918 грн. та
Держава безпідставно утримує
зазначені кошти ,чим порушує права
позивача не заслуговують на увагу
,оскільки зазначені позивачем доводи
не є підставою для скасування
оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо не
застування судом першої інстанції
вимог ст.ст.316,319,328,386 ЦК України ,
наданні судом першої інстанції
невірного тлумачення ст.170 ЦК України
та не застосування приписів статей 3,41,
46,129 Конституції України ,не
заслуговують на увагу ,оскільки
зазначені посилання не впливають на
правильність та законність ухваленого
судом першої інстанції рішення.

За таких підстав , відповідно до п.1 ч.1
ст. 307 ЦПК України , апеляційна скарга
ОСОБА_2 підлягає відхиленню ,а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін.

Керуючись ст.ст. 303,п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308 ,
315,319 ЦПК України, колегія суддів ,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 15 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.А.Калараш

О.Г.Журавльов

В.Д. Коротков