Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1217/14
Головуючий у 1 інстанції: Смолка І.О.
Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі

Головуючого: Кочеткової І.В.,
суддів Маловічко С.В., Воробйової І.А.

при секретарі: Свинаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 13 січня 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_2, Приватного підприємства
«Мойдодир» про стягнення
заборгованості,-

В С Т
А Н О В И Л А:

У травні 2013 року ПАТ «УкрСиббанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ПП «Мойдодир» про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог
зазначило, що 16.11.2006р. між Акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» ( з 21.012.2009р. - Публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк») та
ОСОБА_3 укладено договір про надання
споживчого кредиту № 0.
Відповідно до умов кредитного договору
банк надав позичальнику кредит в
іноземній валюті в розмірі 199 000,00
доларів США, а ОСОБА_3 зобов'язався
повернути наданий кредит у повному
обсязі не пізніше 15.11.2016р. згідно з
графіком погашення кредиту та сплатити
за користування кредитом проценти у
розмірі 12,3 % річних.

З метою забезпечення своєчасного і
повного виконання ОСОБА_3 зобов'язань
за кредитним договором між позивачем і
ОСОБА_2 16.11.2006р. укладено Договір поруки
№ 0/П. Також в якості забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_3 між
банком та ПП «Мойдодир» укладено
16.11.2006р. договорі поруки № 0/П-1.
Всупереч умовам кредитного договору
ОСОБА_3 не здійснює платежів за
графіком з березня 2013 року, чим порушує
взяті на себе договірні зобов'язання.
Станом на 15.05.2013р. сума боргу складає 74
433,81 доларів США, що за курсом НБУ станом
на 15.05.2013р. становить 594 949,44 грн., з яких:
72 221,35 доларів США, що еквівалентно 577
265,25 грн. - кредитна заборгованість; 2 200,36
доларів США, що еквівалентно 17 587,48 грн. -
заборгованість по процентам; 1,03
доларів США, що еквівалентно 8,23 грн. -
пеня за прострочення сплати кредиту;
11,07 доларів США, що еквівалентно 88,48 грн.
- пеня за прострочення сплати
процентів. Посилаючись на викладене,
позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 на свою користь в солідарному
порядку суму боргу в розмірі 74 433,81
доларів США, що за курсом НБУ станом на
15.05.2013р. становить 594 949,44 грн.; стягнути
з ОСОБА_3 та ПП «Мойдодир» в солідарному
порядку на свою користь суму боргу в
розмірі 74 433,81 доларів США, що за курсом
НБУ станом на 15.05.2013 року становить 594
949,44 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 13 січня 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь
ПАТ «УкрСиббанк» в солідарному порядку
суму боргу за Договором про надання
споживчого кредиту № 0 від 16
листопада 2006 року в розмірі 74 433,81
доларів США, що за курсом НБУ станом на
15.05.2013 року становить 594 949,44 грн., з яких:
72 221,35 доларів США, що еквівалентно 577
265,25 грн. - кредитна заборгованість; 2 200,36
доларів США, що еквівалентно 17 587,48 грн. -
заборгованість по процентам; 1,03
доларів США, що еквівалентно 8,23 грн. -
пеня за прострочення сплати кредиту;
11,07 доларів США, що еквівалентно 88,48 грн.
- пеня за прострочення сплати
процентів.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ПП «Мойдодир» на
користь ПАТ «УкрСиббанк» в солідарному
порядку суму боргу за Договором про
надання споживчого кредиту № 0
від 16 листопада 2006 року в розмірі 74 433,81
доларів США, що за курсом НБУ станом на
15.05.2013 року становить 594 949,44 грн., з яких:
72 221,35 доларів США, що еквівалентно 577
265,25 грн. - кредитна заборгованість; 2 200,36
доларів США, що еквівалентно 17 587,48 грн.
заборгованість по процентам; 1,03
доларів США, що еквівалентно 8,23 грн. -
пеня за прострочення сплати кредиту;
11,07 доларів США, що еквівалентно 88,48 грн.
- пеня за прострочення сплати
процентів.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ПП
«Мойдодир» на користь ПАТ «УкрСиббанк»
суму сплаченого судового збору.

На зазначене рішення ОСОБА_2 у особі
представника - ОСОБА_5 подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи,
недоведеність факту видачі
позичальнику кредитних коштів та
розміру заборгованості, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 16.11.2006р. між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк» ( з 21.012.2009р. -
Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк») та ОСОБА_3 укладено
договір про надання споживчого кредиту
№ 0. Відповідно до умов кредитного
договору банк надав позичальнику
кредит в іноземній валюті в розмірі 199
000,00 доларів США, а ОСОБА_3 зобов'язався
повернути наданий кредит у повному
обсязі не пізніше 15.11.2016р. згідно з
графіком погашення кредиту та сплатити
за користування кредитом проценти у
розмірі 12,3 % річних.

З метою забезпечення своєчасного
і повного виконання ОСОБА_3 зобов'язань
за кредитним договором між позивачем і
ОСОБА_2 16.11.2006р. укладено Договір поруки
№ 0/П. Також в якості забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_3 між
банком та ПП «Мойдодир» укладено
16.11.2006р. договорі поруки № 0/П-1.

Всупереч умовам кредитного
договору ОСОБА_3 не здійснює платежів
за графіком з березня 2013 року, чим
порушує взяті на себе договірні
зобов'язання. Станом на 15.05.2013р. сума
боргу складає 74 433,81 доларів США, що за
курсом НБУ станом на 15.05.2013р. становить
594 949,44 грн., з яких: 72 221,35 доларів США, що
еквівалентно 577 265,25 грн. - кредитна
заборгованість; 2 200,36 доларів США, що
еквівалентно 17 587,48 грн. -
заборгованість по процентам; 1,03
доларів США, що еквівалентно 8,23 грн. -
пеня за прострочення сплати кредиту;
11,07 доларів США, що еквівалентно 88,48 грн.
- пеня за прострочення сплати
процентів. Посилаючись на викладене,
позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 та з ОСОБА_3 і ПП «Мойдодир» на
свою користь в солідарному порядку
суму боргу в розмірі 74 433,81 доларів США.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції вважав його доведеним як в
частині обґрунтування, так і в частині
розміру заборгованості.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2
зазначила, що в матеріалах справи не
мається доказів надання кредиту
ОСОБА_3, а також обгрунтування суми
заборгованості, тому вважала, що
висновки суду про доведеність позову
не відповідають фактичним матеріалам
справи.

Дослідивши вказані доводи апеляційної
скарги, колегія встановила наступне.

Відповідно до п. 1.2.1 договору про
надання споживчого кредиту № 0
від 16.11.2006р. надання кредиту
здійснюється траншами, починаючи з 17
листопада 2006р.

У відповідності до п. 1.5 цього договору
кредит надається шляхом зарахування
Банком коштів на поточний рахунок
позичальника НОМЕР_1 у банку для
подальшого використання за цільовим
призначенням.

На виконання вказаних умов договору
ОСОБА_3 надавав заяви Банку на видачу
чергового траншу у зазначеній в заві
сумі, а банк у відповідності до них
здійснював переказ готівки на вказаний
в п. 1.5 договору поточний рахунок, з
якого відбувалась видача цих коштів
позичальнику.

Протягом листопада-грудня 2006р. ОСОБА_3
у відповідності до його заяв та
розпоряджень Банку було отримано
наступні суми: 17.11.2006р. - 50 000 доларів США,
22.11.2006р. - 50 000 доларів США, 01.12.2006р. - 30 000
доларів США, 18.12.2006р. - 50 000 доларів США,
19.12.2006р. - 19 000 доларів США, що разом
складає суму кредитування в розмірі 199
000 доларів США. Вказані обставини
підтверджуються наданими Банком
належним чином завіреними копіями заяв
на видачу готівки, заяв на переказ
готівки, квитанціями, заявами
позичальника про надання чергового
траншу, розпорядженнями банку.

Таким чином, вказаними документами
підтверджено отримання ОСОБА_3 п»ятьма
траншами визначеної в договорі суми
кредиту. Тому доводи апеляційної
скарги в цій частині колегія вважає
необгрунтованими.

Що стосується підтвердження суми
заборгованості, то апелянт не зазначив,
в якій частині розрахунок Банку ним
оспорюється як такий, що не відповідає
дійсності.

Згідно з пунктом 5.5 договору про
надання споживчого кредиту 0, у
випадку порушення позичальником
термінів повернення кредиту або
термінів сплати процентів, комісій
строком більше ніж на один місяць, Банк
має право вимагати дострокового
повернення кредиту та нарахованих
процентів, комісій.

Так, з довідки-рахунку вбачається, що
ОСОБА_3 протягом періоду з грудня 2006р.
по березень 2013р. належним чином
виконував умови договору щодо
погашення кредиту на нарахованих
відсотків, вперше прострочення платежу
настало лише в березні 2013р. Отже,
заборгованість виведена Банком лише
станом на 15.05.2013р., яка чітко відповідає
зазначеним в графіку сумам до
погашення, оскільки позичальник
взагалі не сплачував ніяких коштів у
березні, квітня та травні 2013р. Таким
чином, підрахування суму простроченої
заборгованості не складало труднощів
для суду і не потребувало відповідних
первинних документів або спеціальних
знань у цій галузі.

Враховуючи, що позичальник станом на
15.05.2013р. два з половиною місяці не
здійснював погашення кредиту, у
відповідності до п. 5.5 договору про
надання споживчого кредиту у банку
виникло право вимагати дострокового
повернення кредиту.

Оскільки інших доводів щодо
незаконності оскаржуваного рішення
суду апеляційна скарга не містить, у
відповідності до вимог ст. 308 ЦПК
України апеляційну скаргу слід
відхилити як необґрунтовану, а рішення
суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В АЛ И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 13 січня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Кочеткова І.В.

Судді:
Маловічко С.В.

Воробйова І.А.