Справа № 478/179/14-ц пров.№ 2-о/478/5/2014
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

04.02.2014 року
Казанківський районний суд
Миколаївської області

в складі : головуючої судді

Сябренко І.П.

народних засідателів:
Бойчук М.В.,
Фастовець В.О.

з участю: секретаря

Поліщук С.П.

представника заявника

Фульги А.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду смт.
Казанка цивільну справу окремого
провадження за заявою Казанківської
центральної районної лікарні
Миколаївської області про обов'язкову
госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу,

В с т а н о в и в:

27.01.2014 року Казанківська центральна
районна лікарня звернулася до суду з
заявою про обов'язкову госпіталізацію
до протитуберкульозного закладу в якій
посилаючись на наявність відкритої
форми туберкульозу легень у хворої
ОСОБА_2, яка є небезпечною для оточуючих
і порушує протиепідемічний режим та на
добровільну відмову останньої від
госпіталізації, просила винести
рішення про примусову госпіталізацію
хворої ОСОБА_2, 1971 року народження,
мешканки станції Новоданилівка
Казанківського району до
протитуберкульозного закладу строком
на 3 місяці.

У судовому засіданні представник
заявника Фульга А.Т. доводи заяви
підтримав, вважає, що заява підлягає
задоволенню, оскільки наявні матеріали
вказують на наявність заразної форми
туберкульозу у хворої ОСОБА_2 та
добровільну відмову останньої від
госпіталізації до
протитуберкульозного закладу, яка є
небезпечною для оточуючих.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась,
оскільки згідно наданих заявником
даних становить загрозу
розповсюдження хвороби.

Вислухав пояснення представника
заявника, дослідивши письмові докази,
суд приходе такого висновку.

З висновку головного лікаря
Казанківської центральної районної
лікарні №128/01-10 від 27.01.2014 року
вбачається, що 03.12.2013 року в результаті
обстеження ОСОБА_2, 1971 року народження,
останній встановлено діагноз
туберкульозу лівої легені з розпадом
легеневої тканини і
бактеріовиділенням. Проте, хвора
письмово відмовилась від лікування в
Миколаївському протитуберкульозному
диспансері.

На даний час ОСОБА_2 є джерелом
розповсюдження туберкульозу.

Відповідно до статті 22 Закону
України "Про захист населення від
інфекційних хвороб", особи, які
хворіють на особливо небезпечні та
небезпечні інфекційні хвороби, є
носіями збудників цих хвороб або
перебували в контакті з такими хворими
чи бактеріоносіями, а також хворі на
інші інфекційні хвороби у разі, якщо
вони створюють реальну небезпеку
зараження оточуючих, підлягають
лікуванню, медичному нагляду та
обстеженням у стаціонарах відповідних
закладів охорони здоров'я чи наукових
установ.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про
протидію захворюванню на туберкульоз",
у разі якщо хворі на заразні форми
туберкульозу, у тому числі під час
амбулаторного чи стаціонарного
лікування, порушують протиепідемічний
режим, що ставить під загрозу зараження
туберкульозом інших осіб, з метою
запобігання поширенню туберкульозу за
рішенням суду вони можуть бути
примусово госпіталізовані до
протитуберкульозних закладів, що мають
відповідні відділення (палати) для
розміщення таких хворих.

В силу ч. 3 ст. 11 Закону України "Про
протидію захворюванню на туберкульоз"
примусова госпіталізація осіб,
стосовно яких судом ухвалено
відповідне рішення, здійснюється з
урахуванням висновку лікаря на строк
до трьох місяців.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України
"Про протидію захворюванню на
туберкульоз" рішення про примусову
госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу чи про
продовження строку примусової
госпіталізації хворих на заразні форми
туберкульозу підлягає негайному
виконанню. Органи внутрішніх справ за
зверненням керівника
протитуберкульозного закладу надають
у межах своїх повноважень допомогу у
забезпеченні виконання рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 12 ЗУ "Про боротьбу із
захворюванням на туберкульоз", хворі на
заразні форми туберкульозу, в тому
числі соціально дезадаптовані, із
супутніми захворюваннями на хронічний
алкоголізм, наркоманію чи
токсикоманію, підлягають обов'язковій
госпіталізації до протитуберкульозних
закладів та зобов'язані пройти
відповідне лікування. У разі ухилення
від обов'язкової госпіталізації
зазначені особи з метою запобігання
поширенню туберкульозу за рішенням
суду підлягають розшуку, приводу та
обов'язковій госпіталізації до
протитуберкульозних закладів,
визначених місцевими органами
виконавчої влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 ЦПК України
рішення суду про задоволення заяви про
обов'язкову госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу або про
продовження лікування є підставою для
обов'язкової госпіталізації або
подальшого лікування особи в
протитуберкульозному закладі на
встановлений законом строк.

Таким чином, зібранні у справі докази
та їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для примусової
госпіталізації хворої ОСОБА_2 до
протитуберкульозного закладу.

Керуючись ст. ст.11, 209, 212-215, 218, 234-235, 286
ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Заяву Казанківської центральної
районної лікарні Миколаївської
області про обов'язкову госпіталізацію
до протитуберкульозного закладу, -
задовольнити повністю.

Примусово госпіталізувати ОСОБА_2, 1971
року народження, проживаючої на
станції Новоданилівка Казанківського
району Миколаївської області до
Миколаївського обласного
протитуберкульозного диспансеру
строком на 3 (три) місяці.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Миколаївської області через
Казанківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Народні засідателі: