Справа № 452/559/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"07" березня 2014 р.
м.Самбір

Самбірський
міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого
судді Казана І.С.

при секретарі
Кафтан О.Ю.,

із участю:
позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Яніва М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Самборі
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до виконкому
Самбірської міської ради Львівської
області про визнання права власності
на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною
заявою про визнання за нею в порядку
спадкування права власності на
земельну ділянку. Позивач посилається
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько
ОСОБА_4, котрий був власником земельної
ділянки площею 0,0684га згідно Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІІ-ЛВ №059302, призначеної для
будівництва та обслуговування жилого
будинку та господарських будівель, що
розташована на території АДРЕСА_1. При
житті ОСОБА_4 склав заповіт про те, що на
випадок смерті все своє майно, де б воно
не було і з чого б не складалося, він
заповів своїй дочці ОСОБА_1. Позивач
звернулася до приватного нотаріуса
Самбірського районного нотаріального
округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття
спадщини, однак їй було відмовлено
із-за того, що за життя батько не
виготовив нового Державного акту на
право приватної власності на землю, а
представлений позивачем Державний акт
є старого зразка. Оскільки іншого
порядку переходу права власності
немає, ОСОБА_1 просить в судовому
порядку постановити рішення, яким
визнати її власником спадкового майна.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_2 підтримали
позовні вимоги та посилалися на
обставини, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача виконкому
Самбірської міської ради Львівської
області Янів М.І. позов по суті визнав
та пояснив, що не заперечує проти
визнання права власності на земельну
ділянку ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1,
оскільки відсутній кадастровий номер,
через що спадкоємець змушена
звертатись до суду із таким спором.

Вислухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи, суд
вважає, що позов слід задовольнити
повністю з наступних підстав:

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 75 років в м. Самборі
Львівської області.

Відповідно до Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІ-ЛВ №059302 ОСОБА_4 при житті належала
земельна ділянка площею 0,0684га, -
призначена для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель, що розташована
на території АДРЕСА_1. Акт
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю 28 грудня 1998 року за
№1252, складений у двох примірниках, з
яких перший видано ОСОБА_4, другий
зберігається у Самбірській міській
раді.

Із заповіту від 10.06.2010 року видно, що
ОСОБА_4 на випадок своєї смерті
розпорядився про все своє майно, де б
воно не знаходилося і з чого б не
складалося, - відповідно заповів своїй
дочці ОСОБА_1, - позивачу в цивільній
справі.

Згідно п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року у разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину, особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення. Відповідно до ст. 1233 ЦК
України ОСОБА_1 являється спадкоємцем
по заповіту майна ОСОБА_4.

Отже, у судовому засіданні встановлена
необхідність переходу права власності
на земельну ділянку. Для формального
здійснення права особи на спадкування
необхідно в судовому порядку визнати
за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає у
АДРЕСА_1, - право власності на земельну
ділянку, що розташована на території
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітом після смерті батька ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки
нотаріальна контора не може видати
свідоцтво про право на спадщину на дане
майно.

Враховуючи наведене, суд прийшов до
такого вирішення спору виходячи у тому
числі із засад змагальності щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведеності перед судом їх
переконливості, диспозитивності
цивільного судочинства, аналізуючи
пояснення сторін, подані суду
матеріали. Позивач та її представник
ОСОБА_2 просили визнати ОСОБА_1
власником спадкового майна.
Представник відповідача позов визнав
повністю; судом не встановлено підстав
для відмови у прийнятті визнання
відповідачем позову, а відтак, визнання
позову Янівим М.І. не суперечить закону
та не порушує прав, свобод чи інтересів
сторін. Тому суд вважає, що позов про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування підлягає
задоволенню, - під час провадження в
справі та під час судового розгляду
позивачем та представником позивача
представлено суду достатньо доказів у
підтвердження своїх вимог,
представником відповідача не подано
суду клопотань про доказування чи про
звільнення від доказування інших
обставин, а тому, - позов підставний і
такий, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214 - 215, 218
ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1216 - 1223, 1225, 1233,
1235, 1236 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
зареєстрована і проживає у АДРЕСА_1, - в
порядку спадкування за заповітом після
смерті спадкодавця ОСОБА_4, котрий
помер ІНФОРМАЦІЯ_4, - право власності на
земельну ділянку, що розташована на
території АДРЕСА_1, загальною площею
0,0684га, призначеної для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ІІ-ЛВ №059302,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право власності на
землю за №1252 від 28.12.1998 року.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
із дня його проголошення.

Суддя
підпис І.С.
Казан

Згідно з оригіналом

Суддя Самбірського

міськрайонного суду
І.С. Казан.