Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/708/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Головань А. М.
УХВАЛА

Іменем України

19.03.2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

Головуючого:
Голованя А.М.

суддів:
Кривохижі В.І., Карпенка О.Л.

при секретарі:
Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 24 грудня 2013 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором і

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
указаним позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 20 квітня 2006 року між
банком і ОСОБА_2 укладено кредитний
договір, згідно з яким останній отримав
у кредит 1500 грн у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку,
за умови сплати 36% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір, що
підтверджується підписом у заяві.

На порушення вимог ст. ст. 526, 527,
530 ЦК України та умов кредитного
договору, відповідач взятих за цим
договором зобов'язань не виконав, у
зв'язку з чим станом на 31 травня 2013
року має заборгованість у розмірі 21988,3
грн., з яких: 5408,18 грн.- заборгованість
за кредитом; 15057,18 грн. - заборгованість
за процентами за користування
кредитом; 500 грн - штраф (фіксована
частина); 1023,27 грн - штраф (процентна
складова).

Посилаючись на наведене, позивач
просив стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
у сумі 21988,3 грн. та судові витрати.

Рішенням Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 24
грудня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ПАТ
«ПриватБанк» ставить питання про
скасування рішення як незаконного і
ухвалення нового рішення про
задоволення позову, посилаючись на
необгрунтованність висновків суду.
Зокрема, зазначає, що відповідно до п.9.3
Умов надання банківських послуг
передбачено, що картрахунки
відкриваються на невизначений термін,
а тому строки позовної давності
застосованими бути не можуть.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ПАТ КБ «ПриватБанк» -
Бистрова С.А., який підтримав доводи
скарги, заперечення ОСОБА_2,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та в межах позовних вимог,
відповідно до ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

З урахуванням вимог ст.
213 ЦПК України рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України, під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом першої інстанції
установлено та підтверджується
матеріалами справи, що 20.04.2006 року між
ПАТ «ПриватБанк» та відповідачем
укладений кредитний договір № б/н.,
згідно з яким останній отримав у кредит
1500 грн у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку,
за умови сплати 36 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір, що
підтверджується підписом у заяві.

Відмовляючи в задоволенні
указаного позову, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем пропущено
трирічний строк позовної давності при
зверненні до суду з цим позовом, який з
урахуванням здійснення відповідачем
останнього платежу почався 25.11.2009 року,
а на застосуванні наслідків спливу
позовної давності наполягав
відповідач.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду.

Статтею 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг
позовної давності починається з дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст.
261 ЦК України).

За змістом ст. 261 ЦК України
початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.
Початок перебігу позовної давності
пов'язується не стільки зі строком дії
(припинення дії) договору, як з певними
моментами (фактами), які свідчать про
порушення прав особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно із ч. 1 ст.598, ст.599 ЦК
України зобов'язання припиняється
частково або у повному обсязі на
підставах, встановлених договором або
законом. Зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Із змісту заяви позичальника
випливає, що строк дії кредитного
ліміта відповідає строку дії кредитної
картки.(а.с.9) Обгрунтовуючи позов банк
також зазначив, що кінцевий термін
повернення кредиту та процентів
відповідає строку дії картки.(а.с.2)

Відповідно до п. 1.2 Умов і правил
надання банківських послуг, ці умови
регулюють відносини між банком та
клієнтом щодо відкриття та
обслуговування карткового рахунку
клієнта, а також інших банківських
послуг, вказаних в заяві.

Пунктом 9.12 цих Умов
встановлено, що договір діє упродовж 12
місяців з моменту підписання, також
передбачено автоматичне пролонгування
дії договору на такий самий строк у
разі, якщо жодна із сторін не
проінформує іншу сторону про зупинення
договору.

При цьому п. 9.12 умов передбачає
автоматичне пролонгування не терміну
дії кредитного ліміту, який відповідає
строку дії карти визначеного у заяві, а
лише дії умов щодо надання банківських
послуг, які регулюють відносини між
банком та клієнтом щодо відкриття та
обслуговування карткового рахунку
клієнта, а також інших банківських
послуг.

Умови ж продовження строку дії
карти визначені у розділі 3 Правил
користування платіжною карткою, які
судом не досліджувались.

Зокрема, відповідно до п. 3.1.1.
Правил користування платіжною картою
строк дії карти зазначено на лицевій
стороні карти (місяць і рік). Карта
дійсна до останнього календарного дня
вказаного місяця.

Водночас, із Правил
користування платіжною картою
випливає, що договір є чинним у межах
строку дії карти.

Судом встановлено та визнано
представником ПАТ «ПриватБанк» в
судовому засіданні, що строк дії карти
визначено 09/09, тобто кінцевою датою
виконання зобов'язання є 30.09.2009 року.
Після закінчення строку дії кредитної
картки її перевипуск на новий строк не
здійснювався

Разом з тим, зважаючи, що
боржник 25.11.2009 року погасив частину
боргу у розмірі 615,57 грн., тому перебіг
позовної давності перервався і з цього
дня почався заново.(ст. 264 ЦК України)

За змістом частини 4 та 5 статті
267 вказаного Кодексу сплив строку
позовної давності, про застосування
якого заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові. Однак,
якщо суд визнає поважними причини
пропуску строку позовної давності,
порушене право підлягає захисту.

Як роз'яснив Пленум Верховного
Суду України у пункті 11 своєї постанови
від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове
рішення у цивільній справі»
встановивши, що строк для звернення з
позовом пропущено без поважної
причини, суд у рішенні зазначає про
відмову в позові з цих підстав, якщо про
застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою до
ухвалення ним рішення, крім випадків,
коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

Таким чином, суд дійшов
правильного висновку, що, оскільки з
25.11.2009 року - початку перебігу строку
позовної давності до 30.07.2013 року - дня
звернення банку з позовом до суду
пройшло більше трьох років, відповідач
подав письмову заяву про застосування
позовної давності, загальний строк
позовної давності у три роки сплив,
поважних причин для поновлення
такого строку ПАТ КБ «ПриватБанк» не
навів, то у задоволенні позову слід
відмовити.

З огляду на це є безпідставними
твердження апеляційної скарги про
неправомірність застосування судом
першої інстанції позовної давності.

Не спростовують покладеного в
основу рішення висновку суду про
відсутність правових підстав для
задоволення заявленого Банком позову і
доводи апеляційної скарги про
порушення судом норм процесуального
права.

При розгляді справи судом вірно
застосовані норми матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини,
дотримано вимоги цивільного
процесуального закону, всебічно, повно
і об'єктивно з'ясовані обставини справи
та надана їм належна правова оцінка.

За таких обставин рішення суду
виходячи з положень ч.1 ст. 308 ЦПК
України зміні чи скасуванню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 316, 319
ЦПК України, колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 24 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності з моменту її проголошення та
може бути оскарженою до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: