Справа № 759/5339/13 № апеляційного
провадження: 22-ц/796/2839/2014Головуючий у
суді першої інстанції:Коваль
С.А.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Антоненко Н.О.,

при секретарі:
Лужецькій І.С.

за участю: представника позивача -
Цвіркун А.В.

представника відповідача -
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який
представляє інтереси на підставі
довіреності ОСОБА_5 на рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 17 грудня 2013 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Зараз» до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги з
урахуванням трьох відсотків річних та
пені, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 17 грудня 2013 року
задоволені позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Зараз» та
стягнуто з ОСОБА_5 заборгованість за
житлово-комунальні послуги з
урахуванням основного боргу, пені та 3 %
річних у розмірі 6836 грн.30 коп., судові
витрати у розмірі 229 грн.40 коп.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_4, який представляє інтереси
ОСОБА_5 на підставі довіреності, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити..

В апеляційній скарзі посилається на
неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення
для справи, неправильне застосування
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав і
просив її задовольнити.

Представник ТОВ «Зараз» проти доводів
апеляційної скарги заперечувала і
просила рішення як законне і
обґрунтоване залишити без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 2 червня 2011 року
будинок АДРЕСА_1 введений в
експлуатацію.

14 липня 2011 року між ТОВ «Зараз» та
ОСОБА_5, який належить квартира
АДРЕСА_1, загальною площею 44,88 кв.м та
розташована на 2 поверсі, 15-поверхового
житлового будинку на підставі договору
участі в будівництві № 7/1/9/ж від
01.02.2007р., укладено договір № 183 про
управління будинком, надання
житлово-комунальних послуг та послуг з
утримання будинку, споруд та
прибудинкової території.

Предметом договору є надання
підприємством та оплати власником за
нормативно встановленими тарифами
послуг з управління, утримання будинку
( споруд) та прибудинкової території,
житлово-комунальних послуг (
централізоване водо-, теплопостачання
та водовідведення), виставлення
рахунків за електроенергію на підставі
затверджених тарифів Київської
міської державної адміністрації,
послуг по санітарно-технічному
обслуговуванню буднику, і технічному
обслуговуванню ліфтів, вивозу
побутових відходів, обслуговуванню
водостоків, люків,Ж димовентиляційних
каналів, протипожежної автоматики,
внутрішніх та зовнішніх тепло-, та
електропроводів будинку, дезінсекції,
дератизації, санітарному
обслуговуванню прибудинкової
території та допоміжних приміщень,
освітленню та опаленню місць
загального користування будинку,
послуг аварійної служби, підготовку
будинку до експлуатації у
осінньо-зимовий період, обслуговування
технічного обладнання квартири,
озеленення прибудинкової території
будинку, полив зелених насаджень,
організації надання послуг з охорони
місць загального користування та
ведення особового рахунку власника.

За умовами цього договору (п.п.3.2.7 та 8.1)
відповідач, як сторона договору,
зобов»язаний своєчасно та в повному
обсязі вносити плату за утримання
квартири та прибудинкової території (
квартирну плату), за житлово-комунальні
послуги, додаткові послуги з 11 червня
2011 року.

Відповідач свої зобов»язання за цим
договором в повній мірі не виконує у
зв»язку з чим за період з 1 січня 2012 року
по 24 липня 2013 року утворилася
заборгованість в сумі 6194 грн.30 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із наявності
між сторонами укладеного договору про
управління будинком, надання
житлово-комунальних послуг та послуг з
утримання будинку, споруд та
прибудинкової території та
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов»язань за цим договором.

Такий висновок ґрунтується на
обставинах справи та нормах
матеріального закону.

Відповідно до загальних умов виконання
зобов»язання, установлених статтею 526
ЦК України, зобов»язання повинно
виконуватись належним чином згідно з
умовами договору та вимогами ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства. Недотримання таких
вимог призводить до порушення
зобов»язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК
України зобов»язанням є
правовідношення, в якому одна сторона (
боржник0 зобов»язана вчинити на
користь другої сторони ( кредитора)
певну дію ( передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов»язку.

Відповідно до п. 8.1 договору власник ( в
договорі визначено сторону ОСОБА_5)
сплачує підприємству плату за
утримання житла (квартирну плату),
плату за додаткові та
житлово-комунальні послуги з 11 червня
2011 року, а всі наступні власники мають
сплачувати зазначені платежі з моменту
переходу до них права власності на
квартиру.

Зі змісту укладеного між сторонами
договору обов»язок відповідача
вносити плату за утримання квартири та
прибудинкової території, за житлово -
комунальні послуги, додаткові послуги
пов»язується з визначеною у договорі
датою, а не з моментом оформлення права
власності.

За таких обставин, посилання в
апеляційній скарзі на ту обставину, що
ОСОБА_5 не будучи ні власником, ні
наймачем квартири, не є споживачем
житлово-комунальних послуг, а отже у
неї не виникло обов»язку перед
позивачем щодо оплати таких послуг, не
можуть бути прийняті в якості підстав
для скасування оскаржуваного рішення.

Позивачем для нарахування плати за
утримання житла (квартирна плата)
використовувалися тарифи затверджені
рішенням виконавчого комітету
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради Києво Святошинського
району Київської області № 189 від 25
березня 2011 року, розмір яких складає 4,04
грн. без обслуговування ліфтів (перший
поверх), 4,38 грн. - з обслуговування
ліфтів за 1 кв.м загальної площі
квартири.

Вартість послуги по центральному
опаленню нараховувалася позивачем за
показниками лічильника.

Зі змісту п.2.3 договору тарифи плати за
утримання житла (квартирної плати) та
плати за житлово-комунальні послуги,
які встановлені рішенням відповідних
органів місцевого самоврядування та
органів державної влади, є
обов»язковими для виконання
підприємством і власником і не
потребують їх додаткового погодження
сторонами.

Отже, виставлені ТОВ «Зараз» рахунки
за послуги з утримання будинку та
прибудинкової території, а також за
послуги з центрального опалення
підлягають оплаті ОСОБА_5

За наявності у ОСОБА_5 заборгованості в
сумі 6194 грн.30 коп. по оплаті за надані
житлово-комунальні послуги, суд першої
інстанції , виходячи з положень ч.2 ст.625
ЦК України та п.п.3.2.8, 4.1.5 Договору,
обґрунтованого дійшов висновку про
задоволення вимог позивача про
стягнення з відповідача пені в сумі 455
грн.66 коп. та 3% річних в сумі 186 грн.30 коп.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення ухвалено судом першої
інстанції з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
доводи апеляційної скарги його
висновків не спростовують.

З огляду на викладене,
передбачених ст.309 ЦПК України підстав
для скасування оскаржуваного рішення
суду першої інстанції по даній справі
немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який
представляє інтереси на підставі
довіреності ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Святошинського районного
суду м.Києва від 17 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: