Справа № 541/113/14-ц
Провадження №2/541/188/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 березня 2014 року Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді -
Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі -
Литвиненко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миргороді справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини та встановлення
факту, що має юридичне значення,

встановив:

16.01.2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до
Миргородського міськрайонного суду із
вище зазначеним позовом.

В судовому засіданні представник
позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -ОСОБА_4,
який діє на підставі довіреностей
(а.с.15-16) позовні вимоги підтримав.
Пояснив, що позивачі , і ОСОБА_3 є
рідними сестрами. Їхньою мамою була
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. В
основному кошти на поховання ОСОБА_5
давала ОСОБА_1 За життя ОСОБА_5 була
власницею ? частини квартири АДРЕСА_1.
Власницею іншої ? частини вище згаданої
квартири являється сестра позивачів
ОСОБА_3. Спадкоємцями після смерті
ОСОБА_5 являються позивачки, та їхня
сестра ОСОБА_3 Позивачки пропустили
визначений законом строк для подання
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини. Причиною пропуску
строку для прийняття спадщини
являється та обставина, що після
смерті мами вони тривалий час тяжко
переносили втрату близької людини і не
замислювалася над питанням написання
заяви до нотаріальної контори про
прийняття спадщини. Окрім цього, будучи
юридично необізнаними особами,
вважали, що за будь-яких обставин мають
право на отримання спадщини, оскільки
за життя мами піклувалися про неї,
надавали їй матеріальну допомогу. Крім
того, позивачка ОСОБА_1 в період з 18.01.2013
року по 09.04.2013 перебувала в гостях у
своєї подруги в м. Чайковський
Пермського краю Російської Федерації,
що також призвело до пропуску нею
строку звернення до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини.
Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла
тільки відповідачка ОСОБА_3, яка не
надає згоди позивачкам на прийняття
ними також спадщини після смерті мами,
що спонукало їх звернутися з даним
позовом до суду. Нотаріусом позивачам
відмовлено у вчиненні нотаріальної
дії -оформленні спадкового майна по
причині пропуску встановленого
законом строку для прийняття спадщини
та у зв'язку з відсутністю документів,
що підтверджують родинні відносини.
Адже в свідоцтвах про народження
позивачів зазначено прізвище матері
«ОСОБА_5», а в свідоцтві про смерть
матері - її дівоче прізвище -«ОСОБА_5».
Коли, та за яких обставин мати
позивачів змінила прізвище їм не
відомо. Відповідні документи, що
підтверджують таку зміну відсутні.
Встановлення факту родинних відносин
позивачам необхідно як для оформлення
спадкового майна так і для інших
життєвих важливих справ, які можуть
виникнути та стосуватимуться тієї
обставини, хто являється їхньою
матір'ю. Просить суд встановити факт
родинних відносин між позивачками і
померлою ОСОБА_5, а саме, що вони
являються рідними дочками ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. Також просить
визначити позивачкам додатковий
трьохмісячний строк , достатній для
подання до нотаріальної контори заяви
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5, як пропущений з поважних
причин.

Позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове
засідання для обґрунтування своєї
позиції стосовно поданого позову не
з'явилися.

Відповідачка ОСОБА_3 позов визнала
частково. Не висловила заперечень
відносно встановлення факту родинних
відносин між позивачками та померлою
ОСОБА_5, зазначивши, що позивачки дійсно
є її рідними сестрами та їхньою мамою
була ОСОБА_5 Також не змогла пояснити за
яких обставин та коли мамою було
змінено прізвище «ОСОБА_5» на дівоче -
«ОСОБА_5».

В той же час заперечує стосовно
визначення позивачкам додаткового
строку для прийняття спадщини після
смерті мами ОСОБА_5, вважаючи причини
пропуску не поважними. Сестри мають
окреме житло і їй не зрозумілі підстави
за яких вони фактично бажають
позбавити її житла.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
показання свідків, дослідивши та
проаналізувавши письмові докази по
справі приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
ОСОБА_5, яка за життя була заміжньою за
ОСОБА_6 та мала прізвище «ОСОБА_5», що
підтверджується копіями відповідних
свідоцтв (а.с. 5; 7).

З копій свідоцтв про народження ОСОБА_1
та ОСОБА_2 вбачається, що вони
народилися ІНФОРМАЦІЯ_1 та їхніми
батьками являються ОСОБА_6 та ОСОБА_5
(а.с. 11; 13-14).

Документи, які б підтвердили зміну
прізвища матері позивачів з «ОСОБА_5»
на «ОСОБА_5» відсутні, час здійснення
такої зміни невідомий.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 суду пояснили,
що особисто були знайомі з ОСОБА_5
Знають, що вона була заміжньою за
ОСОБА_6 і що мала трьох дочок ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 З приводу спадкування
майна після смерті ОСОБА_5 нічого не
змогли пояснити суду.

Факт родинних відносин між
позивачками і померлою ОСОБА_5
підтверджується дослідженими судом
доказами , показаннями свідків та
відповідачки .

Суд приходить до переконання, що
маються достатні докази, які
підтверджують родинні відносини між
позивачками ОСОБА_1, ОСОБА_2 і померлою
ОСОБА_5, як між дочками та матір'ю.
Встановлення вказаного факту для
позивачок має юридичне значення.

Отже, в цій частині позов підлягає до
задоволення.

В той же час, суд не знаходить підстав
для задоволення позову в частині
визначення позивачкам додаткового
строку для прийняття спадщини,
виходячи з наступних обґрунтувань.

За життя ОСОБА_5 була власницею ?
частини квартири АДРЕСА_1.

Після її смерті на дане майно
відкрилася спадщина. Спадкоємцями
після смерті ОСОБА_5 є її дочки ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3

За даними із спадкового реєстру
спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла
відповідачка ОСОБА_3 (а.с.34-35).

Постановами нотаріуса ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відмовлено у вчиненні нотаріальної дії
- оформленні спадкового майна, в зв'язку
з пропуском встановленого законом
строку для прийняття спадщини (а.с.8-9).
Статтею 1220 ч.ч. 1; 2 ЦК України
встановлено, що спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою.

Згідно ст. 1221 ЦК України місцем
відкриття спадщини є останнє місце
проживання спадкодавця.

Спадщина після смерті ОСОБА_5
відкрилася ще 16 жовтня 2012 року.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців , який
починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, зважаючи на те, що
спадкування є правом, а не обов'язком,
позивачі мало право на спадкування по
закону.

Згідно положень ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Як вбачається з ч.1 ст. 1272 ЦК України,
якщо спадкоємець протягом строку
встановленого ст. 1270 ЦК України, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк для подання ним
заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Як вбачається з роз'яснень, що
містяться в абзацах 1, 6 п. 24 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування», особа, яка не прийняла
спадщину в установлений законом строк,
може звернутися до суду з позовною
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
відповідно до частини третьої статті
1272 ЦК України. Зазначене положення
застосовується до спадкоємців , у яких
право на спадкування виникло з
набранням чинності зазначеним
Кодексом.

Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причин пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд не може сприйняти як поважну
причину для поновлення позивачці
ОСОБА_1 строку для звернення до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини її перебування в
гостях в подруги в Російській
Федерації. Перебування в гостях не
можна вважати непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця для вчинення
таких дій, оскільки тривалість цього
перебування залежала виключно від волі
позивачки.

Отже, обґрунтованих доказів про
наявність у позивачок поважних причин,
пов'язаних з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для вчинення дій пов'язаних з
прийняттям спадщини, ними у строк,
імперативно встановлений ч.2 ст. 27 ЦПК
України, суду не надано. Таких поважних
причин суд не знаходить і вважає, що
позивачки мали можливість після смерті
матері заявити про наміри спадкування
шляхом подання письмової заяви до
органів нотаріату для чого не
вимагалося значних коштів та не були
потрібні на цій стадії документи про
родинні відносини та
правовстановлюючі документи на
спадщину.

Зважаючи на вище викладене, в
задоволенні цієї частини позовних
вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 88; 256; 259 ЦПК
України, ст.ст. 1220; 1221; 1268; 1270; 1272 ЦК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Встановити факт про те, що ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Миргорода
Полтавської області та ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Миргорода
Полтавської області, являються рідними
дочками ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 щодо визначення додаткового
строку для прийняття спадщини
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 по 60 грн. 90 коп. (шістдесят
гривень дев'яносто копійок) кожній в
рахунок відшкодування сплаченого ними
при зверненні з позовом до суду
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
на протязі 10 днів з дня його
проголошення, шляхом подачі
апеляційних скарг через Миргородський
міськрайонний суд.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко