Справа № 161/1283/14-ц
Провадження № 2/161/1085/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

28 лютого 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі: головуючого судді - Олексюка
А.В.

при секретарі - Шумиводі О.І.

з участю: представника позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
26.03.2012 року він позичив для спільної
діяльності ОСОБА_4 грошові кошти в
розмірі 64000,00 грн.

Проте, до цього часу відповідач
зобов'язання не виконав.

Позивач просить суд, стягнути з
відповідача в його користь борг за
договором позики в розмірі - 65037,98 грн., з
них: 64000,00 грн. - основного боргу, 127,93 грн.
- інфляційних нарахувань, 909,98 грн. - три
проценти річних від простроченої суми
та понесені судові витрати по справі, в
тому числі, витрати на послуги
адвоката.

Представник позивача ОСОБА_1 в
судовому засіданні підтримав позовну
заяву з підстав в ній зазначених.
Просив суд, позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов визнала
частково.

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши та
оцінивши представлені по справі докази
в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення.

Між сторонами виникли
правовідносини, що регулюються ст.ст.
526, 527, 553, 554, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 Цивільного
кодексу України, на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Судом встановлено, що 26.03.2012 року
ОСОБА_4 позичив у ОСОБА_3 для спільної
діяльності грошові кошти в розмірі
64000,00 грн. (а.с. 7)

Статтею 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства.

Згідно довідки ПАТ «Креді
Агріколь Банк» № 51132-245 від 27.02.2014 року
грошові кошти сплачені ОСОБА_4 в сумі
3000,00 грн. згідно квитанції № 3121935-1 від
20.02.2013 року були перераховані на картку
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3

Однак, суму боргу за договором
позики в розмірі 61000,00 грн. до цього часу
відповідач не повернув тобто, умови
договору не виконав.

Ст.1050 ЦК України передбачено, що
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до
статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ч.2 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Сума боргу з врахуванням індексу
інфляції становить - 122,00 грн. (61000,00 (сума
боргу) х 1,002 (індекс інфляції) = 122,00 грн.).

Сума боргу з врахуванням трьох
процентів річних становить - 230,46 грн.
(61000,00 (сума боргу) х 3% / 365 х 46 (кількість
днів) = 230,46 грн.).

Отже, з відповідача слід стягнути
в користь позивача суму боргу за
договором позики в розмірі - 61352,46 грн., з
них: 61000,00 грн. - основного боргу, 122,00 грн.
- інфляційних нарахувань, 230,46 грн. - три
проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути в користь
позивача суму в розмірі - 613,52 грн.
понесених витрат по сплаті судового
збору.

Не підлягає до задоволення вимога
позивача щодо стягнення з відповідача
в його користь понесених витрат на
правову допомогу, оскільки в судовому
засіданні дані витрати недоведені та
відсутній акт виконанних робіт тощо.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 84, 88, 213, 214, 215
ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 1046, 1047, 1048, 1049
Цивільного Кодексу України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь
ОСОБА_3 суму боргу в розмірі - 61352
(шістдесят одна тисяча триста п'ятдесят
дві) грн. 46 коп., з них: 61000 (шістдесят
одна тисяча) грн. 00 коп. - основного
боргу, 122 (сто двадцять дві) грн. 00 коп. -
інфляційних нарахувань, 230 (двісті
тридцять) грн. 46 коп. - три проценти
річних від простроченої суми.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь
ОСОБА_3 суму в розмірі - 613 (шістсот
тринадцять) грн. 52 коп. понесених витрат
по сплаті судового збору.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду
А.В. Олексюк