АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/3690/14
Головуючий у 1 інстанції - Яровенко Н.О.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

головуючого -
Панченка М.М.

суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
Органу опіки та піклування
Дніпровської районної у м.Києві
державної адміністрації на рішення
Дніпровського районного суду м.Києва
від 27 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування
Дніпровської районної у м.Києві
державної адміністрації, треті особи:
Центр захисту дітей «Наші діти», ОСОБА_2
про повернення дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до Органу
опіки та піклування Дніпровської
районної у м.Києві державної
адміністрації і просила винести
рішення, яким повернути їй на утримання
та виховання малолітню ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Послалась на те, що указана дитина з 2004
року перебувала під її опікою, однак в
2012 році відповідач безпідставно
позбавив її права на опіку над дитиною
та примусово відібрав дитину.

Крім того, позивачка зазначила, що
відповідачем застосовані дві різні
форми влаштування дитини, що є
порушенням ч.5 п.35 Порядку провадження
органами опіки та піклування
діяльності, пов»язаної із захистом
прав дитини, затвердженого постановою
КМ України від 24.09.2008 року за №866
«Питання діяльності органів опіки та
піклування, пов»язаної із захистом
прав дитини», оскільки малолітня
ОСОБА_3 з 31.01.2013 року поміщена в Центр
захисту дітей «Наші діти» (а.с.14), а
також, згідно розпорядження
Дніпровської РДА у м.Києві від 20.02.2013
року за №80 над дитиною встановлена
опіка з боку ОСОБА_2, яка є одночасно
директором Центру захисту дітей «Наші
діти».

Рішенням Дніпровського районного суду
м.Києва від 27 грудня 2013 року у позові
відмовлено /а.с.78-81/.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на доводи, викладені в
позовній заяві, просить скасувати
рішення та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов /а.с.102-104/.

В апеляційній скарзі Орган опіки та
піклування Дніпровської РДА у м.Києві
просить змінити рішення, зазначивши в
мотивувальній частині рішення, що: 1).
ОСОБА_1 на час звернення до суду не була
законним опікуном та не має права на
повернення дитини та ч.2 ст.249 СК України
не неї не поширюється та дитина
перебуває у законного опікуна ОСОБА_2,
яка призначена опікуном відповідно до
розпорядження Дніпровської РДА у
м.Києві від 20.02.2013 року №80; 2). в
мотивувальній частині рішення не
надавати правову оцінку дій Органу
опіки та піклування Дніпровської РДА у
м.Києві, оскільки встановлення факту
законності дій Органу опіки та
піклування під час вилучення та
влаштування дитини перебувають на
розгляді в адміністративних судах
(Окружний адміністративний суд м.Києва
(справа №826/18200/13а) та Київський
апеляційний адміністративний суд
(справа №826/12555/13а) /а.с.85-88/.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення учасників процесу,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційних скарг,
колегія суддів дійшла висновку про їх
відхилення та залишення без змін
рішення суду першої інстанції з таких
підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом встановлено, що
розпорядженням Дніпровської РДА у
м.Києві за №166 від 15.02.2006 року ОСОБА_1
призначено опікуном малолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьки якої
позбавлені батьківських прав /а.с.4/.

З указаного часу дитина
постійно проживала з позивачкою ОСОБА_1
та перебувала на її утриманні та
вихованні і була зареєстрована у
квартирі опікуна: АДРЕСА_1.

В подальшому, розпорядженням
Дніпровської РДА у м.Києві за №486 від
12.11.2012 року указана опіка припинена
/а.с.5/.

Згідно протоколу засідання
Комісії з питань захисту прав дитини
Дніпровської РДА у м.Києві від 5.09.2012
року за №15 опіка припинена за станом
здоров»я опікуна /а.с.44-45/.

31.01.2013 року дитина працівниками
Органу опіки та піклування
Дніпровської РДА у м.Києві за участю
працівників міліції силоміць вилучена
від ОСОБА_1 та направлена до Центру
захисту дітей «Наші діти», що
підтверджується Актом від 31.01.2013 року
/а.с.48-49/.

В подальшомуё як встановлено
судом, розпорядженням Дніпровської
РДА у м.Києві від 20.02.2013 року за №80 третя
особа ОСОБА_2, яка є директором Центру
захисту дітей «Наші діти», була
призначена опікуном малолітньої
ОСОБА_3 /а.с.61/.

Після ознайомлення з
розпорядженням РДА Дніпровського
району м.Києва №486 від 12.11.2012 року
позивачка оскаржила це розпорядження
до Окружного адміністративного суду
м.Києва, рішенням якого від 19.06.2013 року
указане розпорядження скасоване.

Крім того, Окружним адміністративним
судом м.Києва від 13.09.2013 року визнано
протиправними дії Дніпровської РДА у
м.Києві в частині вилучення 31.01.2013 року
малолітньої ОСОБА_3 у ОСОБА_1. На цей час
указана постанова кружним
адміністративним судом м.Києва від
13.09.2013 року не набрала чинності.

Судом першої інстанції правомірно
зазначено, що при відібранні дитини у
ОСОБА_1 Органом опіки та піклування
Дніпровської РДА була порушена
процедура відібрання дитини,
встановлена пунктом 8 Порядку
провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов»язаної із
захистом прав дитини, затвердженого
постановою КМ України від 24.09.2008 року за
№866 «Питання діяльності органів опіки
та піклування, пов»язаної із захистом
прав дитини», згідно якого, лише у разі,
якщо виникла безпосередня загроза
життю або здоров»ю дитини, орган опіки
та піклування, якому стало відомо про
це, приймає рішення про негайне
відібрання дитини у батьків або осіб,
які їх замінюють. Для прийняття рішення
про негайне відібрання дитини у
батьків служба у справах дітей подає
голові районної, районної у містах
Києві чи Севастополі
держадміністрації, виконавчого орану
міської, районної у місті ради
відповідне клопотання. Після
надходження клопотання голова чи інша
уповноважена особа районної, районної
у містах Києві чи Севастополі
держадміністрації, виконавчого органу
міської, районної у місті ради протягом
одного дня розглядає порушене питання
та приймає відповідне рішення. На
підставі рішення районної, районної у
містах Києві чи Севастополі
держадміністрації, виконавчого органу
міської, районної у місті ради служба у
справах дітей разом з кримінальною
міліцією у справах дітей,
представниками закладу охорони
здоров»я вживають заходів до
відібрання дитини у батьків та
тимчасово влаштовують її відповідно до
п.31 цього Порядку.

А, згідно ч.2 п.31 указаного Порядку
дитина, яка залишалась без
батьківського піклування, тимчасово
може бути влаштована у: притулок для
дітей служби у справах дітей; центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей; соціально-реабілітаційний
центр; заклад для дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування;
сім»ї громадян.

Між тим, вище зазначеного порядку при
відібранні дитини у позивачки ОСОБА_1
не було дотримано Органом опіки та
піклування Дніпровської РДА у м.Києві.

Крім того, судом першої інстанції
обгрунтовано зазначено, що відповідно
до ст.251 СК України особа може бути
звільнена від обов»язку опікуна або
піклувальника дитини у випадках,
передбачених Цивільним Кодексом
України, а також тоді, коли між
опікуном, піклувальником та дитиною
склалися стосунки, які перешкоджають
здійсненню ними опіки, піклування.

А, в силу ч.3 ст.75 ЦК України, за заявою
органу опіки та піклування суд може
звільнити особу від повноважень
опікуна або піклувальника у разі не
виконання нею своїх обов»язків,
порушення прав підопічного, а також у
разі поміщення підопічного до
навчального закладу, закладу охорони
здоров»я або закладу соціального
захисту.

Тобто, особа може бути звільнена від
обов»язків опікуна лише за рішенням
суду.

Отже, як правомірно встановлено судом
першої інстанції відповідачем була
порушена, як процедура відібрання
дитини у позивачки так і порядок
поміщення дитини на виховання.

Між тим, як зазначено вище, на час
розгляду цієї справи чинним
залишається розпорядження
Дніпровської РДА у м.Києві від 20.02.2013
року за №80, згідно якого третя особа
ОСОБА_2 призначена опікуном
малолітньої ОСОБА_3, і яке не
скасоване, у зв»язку з чим позовні
вимоги про повернення дитини до ОСОБА_1
не можуть бути задоволені.

Колегія суддів також відхиляє доводи
скаржника органу опіки та піклування
Дніпровської РДА у м.Києві в частині
внесення змін до мотивувальної частини
рішення, оскільки посилання, які
зроблені судом першої інстанції в
мотивувальній частині рішення
поставлені позивачкою у позовній
заяві, а тому вони повинні бути
предметом судового розгляду та знайти
своє відображення у судовому рішенні.

Враховуючи встановлені у судовому
засіданні обставини та керуючись вище
зазначеними нормами права, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
першої інстанції постановлене на повно
з»ясованих обставинах з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права, а доводи, викладені в
апеляційних скаргах не спростовують
висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Органу
опіки та піклування Дніпровської
районної у м.Києві державної
адміністрації відхилити, а рішення
Дніпровського районного суду м.Києва
від 27 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді