Справа № 159/412/14-ц
Провадження № 2/159/268/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
11 березня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням судді
Бойчука П.Ю.,

за участю: секретаря
Спасюк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ковелі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадкове майно, обґрунтовуючи свої
позовні вимоги тим, що в АДРЕСА_1 в
належному житловому будинку проживали
та вели спільне господарство його
батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1
помер його батько. Після його смерті
відкрилась спадщина за законом на 1/2
частини майна, в тому числі і вказаного
будинковолодіння. С Спадщину після
смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина, а
мами позивача - ОСОБА_4, яка
продовжувала проживати в спадковому
будинку, однак не оформила своїх
спадкових прав. 18 липня 2001 року ОСОБА_4
зробила заповідальне розпорядження,
згідно якого свій житловий будинок зі
всіма господарськими будівлями
заповіла позивачу. А 02 серпня 2008 року
вона посвідчила другий заповіт, яким
розпорядилась, що все своє майно, де б
воно не знаходилось і з чого б воно не
складалось і взагалі все те, що вона за
законом матиме право на час смерті,
заповіла своєму синові ОСОБА_1
(позивачу по справі). ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_4 померла. Після її смерті
відкрилась спадщина за заповітом на
все її майно, в тому числі і житловий
будинок з господарськими спорудами,
які знаходяться в АДРЕСА_1. Позивачем
стверджується, що крім нього
спадкоємцем після смерті матері
формально є його брат позивача ОСОБА_2
(відповідач по справі), який не прийняв
спадщини після смерті матері та не
заявляє жодних претензій. Позивач
після смерті матері, маючи намір
прийняти спадщину по заповіту, у
визначений законом строк звернувся з
заявою до Ковельської держнотконтори
про прийняття спадщини. В подальшому,
йому було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після смерті матері,
оскільки відсутні правовстановлюючі
документи на вказане нерухоме майно.

Враховуючи наведене, позивач
просив суд визнати за ним право
власності на житловий будинок А-1,
веранду «а», сарай «а-1», сарай «б»,
сарай «Б-1», сарай «в», літню кухню «В-1»,
вбиральню «г», колодязь «к», які
розміщені по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
в с. Сухівці Рівненського району
Рівненської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1
не з'явився, попередньо подавши заяву
про розгляд справи у його відсутності,
в якій зазначає, що позовні вимоги
підтримує повністю, просить їх
задовольнити з підстав, викладених в
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, однак подав суду
письмову заяву про розгляд справи у
його відсутності, позовні вимоги
підтримує повністю, не заперечує проти
задоволення позову.

Позов обґрунтований і його слід
задовольнити повністю.

Згідно вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України,
у разі визнання відповідачем позову,
суд, за наявності для того законних
підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

З свідоцтва про смерть, виданого 06
січня 1999 року Скулинською сільською
радою народних депутатів Ковельського
району Волинської області, вбачається,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3.

З свідоцтва про смерть, виданого 01
січня 2012 року Радухівською сільською
радою Рівненського району Рівненської
області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_4.

Як вбачається з довідки № 475,
виданої 07 серпня 2013 року Скулинською
сільською радою Ковельського району,
згідно запису в погосподарській книзі
№6 Скулинської сільської ради за 2011
рік в господарстві за № 0593-1 була
зареєстрована і постійно проживала в
АДРЕСА_1 з 1951 року до дня смерті ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім неї в
цьому будинку ніхто не проживав та
зареєстрований не був. 18 липня 2011 року
Скулинською сільською радою від імені
ОСОБА_4 був посвідчений заповіт,
зареєстрований в реєстрі за № 51. 22
серпня 2008 року Скулинською сільською
радою від імені ОСОБА_4 був посвідчений
заповіт, зареєстрований в реєстрі за №
349. Заповіт не змінено і не відмінено.
Заповіти не змінено і не відмінено.
Заборони (арешту) на майно ОСОБА_4 не
накладено. Присадибна земельна ділянка
не приватизована.

Таким чином після смерті ОСОБА_4
відкрилась спадщина на все майно, яке
належало їй на праві приватної
власності, в тому числі й на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1.

При житті ОСОБА_4 склала два
заповіти. Так, 18 липня 2001 року ОСОБА_4
зробила заповідальне розпорядження,
згідно якого свій житловий будинок зі
всіма господарськими будівлями
заповіла позивачу. Даний заповіт був
посвідчений 18 липня 2001 року секретарем
Скулинської сільської ради
Ковельського району та зареєстрований
в реєстрі за № 51. А 02 серпня 2008 року вона
посвідчила другий заповіт, яким
розпорядилась, що все своє майно, де б
воно не знаходилось і з чого б воно не
складалось і взагалі все те, що вона за
законом матиме право на час смерті,
заповіла своєму синові ОСОБА_1 Даний
заповіт був посвідчений 22 серпня 2008
року секретарем Скулинської сільської
ради Ковельського району та
зареєстрований за № 349.

Згідно повідомлення Ковельської
державної нотаріальної контори за № 411
від 20 лютого 2013 року, вбачається, що
після смерті ОСОБА_3 була заведена
спадкова справа.

З оглянутої в судовому засідання
спадкової справи після смерті ОСОБА_3,
вбачається, що після його смерті
спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4,
яка отримала свідоцтво на право на
спадщину за законом, а саме на грошові
вклади, які залишились після смерті
чоловіка.

Згідно зазначеного вище
повідомлення Ковельської державної
нотаріальної контори вбачається, що
після смерті ОСОБА_4 була заведена
спадкова справа.

З оглянутої в судовому засідання
спадкової справи після смерті ОСОБА_4,
вбачається, що після її смерті спадщину
прийняв її син ОСОБА_1, позивач по
справі. Відповідач по справі ОСОБА_2 з
заявою про прийняття спадщини після
смерті матері не звертався.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців), а відповідно
до ст. 1217 ЦК України, спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Таким чином позивач є спадкоємцем
вказаного вище майна за заповітом.

За таких обставин відповідач не
має права на спадщину, яка відкрилась
після смерті ОСОБА_4, за законом.

В судовому засіданні встановлено,
що спадкоємців, які відповідно до вимог
ст. 1241 ЦК України, мають право на
обов'язкову частку у спадщині, немає.

Підстав, визначених ст. 1224 ЦК
України, для усунення позивача, як
спадкоємця за заповітом, від права на
спадкування судом не встановлено.

Волинським обласним бюро
технічної інвентаризації виготовлено
технічний паспорт на об'єкт нерухомого
майна, а саме на будинковолодіння по
АДРЕСА_1. З вказаного технічного
паспорту вбачається, що спадкове
будинковолодіння по АДРЕСА_1
складається з будинку А-1, веранди «а»,
сараю «а-1», сараю «б», сараю «Б-1», сараю
«в», літньої кухні «В-1», вбиральні «г»,
колодязя «к»,

Згідно п.4.15 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України 22.02.2012 року № 296/5,
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Згідно повідомлення Ковельської
держнотконтори № 13 від 13 січня 2014 року,
позивачу було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_4 в зв'язку
з відсутністю правовстановлюючих
документів на нерухоме майно.

Таким чином визнання відповідачем
позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб, а
в судовому засіданні доведено
обставини, якими позивач обґрунтовував
позовні вимоги, а саме - його право на
житловий будинок та господарські
будівлі, розташовані по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_4

Судові витрати суд залишає за
сторонами.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1217,
1220, 1221-1224, 1233-1236, 1241 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок з усіма
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходиться по АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
в с. Сухівці Рівненського району
Рівненської області.

Рішення суду може бути оскаржене
до Апеляційного суду Волинської
області через Ковельський
міськрайонний суд Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні
при його оголошенні - протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий

П.Ю.Бойчук