У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ситнік О.М., розглянувши
касаційну скаргу

ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського
районного суду м. Харкова
від 22 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 19 лютого 2014 року у справі за позовом
комунального закладу охорони здоров'я
«Лозівська центральна районна
лікарня» Лозівської районної
державної адміністрації Харківської
області до комунального закладу
охорони здоров'я «Обласний центр
медико-соціальної експертизи»
Головного управління охорони здоров'я
Харківської обласної державної
адміністрації, Українського
державного науково-дослідного
інституту медико-соціальних проблем
інвалідності, Харківського
національного медичного університету,
третя особа - ОСОБА_3, про зобов'язання
вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У квітні 2013 року комунальний заклад
охорони здоров'я «Лозівська центральна
районна лікарня» Лозівської районної
державної адміністрації Харківської
області звернувся до суду з позовом, у
якому просив зобов'язати комунальний
заклад охорони здоров'я «Обласний
центр медико-соціальної експертизи»
Головного управління охорони здоров'я
Харківської обласної державної
адміністрації виключити з розділу 5
«Трудова рекомендація»,
індивідуальної програми реабілітації
інваліда від 04 липня 2012 року № 623, у
графі «види професій і спеціальності,
доступні за станом здоров'я», посади
лікаря-реабілітолога та лікаря ЛФК,
зазначивши у ньому рекомендовані для
навчання, перекваліфікації та
раціонального працевлаштування
посади, що відповідають положенням
чинного законодавства та стану
здоров'я ОСОБА_2

Також просив зобов'язати Український
державний науково-дослідний інститут
медико-соціальних проблем
інвалідності внести зміни у розділі
«Експертні рекомендації»,
консультативного висновку від 08 липня
2011 року № 3704, зазначивши у ньому
рекомендовані для навчання
перекваліфікації та раціонального
працевлаштування посади у
відповідності до чинного
законодавства та стану здоров'я ОСОБА_2,
та зобов'язати науково-дослідний
інститут гігієни праці та професійних
захворювань Харківського
національного медичного університету
внести зміни у розділ 14 «Висновки та
рекомендації» виписки історії хвороби
від 17 травня 2012 року № 08-06/538, зазначивши
у ньому рекомендовані для навчання,
перекваліфікації та раціонального
працевлаштування посади у
відповідності до чинного
законодавства та стану здоров'я ОСОБА_2

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Харкова від 22 січня 2014 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 19 лютого 2014 року, позовну заяву
залишено без розгляду за п. 5 ч. 1
ст. 207 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права, просить
скасувати ухвали судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, у межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів та інших осіб, які
беруть участь у справі.

За п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України у разі
подання позивачем заяви про залишення
позову без розгляду суд постановляє
ухвалу про залишення заяви без
розгляду.

Оскільки встановлено, що позивач у
особі головного лікаря комунального
закладу охорони здоров'я «Лозівська
ЦРЛ» звернувся 22 січня 2014 року до суду
із заявою про залишення позову
комунального закладу охорони здоров'я
«Лозівська ЦРЛ» у справі без розгляду,
суд першої інстанції, розглянувши
вказану заяву в судовому засіданні,
обґрунтовано в порядку, передбаченому
ч. ч. 4, 5 ст. 209 ЦПК України, постановив
ухвалу про залишення позовної заяви
без розгляду.

ОСОБА_2 не позбавлена можливості
звернутися до суду із самостійним
позовом про захист свої порушених прав
та інтересів.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом комунального закладу охорони
здоров'я «Лозівська центральна районна
лікарня» Лозівської районної
державної адміністрації Харківської
області до комунального закладу
охорони здоров'я «Обласний центр
медико-соціальної експертизи»
Головного управління охорони здоров'я
Харківської обласної державної
адміністрації, Українського
державного науково-дослідного
інституту медико-соціальних проблем
інвалідності, Харківського
національного медичного університету,
третя особа - ОСОБА_3, про зобов'язання
вчинити певні дії.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік