________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/261/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого-судді: Маломуж А.І.;

за участю секретаря: Шивцової К.С.,
Месропянцевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за уточненим
позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Інфокс" філіалу
"Інфоксводоканал", третя особа КП ЖКС
"Чорноморський" "про захист прав
споживачів",

ВСТАНОВИВ:

11.10.2013 року позивач звернулася до суду
з позовом до відповідача про захист
прав споживачів.

10.12.2013 року на адресу суду надано
уточнену позовну заяву, відповідно до
якої позивачка просить суд стягнути з
ТОВ "Інфокс" філіалу "Інфоксводоканал"
на її користь суму помилково сплачену
за проведення опломбування приборів
обліку гарячої та холодної води у
розмірі 34,19 гривень, суму помилково
сплачену за демонтаж та монтаж
приборів обліку холодної та гарячої
води у розмірі 315 гривень, витрати за
послуги банку у розмірі 3 гривень та
завдану моральну шкоду у розмірі 500
гривень. Обґрунтовуючи свої вимоги при
цьому тим, що періодична повірка,
обслуговування та ремонт (у тому числі
демонтаж, транспортування та монтаж)
зазначених засобів вимірювальної
техніки здійснюється за рахунок
підприємств та організацій, які
надають послуги з електро-, тепло-, газо-
і водопостачання.

Представник позивача у судове
засідання з'явився, уточнені позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання з'явилася, у задоволені
позову просила відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

16.02.2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Інфокс»
філіалу «Інфоксводоканал» був
укладений договір №17756 про надання
послуг з постачання холодної води й
водовідведення, водовідведення
гарячої води.

Відповідно до ст..1 Закону України «Про
захист прав споживачів» виконавець -
суб'єкт господарювання, який виконує
роботи або надає послуги, споживач -
фізична особа, яка замовляє,
використовує або має намір придбати чи
замовити продукцію для особистих
потреб.

Відповідно до п.п.3.2.2. п. 2 розділу 3
Договору,виконавець зобов'язується
контролювати показання приборів
обліку води й встановлений
міжповірочний інтервал водомірів.

Крім того, відповідно до умов Договору,
споживач зобов'язаний не перешкоджати
проведенню обов'язкової державної
перевірки приборів обліку, а також,
враховуючи те, що при не проведені
повірки приборів обліку у встановлені
Законом строки, їх показники
вважаються невірними.

Відповідно до наданої позивачем
документації, чергова перевірка
приборів (лічильників) обліку позивача
повинна була здійснюватися у 4-мі
кварталі 2013 року. Враховуючи
вищевикладену обставину, позивачка
викликала представника ЦРМ філіалу
«Інфоксводоканал» для проведення
демонтажу приборів обліку, а також їх
монтажу і опломбування. За проведення
вищевказаних робіт позивачкою були
сплачені грошові кошти у розмірі 34,19
гривень за опломбування приборів
обліку, що підтверджується квитанцією
№5456.23.1 від 02.12.2013 року та у розмірі 315,00
гривень за заміну приборів обліку, що
підтверджується квитанцією №308025 від
02.12.2013 року.

Можливість того, що виробник послуг
може бути і їх виконавцем передбачена
ст.. 19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

Проведення перевірки засобів
вимірювальної техніки, що перебувають
в експлуатації, передбачено ст.. 28
Закону України «про метрологію та
метрологічну діяльність». Відповідно
до ч. 3 цієї статті порядок подання
фізичними особами, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності -
власниками засобів вимірювальної
техніки (результати вимірювань якими
використовуються для здійснення
розрахунків за спожиті для побутових
потреб електричну і теплову енергію,
газ і воду) на періодичну повірку цих
засобів та оплати за роботи, пов'язані з
повіркою, встановлюється Кабінетом
Міністрів України. Періодична повірка,
обслуговування та ремонт (у томі числі
демонтаж, транспортування та монтаж)
зазначених засобів вимірювальної
техніки здійснюється за рахунок
підприємств і організацій, які надають
послуги з електро-, газо- і
водовідведення.

Пунктом 9 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№630 від 21 лютого 2005 року, передбачено,
що квартирні засоби обліку беруться
виконавцем на абонентський облік.
Періодична повірка, обслуговування та
ремонт (у тому числі демонтаж,
транспортування та монтаж) квартирних
засобів обліку проводяться за рахунок
виконавця. Справляння плати за
нормативами (нормами) споживання за
наявності квартирних засобів обліку
без урахування їх показань не
допускається, за винятком випадків,
передбачених абзацом 5 пункту 16 цих
Правил. Виконавець і споживач не мають
права відмовлятися від врахування
показань засобів обліку (п. 10
зазначених правил).

У пункті 16 Правил зазначено про право
споживача проводити позачергову
повірку за власні кошти квартирних
засобів обліку у разі виникнення у
нього сумнівів щодо правильності їх
показань, про що він інформує
виконавця. Якщо виявлена у показаннях
помилка виходить за межі, передбачені у
паспорті квартирного засобу обліку,
виконавець повинен здійснити
перерахунок плати за споживання води
та/або теплової енергії з дня останньої
повірки або встановлення засобу
обліку, якщо його повірка не
проводилась, шляхом зменшення плати на
відсоток, який перевищує встановлені
межі точності для цього типу засобу
обліку, до моменту виявлення помилки.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що оплата за проведення повірки
здійснюється житловим підприємством
чи самим власником засобу обліку, яким
позивач не є.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд вважає за можливе задовольнити
позовні вимоги позивача в частині
стягнення грошових коштів за виконання
періодичної перевірки (у тому числі
демонтаж, транспортування та монтаж).

Крім того, згідно п. п. 4, 5 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», у позовній заяві
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди має бути зазначено, в
чому полягає ця шкода, якими
неправомірними діями чи бездіяльністю
її заподіяно позивачеві, з яких
міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди, та якими доказами це
підтверджується та відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору. У судовому засіданні
представником позивача не надано
жодного доказу спричинення моральної
шкоди позивачці, а тому у суду є всі
підстави вважати, що вищевказана
вимога є безпідставною та не
обґрунтованою.

Також, є безпідставною та
необґрунтованою вимога позивача щодо
стягнення з відповідача на її користь
витрат за послуги банку при оплаті
послуг по повірці приборів обліку у
розмірі 03 гривень.

Судове рішення є найважливішим актом
правосуддя, покликаним забезпечити
захист гарантованих Конституцією
України прав і свобод людини,
правопорядку та здійснення
проголошеного Конституцією принципу
верховенства права.

Суд, виконавши всі вимоги
цивільно-процесуального законодавства
і всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

У рішенні суду повно відображені
обставини, які мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки, які є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Судове рішення по справі є актом, яким
підтверджується наявність або
відсутність спірних правовідносин,
його конкретний зміст і в такий спосіб
спірні правовідносини перетворюються
в безспірні, підлягаючими примусовому
виконанню.

Судове рішення - це акт судової влади,
що здійснює захист порушених або
оскаржених прав громадян і організацій
шляхом підтвердження наявності або
відсутності правовідносин і
розпорядженням відповідних дій в
майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст.. 208,209,212,213,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ
"Інфокс" філіалу "Інфоксводоканал",
третя особа КП ЖКС "Чорноморський" "про
захист прав споживачів",- задовольнити
частково.

Стягнути з ТОВ «Інфокс» філіалу
«Інфоксводоканал» () на
користь ОСОБА_1 суму помилково сплачену
за проведення опломбування приборів
обліку гарячої та холодної води у
розмірі 34,19 гривень.

Стягнути з ТОВ «Інфокс» філіалу
«Інфоксводоканал» () на
користь ОСОБА_1 суму помилково сплачену
за демонтаж та монтаж приборів обліку
холодної та гарячої води у розмірі 315,00
гривень.

В іншій частині уточнених позовних
вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя
Маломуж А. І.