Справа №468/2320/13-ц 03.03.2014 03.03.2014 03.03.2014
Провадження №22-ц/784/505/14
Суддя першої інстанції - Копейка Т.О.
Суддя-доповідач апеляційного суду -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої - Буренкової К.О.,

суддів - Коломієць В.В., Крамаренко
Т.В.,

із секретарем - Богуславською О.М.,

за участю: представника позивача -
Крикотнюка О.С., відповідача - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства
«Миколаївобленерго»

в особі філії Баштанського району
Миколаївської області

на рішення Баштанського районного суду
Миколаївської області від 23 грудня 2013
року по справі за позовом

публічного акціонерного товариства
«Миколаївобленерго»

в особі філії Баштанського району
Миколаївської області

(далі - ПАТ «Миколаївобленерго»)

до

ОСОБА_3

про

відшкодування збитків, -

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2013 року ПАТ
«Миколаївобленерго» звернулося з
позовом до ОСОБА_3 про відшкодування
збитків у сумі 7731,82 грн., завданих
безобліковим споживанням електричної
енергії.

Позивач зазначав, що 17 липня 2013 року в
будинку АДРЕСА_3 власником якого є
ОСОБА_3, було виявлене порушення Правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України №1357 від 26
липня 1999 року (далі - Правила), а саме -
самовільне підключення
електроустановок, струймоприймачів
або електропроводки до електричної
мережі, яка не є власністю споживача, що
можливо виявити під час проведення
контрольного огляду приладу обліку».
За вказане порушення складено
відповідний Акт №Д-0739. В результаті
порушення Правил, позивачу завдані
збитки на загальну суму 7731, 82 грн., які
він просив стягнути з відповідача.

Рішенням Баштанського районного суду
Миколаївської області від 23 грудня 2013
року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права,
просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В запереченнях на апеляційну скаргу,
ОСОБА_3, просив рішення суду залишити
без змін, а апеляційну скаргу
відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у справі,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. ст. 2- 4,11 Закону «Про
електроенергетику» він є спеціальним
законом, який регулює відносини в
електроенергетиці та має особливості,
викликані об'єктивними умовами
функціонування цієї галузі, тому саме
його положення та прийняті на його
основі Правила та інші
нормативно-правові акти мають
пріоритетне значення в сфері
регулювання відносин щодо
електропостачання.

Постачання фізичним особам
електроенергії здійснюється на
підставі договору про користування
електричною енергією.

Проте, в силу ст. 11 ЦК України, за
відсутності письмового договору, факт
відкриття особового рахунку, видача
книжки та постачання електричної
енергії вважається фактичним
укладенням договору на умовах,
передбачених Законом України «Про
електроенергетику».

Виходячи з положень ст. ст. 6, 626-631, 526 ЦК
України укладений договір є
обов'язковим для належного виконання
сторонами відповідно до його умов,
вимог ЦК України та інших актів
цивільного законодавства.

Відповідно до п. 48 Правил, споживач несе
відповідальність перед
енергопостачальником, зокрема,
розкрадання електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання
електричної енергії без приладів
обліку.

Згідно до п. 2 Правил самовільне
підключення це споживання електричної
енергії без укладення з
енергопостачальником договору про
користування електричною енергією або
підключення з порушенням цих Правил.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом ОСОБА_3 з 1988 року є
власником житлового будинку АДРЕСА_3
(а.с.13).

17 липня 2013 року представниками філії
ПАТ «Миколаївобленерго» в будинку
АДРЕСА_3, встановлено незареєстрованим
споживачем порушення Правил, а саме:
самовільне підключення
електроустановок, струмоприймачів або
електропроводки до електричної мережі
енергопостачальника, відкритою
електропроводкою з порушенням схеми
обліку, що можливо виявити під час
проведення контрольного огляду
приладу обліку.

За результатами перевірки в
присутності ОСОБА_3 складено Акт № D0739
про порушення Правил, який підписаний
трьома працівниками позивача, а
відповідач від підпису відмовився,
зробивши свої зауваження, що
самовільно не підключався (а.с.5).

Проте, в матеріалах справи наявна
абонентська книжка, виписана 18 вересня
1998 року, яка свідчить, що відповідач є
абонентом Баштанського РЕМ та на нього
відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 за
адресою: АДРЕСА_3.

Згідно відомостей вказаної
абонентської книжки, з 1998 року
відповідачем проводилася оплата за
спожиту електроенергію, в 2003 році
працівниками позивача проводилася
перевірка (а.с.22-27).

Отже, встановлене свідчить про
наявність договірних відносин між
позивачем та відповідачем, а п. 2, 48
Правил передбачають відповідальність
лише в разі самовільного підключення
до електромереж і споживання
електричної енергії без приладів
обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

З урахуванням встановленого та на
підставі п. 48 Правил, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
наявність договірних відносин між
позивачем та відповідачем, відсутність
доказів самовільного підключення
ОСОБА_3 до електромереж позивача, а тому
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову.

Посилання в апеляційній скарзі на
відсутність договірних відносин з
відповідачем не заслуговують на увагу,
оскільки спростовуються наявними в
матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що
особовий рахунок НОМЕР_1 було відкрито
на ім'я ОСОБА_3, але за адресою АДРЕСА_1,
теж не заслуговують на увагу, оскільки,
як вбачається з інформаційної довідки
з Реєстру прав власності на нерухоме
майно, останній не є власником вказаної
квартири.

Крім цього, в суді апеляційної
інстанції представник ПАТ
«Миколаївобленерго» Крикотнюк О.С.
пояснив про те, що відомості про
відкриття особового рахунку НОМЕР_1 на
ім'я відповідача за адресою: квартира
АДРЕСА_1, не відповідають дійсності і є
результатом помилки працівників
Баштанської філії ПАТ
«Миколаївобленерго».

Враховуючи наведені обставини,
колегія суддів не вбачає підстав для
зміни чи скасування рішення суду,
ухваленого з дотриманням матеріальних
та процесуальних норм.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Миколаївобленерго» в особі філії
Баштанського району Миколаївської
області - відхилити.

Рішення Баштанського районного суду
Миколаївської області від 23 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: