РІШЕННЯ

іменем
України

24 березня 2014 року
м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
позовною заявою Приватного
акціонерного товариства "Термолайф" до
ОСОБА_1 про стягнення суми,

в с т а н о в и в:

10.12.2013 року ПрАТ "Термолайф" звернулося
до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про
стягнення з нього боргу за договором
купівлі-продажу мінераловатної
продукції від 28.09.2011 року у розмірі 558
грн. 38 коп., відсотки за використання
грошових коштів в сумі 32 грн. 22 коп. та
судові витрати по сплаті судового
збору.

В обґрунтування позовної заяви
генеральний директор ПрАТ "Термолайф"
Гужва А.О. вказав, що 28.09.2011 року, згідно
видаткової накладної №4231 від 28.09.2011
року та видаткової накладної №4224 від
28.09.2011 року, ПрАТ "Термолайф" ОСОБА_1 було
продано мінераловатну продукцію «НК
плита важка» у кількості 13,2 куб.м, за
ціною по 208 грн. 33 коп. за 1 куб.м без НДС,
на загальну суму 3299 грн. 96 коп.
Зазначена мінераловатна продукція
була прийнята відповідачем, про що
свідчить підпис на видатковій
накладній №4231 та видатковій накладній
№4224.

У рахунок погашення боргу відповідачем
було сплачено 2741 грн. 58 коп. згідно
видаткової накладної №4231 від 28.09.2011
року та видаткової накладної №4224 від
28.09.2011 року шляхом поступового
вирахування заборгованості із
заробітної плати.

Однак, всупереч домовленості між
сторонами, оплату за придбану
продукцію відповідач в повному обсязі
не провів у зв'язку із звільненням із
займаної посади 07.12.2011 року.

Оскільки договір між сторонами був
укладений в усній формі і термінів
оплати фіксовано не було, позивачем на
адресу відповідача було направлено
претензію щодо сплати вартості товару.

Претензія направлялась відповідачу
14.10.2013 року, рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Претензію
було отримано, про що свідчить відмітка
у повідомленні про вручення
рекомендованого листа. Враховуючи, що
претензію щодо оплати товару було
отримано 16.10.2013 року, здійснити оплату
відповідач був зобов'язаний до 27.10.2013
року включно.

Незважаючи на спроби позивача
врегулювати спір в позасудовому
порядку, відповідач досі не
задовольнив його законних вимог.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, обчислюється від суми
простроченого платежу, та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Строк нарахування пені складає 702 дні.

Станом на 03.12.2013 року відповідач мав
заборгованість перед позивачем за
продану мінераловатну продукцію "НК
плита важка" у розмірі 558 грн. 38 коп., а
також суму у розмірі 32 грн. 22 коп. за
використання грошових коштів, які
відповідач повинен був сплатити
позивачеві.

Представник позивача Івлєва Н.М. подала
заяву, в якій просила задовольнити
позов, справу розглянути за
відсутністю представника ПАТ
"Термолайф" та у разі неприбуття в
судове засідання відповідача ухвалити
заочне рішення.

Належним чином повідомлений
відповідач ОСОБА_1 повторно в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки не повідомив, заяв про
відкладення розгляду справи,
заперечень проти позову не подавав.

Згідно зі статтею 157 ЦПК України,
суд розглядає справи протягом
розумного строку.

У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК
України у разі повторної неявки в
судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки
визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Суд не має відомостей про причину
повторної неявки відповідача ОСОБА_1,
повідомленої належним чином, що дало
підстави вирішити справу на підставі
наявних у ній даних (постановити заочне
рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1
ст. 224 ЦПК України.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть
участь у справі, в судове засідання не
з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного:

Відповідач ОСОБА_1 працював в ПрАТ
"Термолайф" оператором конвеєрної
лінії з 19 липня 2011 року по 07 грудня 2011
року, що підтверджується даними
наказів про його прийняття на роботу та
звільнення з роботи. (а. с. 13, 14).

28.09.2011 року ПрАТ "Термолайф" продав
ОСОБА_1 мінераловатну продукцію "НК
плита важка" у кількості 13,2 куб.м за
ціною 208 грн. 33 коп. за 1 куб.м без НДС, на
суму 3299 грн. 96 коп., що підтверджується
даними видаткових накладних №№4231, 4224
від 28.09.2011 року. (а. с. 15, 16).

З розрахункових листків нарахування та
виплати заробітної плати ОСОБА_1 в ПрАТ
"Термолайф" за вересень-груднеь 2011 року
вбачається, що з ОСОБА_1 шляхом
поступового відрахування із
заробітної плати, було сплачено 2741 грн.
58 коп. в рахунок погашення боргу за
придбану мінераловатну продукцію. (а. с.
17, 18).

09.10.2013 року ПрАТ "Термолайф" на адресу
ОСОБА_1 була направлена претензія з
вимогою перерахувати суму боргу - 558,38
грн. за мінераловатну продукцію у
десятиденний строк. зазначена
претензія отримана ОСОБА_1 16.10.2013 року,
що підтверджується повідомленням про
вручення рекомендованого листа. (а. с. 5,
6).

За даними уточненого розрахунку
заборгованості, наданого позивачем,
станом на 03.12.2013 року сума
заборгованості ОСОБА_1 перед ПрАТ
"Термолайф" за продану мінераловатну
продукцію складає 558 грн. 38 коп.; 3%
річних за прострочення боргу з 01.01.2012
року по 03.12.2013 року складає 32 грн. 22 коп.
(а. с. 31-32).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

У відповідністю зі ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У відповідністю зі ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін)
виконання якого визначений вказівкою
на подію, яка неминуче має настати,
підлягає виконанню з настанням цієї
події.

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися в суд за
захистом свого цивільного права у
випадку його порушення з вимогою про
примусове виконання зобов'язання в
натурі.

Враховуючи обставини справи, суд
вважає за необхідне визнати позов
обґрунтованим та стягнути з
відповідача на користь позивача суму в
межах заявлених вимог.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільну справу в межах
заявлених вимог і на підставі
представлених сторонами доказів.

Відповідно до ст. 6 Європейської
конвенції з прав людини та
основоположних свобод кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Позивачем надано докази виникнення
між сторонами правовідносин у зв'язку з
укладенням договору купівлі - продажу
від 28.09.2011 року, та наявності з боку
відповідача ОСОБА_1 невиконаних
зобов'язань за вказаним договором на
суму 558,38 грн.

Будь-яких доказів, які б спростовували
наданий позивачем розрахунок, або
зобов'язання по сплаті вказаної суми
заборгованості, відповідачем не
надані.

Внаслідок порушення відповідачем умов
договору ПАТ "Термолайф" значною мірою
позбавлено того, на що воно
розраховувало при укладенні договору.

За таких обставин, позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Термолайф" про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за договором
купівлі-продажу в розмірі 558,38 грн. є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Вимога про стягнення 3% річних за
прострочення боргу підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного:

Як зазначено в позовній заяві, та
підтверджується даними претензії та
повідомлення про її вручення,
відповідно до ст. 530 ЦК України,
зазначений вище борг вважається
простроченим з 26.10.2013 року, тобто після
закінчення десятиденного строку на
виконання зобов'язання з дня вручення
претензії.

В межах заявленого позову, термін
прострочення боргу визначений до 03.12.2013
року і складає 38 днів.

За вказаний термін прострочення боргу
3% річних від суми основного боргу
складає суму 1 грн. 74 коп., яка підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з
відповідача належить стягнути на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору в розмірі,
пропорційному задоволеній частині
позову, що складає 217 грн. 56 коп.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169, ч. 2 ст. 197,
209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1, на
користь Приватного акціонерного
товариства "Термолайф": 558 (п'ятсот
п'ятдесят вісім) грн. 38 коп.
заборгованості за договором
купівлі-продажу мінераловатної
продукції від 28.09.2013 року станом на
03.12.2013 року; 1 (одну) грн. 74 коп. за
прострочення грошового зобов'язання; 217
(двісті сімнадцять) грн. 56 коп. на
відшкодування витрат по сплаті
судового збору, а всього: 777 (сімсот
сімдесят сім) грн. 68 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуте Зміївським районним судом
Харківської області за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано відповідачем
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку до
апеляційного суду Харківської області
через Зміївський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: