Справа № 347/3388/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2014
м. Косів

Косівський районний суд,
Івано-Франківської області в складі:

Головуючого - судді: Цалин Б.М.

Секретаря: Грицанюк Н.П.

розглянувши у відкритому,
заочному судовому засіданні в залі
суду м. Косів справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 звернувся в суд із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики.

В судове засідання позивач, ОСОБА_1 не
з"явився, подав суду заяву із
клопотанням про розгляд справи в його
відсутності, вимоги позову підтримує
та просить позов задоволити.

Із обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
вбачається, що 23 серпня 2012 року між
позивачем та відповідачем в справі,
ОСОБА_2 укладено договір позики.
Відповідно до вказаного договору
позики (боргової розписки) на прохання
відповідача ОСОБА_1 позичив останньому
40400 грн. За домовленістю з ОСОБА_2
позичені гроші він зобов"язувався
повернути до 27 серпня 2013 року. Станом на
даний час відповідач в справі частково
виконав свої зобов"язання по
поверненню коштів , сума
заборгованості складає 16400 грн , які
останній не бажає добросовісно та
добровільно повернути. Таке
недобросовісне виконання відповідачем
зобов»язання стало приводом для
звернення в суд та додаткових витрат ,
які виражаються в оплаті судового
збору в сумі 404 грн. Вважає, що діями
відповідача йому заподіяно також і
моральної шкоди, яка виражається в
порушенні нормального способу життя,
додаткових переживаннях. Просить позов
задоволити, стягнути з ОСОБА_2 16400,00 грн
за договором позики судові витрати та
моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.

Відповідач, ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явився будучи повідомленим
належним чином про час та місце
розгляду справи по суті, причина неявки
суду не відома у зв"язку з чим суд
ухвалює рішення у справі при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.

Таким чином, судом прийнято рішення про
розгляд справи у відсутності сторін на
підставі наявних доказів у справі, без
фіксування процесу технічними
засобами, що не суперечить та
відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи у їх
сукупності та взаємозв"язку, суд вважає
позовні вимоги підставними, доведеними
в судовому засіданні і такими, що
підлягають до часткового задоволення
за наступних підстав:

У відповідності до вимог ст.ст.10,
11 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень. Суд розглядає справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі.

З письмової розписки ОСОБА_2 (а.с.4)
вбачається, що він позичив в ОСОБА_1 40400
грн які зобов"язується до 27.08.2013 року
повернути. Вказана розписка датована
23.08.2013 року та підписана відповідачем.
Відповідачем ОСОБА_2 вказаний факт не
оспорюється а тому не підлягає
доказуванню в судовому засіданні.

В силу вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Із змісту боргової розписки (а.с.4)
вбачається, що сторони фактично
погодили всі істотні умови, як це
передбачено ст.207 ЦК України і це
узгоджується з вимогами ч.1 ст.638 ЦК
України.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530, 612
ЦК України зобов"язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, у
встановлений строк, а боржником є особа
яка прострочила або не приступила до
виконання зобов"язання.

Ст. 530 ЦК України передбачено, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суми
позики, він зобов"язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст.625 цього
Кодексу в якій передбачено, що боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Таким чином, як вбачається із
додаткової заяви позивача, ОСОБА_2
заборгував позивачу за борговою
розпискою 16400,00 грн.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Як вбачається з ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини.

Згідно п.5 Пленуму Верховного суду
України вд 31 березня 1995 р. N 4 ( v0004700-95 )
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», у справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди,
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправними діяннями
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або витрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі
чи в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Суд вважає , що вимога позивача
про відшкодування йому моральної шкоди
підлягає частковому задоволенню, а
саме в сумі 2000 грн виходячи із засад
розумності, справедливості та
співмірності та в наслідок
недобросовісного виконання останнім
взятих перед позивачем зобов"язань.

В силу вимог ст. 88 ЦПК України стороні
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує із другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Відповідно до
квитанції а.с.1 позивачем при подачі
позову оплачено судовий збір в сумі 404,00
грн.. а тому вказана сума підлягає до
стягнення із відповідача на користь
ОСОБА_1

На підставі наведеного керуючись
ст.ст.23, 256, 257, 266, 267, 1167 ЦК України , ст.ст.
213-215, 218 , 224-226 ЦПК України , суд, -

В И
Р І Ш И В :

Позов задоволити частково. Стягнути з
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІДН НОМЕР_1
) жителя АДРЕСА_2 суму боргу за
договором позики 16400,00 грн. (шістнадцять
тисяч чотириста гривень 00 копійок) а
також 404 грн сплаченого судового збору
та 2000 грн у відшкодування моральної
шкоди.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем до
Косівського районного суду протягом
десяти днів з дня отримання його копії .

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Івано-Франківського
Апеляційного суду через Косівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення, а для осіб, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення
-протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Б.М.Цалин