Справа № 214/9183/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 лютого 2014 року Саксаганський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Ткаченко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, у м. Кривому
Розі, цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету
Саксаганської районної у місті ради м.
Кривого Рогу про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із
зазначеним позовом, в якому просить
визнати за нею право власності на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1, що належала їй
на праві приватної спільної сумісної
власності з ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, та визнати за нею право
власності на іншу 1/2 частку вказаної
квартири в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування своїх
позовних вимог посилається на те, що їй
та її чоловікові ОСОБА_3 на підставі
Свідоцтва про право власності на житло
від 09.04.1993 року на праві приватної
спільної сумісної власності належала
квартира АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
помер. Після його смерті відкрилась
спадщина у вигляді належної йому
частки вказаної квартири. З метою
прийняття цієї спадщини вона
звернулась до Сьомої Криворізької
державної нотаріальної контори за
отриманням Свідоцтва про право на
спадщину, однак отримала відмову через
відсутність реєстрації права
власності на вказану квартиру в
уповноваженому на те органі та для
вирішення цього питання їй було
рекомендовано звернутись до суду.

Позивач та її представник, кожен
окремо, у судове засідання надали
письмові заяви, в яких позовні вимоги
підтримали у повному обсязі та просили
розглянути справу за їх відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання не з`явилась, але надала
письмову заяву про розгляд справи за її
відсутності та ухвалення рішення на
розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного.

Так, згідно Свідоцтва про право
власності на житло від 09.04.1993 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві приватної
спільної сумісної власності належала
квартира АДРЕСА_1 (а.с.9).

ОСОБА_3 є чоловіком позивача (а.с.6 зі
зворот. боку, 27а).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с.8).

Після його смерті відкрилась спадщина
у вигляді належної йому частки
зазначеної квартири.

З метою прийняття цієї спадщини
позивач звернулась до Сьомої
Криворізької державної нотаріальної
контори за отриманням Свідоцтва про
право на спадщину, однак отримала
відмову через відсутність реєстрації
права власності на вказану квартиру в
уповноваженому на те органі та для
вирішення цього питання їй було
рекомендовано звернутися до суду
(а.с.14).

Відповідно до ст. 368 ЦК України
спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 370 ЦК
України, у разі виділу частки із майна,
що є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду. Виділ частки
із майна, що є у спільній сумісній
власності, здійснюється у порядку,
встановленому статтею 364 ЦК України.

Так, у зв'язку з тим, що судом не
встановлено ніякої домовленості між
співвласниками про інший розмір часток
в приватній спільній сумісній
власності у вигляді належної їм
квартири, суд доходить висновку, що
частка кожного із співвласників у цій
квартирі є рівною та складається із 1/2
її частки.

Разом з тим, відповідно до ст. 1261 ЦК
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Так, спадкоємцем першої черги
після смерті ОСОБА_3 є його дружина -
позивач у справі ОСОБА_1 (а.с.6 зі зворот.
боку, 27а).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Отже, суд уважає, що позивач
будучи спадкоємцем першої черги після
смерті ОСОБА_3, є такою, що прийняла
зазначену спадщину, так як на день
відкриття спадщини постійно проживала
із спадкодавцем і у встановлений ч. 1 ст.
1270 ЦК України строк не заявила про
відмову від неї.

Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд
приходить до висновку про задоволення
позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 364, 368, 370, 1261, 1268, 1270 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 15, 174, 209, 256-258, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, що
належала їй на праві приватної
спільної сумісної власності з ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Попов.