Провадження по справі № 2/752/536/14
У Х В А Л А

12.03.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва в складі головуючого судді
Калініченко Л.С., при секретарі Руденко
М.М. розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву представника позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4,
неповнолітня ОСОБА_5 в особі законного
представника ОСОБА_4, Служба у справах
дітей Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації про поділ
спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ :

в провадженні Голосіївського
районного суду м. Києва знаходиться
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4,
неповнолітня ОСОБА_5 в особі законного
представника ОСОБА_4, Служба у справах
дітей Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації про поділ
спільного майна подружжя.

11.03.2014 року представник позивача ОСОБА_1
- ОСОБА_2 через канцелярію суду подав
заяву про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, а також шляхом
зобов'язання Реєстраційної служби
Головного управління юстиції м. Києва
провести реєстрацію обтяження
вищевказаної квартири.

В обґрунтування заяви про забезпечення
позову ОСОБА_2 посилається на те, що у
травні 1992 року відповідач завершила
сплату пайових внесків до ЖБК
«Ізумруд» за двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1. У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст.
115 ЗУ «Про власність» член житлового,
житлового-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, який повністю вніс свій
пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж,
іншу будівлю або приміщення, надані
йому в користування, набуває право
власності на це майно; громадянин, який
став власником цього майна, має право
розпоряджатися ним на свій розсуд:
продавати, обмінювати, здавати в
оренду, укладати інші угоди, не
заборонені законом. Таким чином, на
думку заявника, існує реальна загроза
того, що відповідач може відчужити
спірну квартиру, що призведе до
утруднення виконання рішення суду, у
разі задоволення позовних вимог.

Крім того, оскільки право власності на
зазначену спірну квартиру не
зареєстровано у Комунальному
підприємстві «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна», представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вважає, що
вжиття заходів забезпечення позову не
буде порушувати права третіх осіб.

В судове засідання сторони не
викликались, що не суперечить вимогам
ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши
зміст заяви про забезпечення позову,
суд приходить до висновку, що заява
підлягає задоволенню частково, з
огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов, вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності та інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Пунктом 1 частини 1 ст. 152 ЦПК України
передбачено, що позов забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інший спосіб.

Крім того, частина 3 ст. 152 ЦПК України
імперативно встановлює, що види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
№ 9 "Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову" передбачено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття
заходів забезпечення позову є
наявність між сторонами дійсного спору
та реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду.

В своїй заяві про забезпечення позову
представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
зазначає про те, що згідно з ч. ч. 1, 3 ст.
115 ЗУ «Про власність» у ОСОБА_3 є
можливість відчужити спірний об'єкт
нерухомого майна на користь інших осіб,
в зв'язку з чим існує реальна загроза
вчинення відповідачем вказаних дій,
результат яких в подальшому може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

За таких обставин представник позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з
даною заявою про забезпечення позову, в
якій просить накласти арешт на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, а також
зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції м. Києва
провести реєстрацію обтяження
вищевказаної квартири.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, предметом позову у даному
випадку є визнання об'єктом права
спільної сумісної власності
двокімнатної квартири АДРЕСА_1 та
визнання за позивачем права власності
на 2/7 частину зазначеної квартири.

З'ясувавши обсяг позовних вимог, з
урахуванням доказів наданих
представником позивача на їх
підтвердження, дані про відповідача,
перевіривши відповідність виду
забезпечення позову заявленим
позовним вимогам, а також враховуючи,
що невжиття заходів забезпечення може
утруднити виконання рішення суду, у
разі задоволення позовних вимог,
враховуючи також предмет даного спору
та сукупність вищевказаних фактичних
обставин справи, суд приходить до
висновку про необхідність
задовольнити заяву представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
забезпечення позову в частині щодо
накладення арешту на 2/7 частину
квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 152 ЦПК України,
позов забезпечується, зокрема,
встановленням обов'язку вчиняти певні
дії.

Вимоги заявника про зобов'язання
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції м. Києва провести
реєстрацію обтяження спірної квартири
не містять належного обґрунтування
необхідності застосування зазначеного
представником позивача виду
забезпечення позову та не ґрунтуються
на вимогах процесуального закону, а
тому, суд приходить до висновку, що в
задоволенні заяви представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у даній
частині необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 10, 151 - 153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

заяву представника позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 про забезпечення позову у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4,
неповнолітня ОСОБА_5 в особі законного
представника ОСОБА_4, Служба у справах
дітей Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації про поділ
спільного майна подружжя -
задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову
шляхом накладення арешту на 2/7 частину
квартири АДРЕСА_1.

В задоволенні інших вимог заяви про
забезпечення позову - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню в
порядку встановленому для виконання
судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції протягом п"яти днів з дня її
проголошення.

В разі, якщо ухвалу постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя