Справа № 144/367/14-ц
Провадження № 2/144/116/14
У Х В А Л А

"24" березня 2014 р. Суддя Теплицького
районного суду Вінницької області
Задорожна Л.І., розглянувши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1 до відділу
Держземагентства у Теплицькому районі
та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Продовольча
компанія «Зоря Поділля» про визнання
дій протиправними, звільнення та
повернення земельної ділянки,

установила:

20 березня 2014 року до суду
надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
відділу Держземагентства у
Теплицькому районі та ТОВ «ПК «Зоря
Поділля» про визнання протиправними
дій відділу Держземагентства у
Теплицькому районі щодо внесення
запису за №02273 від 20 липня 2011 року
до Книги записів про держану
реєстрацію державних актів на право
власності на земельну ділянку та на
право постійного користування
земельною ділянкою, та визнання
протиправними дій ТОВ «ПК «Зоря
Поділля» щодо використання земельної
ділянки площею 2,77 га, звільнення за
власний рахунок та повернення
позивачеві вказаної земельно ділянки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК
України у відкритті провадження у
справі в частині заявлених вимог до
відділу Держземагенства у Теплицькому
районі необхідно відмовити, оскільки
подана позовна заява в частині
заявлених вимог до відділу
Держземагенства у Теплицькому районі
про визнання протиправними дій відділу
щодо внесення запису про державну
реєстрацію договору оренди землі не
підлягає розгляду в суді у порядку
цивільного судочинства.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.17
КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його
рішень(нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

В силу ст. 1 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства визначено захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ, та ст.
3 КАСУ, яка визначає справу
адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа) як переданий
на вирішення адміністративного суду
публічно правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 6 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01 березня 2013
року № 3 «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» при
вирішенні питань, пов'язаних із
компетенцією судів у спорах, що
виникають із земельних відносин, судам
слід ураховувати роз'яснення,
викладені в пунктах 2 і 3 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 16
квітня 2004 року № 7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» (із змінами і доповненнями,
внесеними згідно з постановою Пленуму
Верховного Суду України від 19 березня
2010 року № 2), а також рішення
Конституційного Суду України від 01
квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за
конституційним поданням Вищого
адміністративного суду України щодо
офіційного тлумачення положень
частини першої статті 143 Конституції
України, пунктів «а», «б», «в», «г»
статті 12 Земельного кодексу України,
пункту 1 частини першої статті 17
Кодексу КАСУ.

Згідно зі статтями 13 і 14
Конституції України, статтями 177, 181, 324 і
главою 30 ЦК України земля та земельні
ділянки є об'єктами цивільних прав, а
держава і територіальні громади через
свої органи беруть участь у земельних
відносинах із метою реалізації
цивільних та інших прав у
приватноправових відносинах, тобто
прав власників земельних ділянок.

Діяльність з державної
реєстрації договорів оренди земельної
ділянки є виконанням компетентним
органом делегованих державою владних
управлінських функцій.

У позовній заяві ОСОБА_1
просить визнати протиправними дії
відділу щодо внесення запису про
реєстрацію договору оренди землі,
тобто, ставиться питання про
відповідність дій відділу
Держземагентства у Теплицькому районі
щодо державної реєстрації договору
оренди землі вимогам чинного
законодавства.

Оскільки, оскаржувана
діяльність відділу Держземагентства у
Теплицькому районі стосується
виконання владних повноважень, позов в
цій частині належить розглядати за
правилами адміністративного
судочинства.

Керуючись п.1 ч.2 ст.122, ч.5
ст.122 ЦПК України, -

ухвалила:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
провадження у справі за її позовом до
відділу Держземагенства в Теплицькому
районі про визнання протиправними дій
відділу щодо внесення запису за
№02273 від 20 липня 2011 року про
державну реєстрацію договору оренди
землі.

Роз'яснити ОСОБА_1, що за
захистом своїх прав вона має право
звернутись в порядку
адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Вінницької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

СУДДЯ