АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/96/14 р.
Головуючий 1 інстанції -
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Івах
А.П.,

суддів - Пшенічної
Л.В., Гуцал Л.В.

при секретарі -
Курносовій К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Київського районного суду
міста Харкова від 03 вересня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя
особа: начальник дільниці № 12
Київського району КП "Жилкомсервіс" про
відшкодування майнової та моральної
шкоди,-

в с т а н о в и л а:

12 грудня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом, на
обґрунтування якого посилався на те,
що 12 вересня та 03 вересня 2012 року мав
місце факт залиття квартири АДРЕСА_1, що
йому належить на праві приватної
власності. Залиття відбулося з
квартири №31, яка розташована поверхом
вище та власниками якої є відповідачі.
Причиною залиття квартири виявлено
було неправильне та самовільне
підключення до системи водопостачання
холодної води у квартирі №АДРЕСА_2. 20
листопада 2012 року відповідачами знову
було здійснено залиття його квартири
про що був складений акт.

Посилаючись на те, що йому завдано
матеріальної та моральної шкоди,
просив суд стягнути з відповідачів
1500грн. - в рахунок погашення
матеріальної шкоди та 6000 грн. -
моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 03 вересня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі
2500грн. В іншій частині задоволення
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення
скасувати і ухвалити нове рішення яким,
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
посилається на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, що були
заявлені сторонами у суді першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, судова колегія приходить до
наступного:

Розглядом справи встановлено, що
позивач ОСОБА_1 є власником та мешкає у
квартирі АДРЕСА_1, яка належить йому на
праві приватної власності, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності та технічним паспортом на
квартиру.

Співвласниками розташованої поверхом
вище квартири №АДРЕСА_2 того ж будинку
є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1 та вирішуючи питання щодо
стягнення з відповідачів на його
користь у рахунок відшкодування
моральної шкоди суми у розмірі 2500грн.
та відмовляючи у задоволені позовних
вимог щодо стягнення матеріальної
шкоди, суд першої інстанції виходив із
того, що факт залиття квартири позивача
з вини відповідачів встановлений та
підтверджується актами складеними
комісією дільниці №12 Київського
району КП «Жилкомсервіс» 03.09.2012 року і
26.11.2012 року. Згідно цих актів
встановлено залиття ванної кімнати,
туалету, кухні, внаслідок чого також
пошкоджені кухонні меблі. Актом
обстеження АДРЕСА_2 від 04.08.2012 року,
складеним комісією дільниці №12
Київського району КП «Жилкомсервіс»,
встановлено, що залиття сталося через
неправильне та самовільне підключення
до системи водопостачання холодної
води у кв. АДРЕСА_2 співвласником ОСОБА_5

Поданий позивачем розрахунок
матеріальної шкоди - розрахунок
понесених ним витрат на ремонт
квартири після залиття судом не
прийнято за належний та допустимий
доказ, тому суд відмовив у задоволені
позову в цій частині за недоведеністю.

З висновком суду судова колегія
погоджується у повному обсязі,
оскільки він ґрунтується на основі
всебічного, повного та об'єктивного
дослідження наявних у справі належних
та допустимих, у відповідності до вимог
ст.ст. 58, 59 ЦПК України, доказів,
відповідає вимогам ст. ст.. 23, 1166, 1167 ЦПК
України.

Суд ухвалив рішення таке, що відповідає
вимогам ст.. 213, 214 ЦПК України, привів
мотиви наявності фактів, якими
обґрунтував позивач позов щодо
стягнення моральної та відсутність
підстав для задоволення позову про
стягнення матеріальної шкоди.

За положеннями ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач на виконання вказаних вимог
процесуального закону не надав суду
належних та допустимих доказів на
підтвердження тих обставин, які б
слугували підставою для задоволення
його позовних вимог про стягнення
матеріальної шкоди. А розрахунок
понесених ним витрат на ремонт, не
підтверджується розрахунковими
чеками.

Судом встановлено, що залиття
відбувалося внаслідок неправильного
та самовільного підключення до системи
водопостачання холодної води на кухні
у кв. АДРЕСА_2. Кухня квартири
№АДРЕСА_2знаходиться у спільному
користуванні співвласників цієї
квартири, тому, як співвласники майна
вони несуть солідарну
відповідальність перед позивачем за
спричинену йому шкоду, згідно ст.ст. 1166,
1167, 1190 ЦК України.

ОСОБА_2 не є співвласницею кв.АДРЕСА_2,
оскільки подарувала свою частку 26/200
ОСОБА_3 23.12.2011 року - тому не є належним
відповідачем, і нести відповідальність
за спричинення шкоди не може.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї ж
статті.

Тож при визначенні розміру
відшкодування моральної шкоди суд
виходив із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Заперечення відповідачів проти
стягнення з них моральної шкоди
судовою колегією не приймається до
уваги, оскільки рішення суду першої
інстанції останніми не оскаржувалося і
у відповідності до вимог ст.. 303 ЦПК
України не можуть служити підставою
для апеляційної інстанції для
перевірки законності і
обґрунтованості рішення у цій частині

Судова колегія вважає, що суд,
виконавши вимоги цивільного
судочинства, правильно визначився з
правовою оцінкою правовідносин, що
виникли між сторонами, вирішив справу
згідно із законом.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Підстав для задоволення апеляційної
скарги, зміни чи скасування рішення
суду першої інстанції - судова колегія
не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313,
314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Київського районного
суду м. Харкова від 03 вересня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення, протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -