АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-78 / 2014 р.
Головуючий в І інстанції
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року лютого місяця « 13» дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П., Ігнатенко
П.Я.При секретарі: За участю
адвоката:Калюжному О.О. ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_6, діючого
в інтересах ОСОБА_7 на рішення
Комсомольського районного суду
м.Херсона від « 27» листопада 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про
виділ частки у майні, визначення
порядку користування земельною
ділянкою, зустрічними позовами ОСОБА_9,
ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про виділ часки у
майні, визначення порядку користування
земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2012 року ОСОБА_8 звернулася до
суду з вище зазначеним позовом,
посилаючись на те, що у домоволодінні
АДРЕСА_1 їй належить 17/200 частин і 129/600
частин, всього 310 частини, відповідачам
у справі у цьому ж домоволодінні
належить по 129600 частин кожному.

Дана домобудівля складається з
житлових будинків літ.«А» і літ.«Б»,
господарських будівель і споруд.

Внаслідок пожежі у 1997 році згорів
будинок літ.«А», і вона з чоловіком
відновлювали його.

У 2009-2010 роках ОСОБА_9 зруйнував літню
кухню літ. «Д», теплицю літ.«Г», у
житловому будинку літ.«А» зняв сходи на
другий поверх, частково шифер зі стіни,
ворота.

Спірне домоволодіння розташоване на
земельній ділянці загальною площею 1120
м2, наданої у користування рішенням
виконавчого комітету Комсомольської
районної ради м.Херсона №19/15 від 13.08.1976
року.

Позивачка просила суд виділити належну
їй частину домоволодіння в натурі і
визначити порядок користування
земельною ділянкою, на якій воно
розташоване між співвласниками
відповідно до належних їм часток у
домоволодінні.

В вересні 2012 року ОСОБА_9 звернувся до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_8,
посилаючись на те, що спірне
домоволодіння збудовано у 1965 році,
деякі з його будівель і споруд
виготовлені з недовготривкого
матеріалу і об'єктами нерухомості не
являються, оскільки знищені або
знаходяться в аварійному стані. Тому
домоволодіння потребує поточної
інвентаризації, виготовлення
технічного паспорту з метою реєстрації
права часткової власності всіх
співвласників.

ОСОБА_9 зазначав, що має право власності
на частку у спірному домоволодінні, яке
зареєстроване у ДБТІ і просив її
виділити в натурі, визначити порядок
користування земельною ділянкою, на
якій воно розташоване, між
співвласниками, відповідно до належних
їм часток у домоволодінні.

В вересні 2013 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з зустрічним позовом, посилаючись
на те, що у спірному домоволодінні
йому належить на праві власності 129/600
частин та на ті ж обставини, які
зазначав у позові ОСОБА_9, просив суд
виділити в натурі належні йому 129/600
частини домоволодіння АДРЕСА_1 і
визначити порядок користування
земельною ділянкою за вказаною
адресою між співвласниками,
відповідно до належних їм часток у
домоволодінні.

06 вересня 2013 року (в ході розгляду
справи) ОСОБА_9 подарував належну йому
частку у домоволодінні АДРЕСА_1 брату
ОСОБА_7 (а.с.175).

Рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 27 листопада 2013 року
проведено реальний розподіл
домоволодіння АДРЕСА_1 і визначено
порядок користування земельною
ділянкою за зазначеною адресою.
Виділено у власність ОСОБА_8 житловий
будинок літ.«Б», який складається з
приміщення 1-3 кухня площею 9,9 кв.м., 1-4
житлове площею 10,4 кв.м., 1-5 кладову
площею 1,9 кв.м., 1-6 житлове площею 12,2
кв.м., 1-7 житлове площею 13,5 кв.м., у
прибудові літ.«б» приміщення І коридор
площею 5,3 кв.м., ІІ санвузол площею 5,4
кв.м., у прибудові літ «б1» приміщення V
топочну площею 2,8 кв.м., надвірні
споруди: літ.«Е» літня кухня; літ.«Д»
літня кухня (1/2), літ.«д» прибудова,
літ.«д1» прибудова (1/2), №2 вигрібна яма,
що становить 32/100 частини від всього
домоволодіння.

Виділено у власність ОСОБА_7 житловий
будинок літ.«А», який складається з
приміщення 2-2 житлове площею 20 кв.м., 1-2
житлове площею 19,5 кв.м., всього площею
39,5 кв.м., у прибудові літ.«А1» приміщення
2-3 житлове площею 9,6 кв.м., 1-1 житлове
площею 17,8 кв.м., у прибудові літ.«а»
приміщення: 1 прибудова площею 7,7 кв.м.,
ІІ прибудова площею 3,8 кв.м., ІІІ
прибудова площею 8,3 кв.м., І V прибудова
площею 3,5 кв.м., у прибудові літ.«а1»
приміщення V прибудова площею 3.0 кв.м., в
мансарді літ.«м/с» приміщення 3-1
коридор площею 11,8 кв.м., 3-2 житлове
площею 13.7 кв.м., 4-1 коридор площею 13,2
кв.м., 4-2 житлове площею 11.3 кв.м.,
надвірні побудови : літ.«З» навіс,
літ.«В» літня кухня, літ.«Г» теплиця, №1
вигрібна яма, №7 вигрібна яма, №3
огорожа, №4 ворота, №6 хвіртка, №1
мостіння, літ.«Д» літня кухня (1/2),
літ.«д1» прибудова (1/2), що становить 68/100
частини від всього домоволодіння.

Виділено у користування ОСОБА_8
земельну ділянку площею 336 кв.м., у тому
числі під жилим будинком літ.«Б»,
прибудовою літ. «б», прибудовою
літ.«б1», частиною літньої кухні
літ.«Д», прибудовою літ.«д», частиною
прибудови літ.«д1», кухнею літ.«Е» з
існуючим виходом (виїздом) на
пров.Проточний.

Виділено у користування ОСОБА_7
земельну ділянку площею 784 кв.м., у тому
числі під житловим будинком «А»,
прибудовою літ. «А-1», літ.«а», літ.«а1»,
літньою кухнею літ.«В», теплицею
літ.«Г», навісом літ.«З», частиною
літньої кухні літ.«Д», частиною
прибудови літ.«д1» з існуючим виходом
(виїздом) на пров.Проточний.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7
компенсацію за зменшення розміру
часток в сумі 4779 грн. та 1446 грн. витрат
за проведення експертизи.

В апеляційній скарзі на рішення суду
ОСОБА_6, діючий в інтересах ОСОБА_7
посилаючись на не врахування судом
обставин, які надають перевагу йому у
виділенні будинку під літ.«Б», а не
позивачці та не взяття до уваги ІІІ
варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи, який
є найбільш доцільним, порушення норм
матеріального і процесуального права,
просив його скасувати, постановити
нове, яким виділити належну йому частку
у домоволодінні та визначити порядок
користування земельною ділянкою
відповідно до ІІІ варіанту висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 30.10.2013 року, стягнути з
ОСОБА_8 на його користь компенсацію
зменшення розміру частки в сумі 6201 грн.,
і витрати по проведенню експертизи в
сумі 2250 грн.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
що з'явилися, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених в суді першої інстанції
позовних вимог, колегія суддів вважає
її підлягаючою задоволенню частково з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, ОСОБА_8 і ОСОБА_7 є
власниками спільної часткової
власності - домоволодіння АДРЕСА_1, у
якому їм належить 30/100 ч. і 70/100 ч.
відповідно.

Домоволодіння розташоване на
земельній ділянці площею 1120 м2 , наданій
у користування згідно рішення
виконавчого комітету Комсомольської
районної ради м.Херсона №19/15 від 13.08.1976
року (а.с4-5; 9-10; 37-38).

У добровільному порядку дійти згоди
щодо реального поділу домоволодіння та
визначення порядку користування
земельною ділянкою, на якій воно
розташоване сторони не змогли.

Вирішуючи питання про виділення в
натурі ОСОБА_8 і ОСОБА_7 належних їм
часток у домоволодінні та визначаючи
порядок користування земельною
ділянкою, суд виходив з положень ст.364
ЦПК України та ст..88 ЗК України, та що І
варіант судової будівельно-технічної
експертизи №288 від 30.10.2013 року, найбільш
враховує права та інтереси
співвласників, задовольнивши позови
ОСОБА_7 і ОСОБА_8 відповідно до
вказаного варіанту експертизи.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, оскільки до нього він
дійшов повно та всебічно з'ясувавши
обставини справи, давши належну оцінку
наданим сторонами доказам та у
відповідності до норм матеріального
права, що регулюють спірні
правовідносини.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6,
діючого в інтересах ОСОБА_7 про те, що на
момент звернення з позовом до суду
ОСОБА_8 не провела державну реєстрацію
права власності на частку у спірному
домоволодінні, підлягають відхиленню,
як такі, що висновки суду не
спростовують.

Апелянт не заперечує, що на підставі
рішень Апеляційного суду Херсонської
області від 06.04.2011р. та 26.12.2011 року
ОСОБА_8 належить право власності на 129/600
та 17/200, а всього 180/600 або 30/ 100 частини
спірного домоволодіння. Окрім того, на
момент вирішення спору і винесення
рішення 27.11.2013 р., позивачка здійснила
державну реєстрацію права власності на
належну їй частку у майні (11.10.2012 року).

Доводи апелянта про неповідомлення
його про розгляд справи до 07.03.2013 року
підлягають відхиленню, оскільки це не
призвело до порушення процесуальних
його прав та не впливає на правильність
висновків суду.

Так, 29.09.2012 року ОСОБА_7, який проживає у
м.Хабаровську Російської Федерації,
видав нотаріально посвідчену
довіреність на ім'я ОСОБА_6 і ОСОБА_10,
якою уповноважив їх представляти його
інтереси у судах любого рівня, з усіма
без обмежень правами, наданими
законом стороні у справі (т.1 а.с.117), і
вказані особи представляли в суді при
розгляді даної справи інтереси ОСОБА_7

Крім того, суд першої інстанції
неодноразово здійснював дії щодо
направлення компетентним органам
Російської Федерації доручень про
вручення судових документів і повісток
ОСОБА_7 (т.1 а.с.104-116).

Посилання апелянта на те, що суд першої
інстанції не мав права доручати
проведення будівельно-технічної
експертизи ОСОБА_11, яка на момент
винесення ухвали суду вже не мала
свідоцтва судового експерта,
підлягають відхиленню, оскільки
зрештою, судом було доручено
проведення такої експертизи Грибковой
Н,Г., яка зазначена у державному реєстрі
атестованих експертів, і саме її
висновок покладено судом в основу
рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо
неповного врахування судом обставин,
що мають значення при вирішенні
питання за яким варіантом експертизи
необхідно провести виділ, належних
сторонам у справі часток, та не взяття
до уваги переваг ІІІ варіанту
експертизи, підлягають відхиленню, як
такі, що не відповідають фактичним
обставинам справи, не стверджені
доказами та висновки суду не
спростовують.

Колегію суддів встановлено, що батько
апелянта - ОСОБА_12 розвівся з його
матір'ю, яка у 1981 році разом з ОСОБА_7
виїхали до Російської Федерації,
отримавши від чоловіка компенсацію ?
вартості домоволодіння. З того часу
апелянт у спірному домоволодінні не
проживає і доказів реальності намірів
на проживання у ньому не надав, як і
доказів надання ним за життя батька
останньому матеріальної допомоги.

Після одруження ОСОБА_12 з позивачкою
ОСОБА_8 у 1993 році, вони проживали у
будинку літ.«Б», а ОСОБА_9 з дідусем і
бабусею у будинку літ.«А», де він
проживає і на сьогоднішній день.

Тобто, між співвласниками склався
порядок користування будинками, який
відповідає варіанту І експертизи.

ОСОБА_9 у будинку літ.«А», де він
проживає, протягом останніх років
здійснює його розкомплектацію та
демонтує, що підтверджується
постановами органів внутрішніх справ
про відмову у порушенні кримінальної
справи (т.1 а.с.18; т.2 а.с.78).

Експерт, у своєму висновку (т.2а.с.20)
зазначає, що найбільш оптимальний
варіант з поділу квартир - одному
співвласнику у будинку літ. «А», іншому
- у будинку літ.«Б», який не потребує
технічного обґрунтування,
реконструкції, додаткового
будівництва, тобто І варіант.

Відповідно до ІІІ варіанту, він
передбачає наявність у будинку літ.«А»
певних кімнат як у одного, так і іншого
співвласника, тобто проживання осіб,
між якими існують неприязні стосунки в
одному будинку.

Цей варіант потребує окрім того,
проведення перепланування будинку літ.
«А» (т.2 а.с.31), грошова компенсація за
невідповідність виділених часток
власників їх ідеальним часткам, вища
ніж за І варіантом.

Крім того, І варіант експертизи, який
суд поклав в основу судового рішення,
передбачає окреме володіння будинками
власників: ОСОБА_8 літ. «Б», що фактично
відповідає належній їй частці, і
ОСОБА_7, який не проживає ні на Україні,
ні у спірному домоволодінні з 1981 року, -
літ. «А».

Колегія суддів погоджується з доводами
апеляційної скарги в частині
необхідності покладання на ОСОБА_8
витрат по проведенню експертизи в сумі
2250 грн., як вказує апелянт - ? частини від
понесених ним витрат в сумі 4500 грн.

Відповідно до ч.2 ст.86 ЦПК України якщо
клопотання про проведення експертизи
заявлено обома сторонами витрати на її
оплату несуть обидві сторони позову.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, діючого в
інтересах ОСОБА_7, задовольнити
частково.

Рішення Комсомольського районного
суду м.Херсона від 27 листопада 2013 року в
частині стягнення з ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_7 витрат на проведення експертизи
змінити, збільшивши їх розмір з 1446 грн.
до 2250 грн.. В решті рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя: (підпис)
Л.П.Воронцова

З оригіналом згідно.

Копія рішення оформлено 13 лютого 2014
року

Рішення набрало законної сили 13 лютого
2014 року

Суддя:
Л.П.Воронцова

Секретар

судового засідання
О.О.Калюжний