Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 року Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого
судді Скрипник К.О.

при секретарі
Олексієнко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на майно,
виселення та зняття з реєстраційного
обліку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 06 листопада 2012 року звернувся
до суду з позовом, в якому згідно
останньої редакції уточнень вказав, що
відповідно до укладеного Договору №
DN80FI00000041 від 12.03.2007 року позивач надав
ОСОБА_2 кредит у розмірі 27785,00 доларів
США, терміном повернення до 11.03.2027 року
включно, зі сплатою відсотків у розмірі
9,96 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором 12.03.2007 року між
позивачем та ОСОБА_2 був укладений
договір іпотеки № DN80FI00000041, згідно умов
якого останній надав в іпотеку належне
йому нерухоме майно, а саме, житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, загальною площею 82,3 кв.м.,
житловою площею 46,9 кв.м., що знаходиться
за адресою: м. Дніпропетровськ, пров.
Короленка, 16а. У відповідності до п. 8
договору іпотеки, іпотека за цим
договором поширюється на земельну
ділянку загальною площею 977 кв.м., на
якій розташований предмет іпотеки. У
свою чергу, ОСОБА_2 порушив умови
укладеного договору в частині
своєчасного погашення платежів та
відсотків, передбачених умовами
кредитного договору, у зв'язку з чим,
станом на 04.10.2012 р. за договором виникла
заборгованість у розмірі 47953,05 дол.США,
що за курсом Національного Банку
України станом на 04.10.2012 року складає
383144,87 грн. з яких: 22725,41 дол.США -
заборгованість за кредитом, 9519,94
дол.США - заборгованість за процентами,
3118,50 дол.США - заборгованість по
комісії, 12589,20 дол.США - пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань.
Позивач просив в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ DN80FI00000041 від 12.03.2007 року, укладеним між
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_2
в розмірі 383144,87 грн., звернути стягнення
на житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, загальною
площею 82,3 кв.м., житловою площею 46,9 кв.м.,
який розташований за адресою: м.
Дніпропетровськ, пров. Короленка, 16а,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки (на підставі договору іпотеки
№DN80FI00000041 від 12.03.2007 року), з укладанням
від імені відповідача договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав на
нерухоме майно, Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, з проведення дій щодо
коригування технічної документації
відповідно до поточного стану
нерухомості, її перепланування та
перебудови, з проведення дій щодо
оформлення та з отриманням
кадастрового номеру земельної ділянки
загальною площею 977 кв.м., розташованої
за адресою: м. Дніпропетровськ, пров.
Короленка, 16а, з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення всіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки; виселити ОСОБА_2, ОСОБА_1, які
зареєстровані і проживають у житловому
будинку, який є предметом іпотеки, зі
зняттям їх з реєстраційного обліку за
вказаною адресою; стягнути з
відповідачів судові витрати.

Ухвалою від 27 лютого 2013 року до участі в
справі в якості співвідповідача
залучена ОСОБА_1..

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити. В обґрунтування
позовних вимог посилався на обставини,
викладені в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, про день і час проведення
слухання справи повідомлялася
належним чином. Надійшла письмова
заява з проханням відкласти судове
засідання, через погане самопочуття.
Проте, суд зауважує, що такі заяви
позивач подає на кожне судове
засідання, а тому, враховуюче строки
розгляду справи, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутність
відповідача, належним чином
повідомленого про дату судового
засідання.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню по
наступних підставах.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про
іпотеку», у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Судом встановлено, що 12 березня 2007
року між «Приватбанк» та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір № DN80FI00000041,
відповідно до якого позивач надав
ОСОБА_2 кредит в сумі 27785,00 доларів США,
терміном повернення до 11.03.2027 року
включно зі сплатою відсотків у розмірі
9,96 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом (а.с.23-28).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За правилом, встановленим ст. 509 ЦК
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

При цьому, якщо кожна із сторін у
зобов`язанні має одночасно і права, і
обов`язки, вона вважається боржником у
тому, що вона зобов`язана вчинити на
користь другої сторони, в одночасно
кредитором у тому, що вона має право
вимагати від неї.

У відповідності ст. 526 ЦК України,
зобов`язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

В забезпечення виконання умов
кредитного договору, 12 березня 2007 року
між ПриватБанк та ОСОБА_2 був укладений
договір іпотеки № DN80FI00000041, згідно умов
якого ОСОБА_2 надав в іпотеку позивача
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, загальною
площею 82,3 кв.м., житловою площею 46,9 кв.м.,
який розташований за адресою: м.
Дніпропетровськ, пров. Короленка, 16а,
належний йому на праві власності
(а.с.29-33).

Встановлено, що домоволодіння №
16а, яка розташоване по пров. Короленка в
м. Дніпропетровську належить ОСОБА_2 на
праві власності, на підставі договору
купівлі - продажу домоволодіння від 12
березня 2007 року, посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, за
реєстровим № 2294 (а.с.67-68).

Також, в забезпечення виконання
умов кредитного договору 12 березня 2007
року між Банком та ОСОБА_1 був укладений
договір поруки № DN80FI00000041, згідно умов
якого ОСОБА_1 зобов'язалася перед
позивачем відповідати у повному обсязі
за своєчасне та повне виконання
боржником зобов'язань за кредитним
договором (а.с.167)

Встановлено, що Банк свої
зобов'язання по договору виконав
належним чином. У свою чергу,
відповідач порушив умови укладеного
договору, в частині своєчасного
погашення платежів передбачених
умовами кредитного договору, у зв'язку
з чим станом на 04.10.2012 р. за договором
виникла заборгованість у розмірі 47953,05
дол.США, що за курсом Національного
Банку України станом на 04.10.2012 року
складає 383144,87 грн. з яких: 22725,41 дол.США -
заборгованість за кредитом, 9519,94
дол.США - заборгованість за процентами,
3118,50 дол.США - заборгованість по
комісії, 12589,20 дол.США - пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань
(а.с.9-12).

Статтею 35 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору, що не є перешкодою для
реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду у
встановленому законом порядку.

Встановлено, що Банк направляв ОСОБА_2
письмову вимогу про повернення суми
кредиту в повному обсязі, а також
процентів, комісії та штрафних санкцій,
нарахованих на день повернення
кредиту, в тридцяти денний строк з дня
отримання цієї вимоги та зі спливом
цього строку Банк має намір продати
предмет іпотеки (а.с.14).

Відповідно до вимог статті 610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Встановлено, що ОСОБА_2 10 березня
2013 року помер, що підтверджується
актовим записом про смерть № 1916 від
18.03.2013 року (а.с.183).

Згідно матеріалів спадкової справи
№ 524/2013, заведеної Другою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою, вбачається, що
після смерті ОСОБА_2, померлого 10
березня 2013 року, з заявою про прийняття
спадщини 19 липня 2013 року звернулася
ОСОБА_1 (а.с.202-219).

Разом з тим, позивач обґрунтовує
свої вимоги, керуючись ст. ст. 526,527, 530, 629,
ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України.

Висновки позивача з посиланням на
вищевказані норми законодавства суд
вважає помилковими, оскільки позивач
не уточнив позовні вимоги у в зв'язку зі
смертю боржника та не прийняв до уваги,
що відповідачка є спадкоємицею, яка
прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за
заповітом та за законом. Для
успадкування необхідно, щоб спадкоємці
прийняли спадщину. Для цього необхідно
у шестимісячний строк з дня відкриття
спадщини звернутись до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини з
відповідною заявою.

Згідно частини 3 статті 1268 ЦК
України спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
шестимісячного строку з часу відкриття
спадщини не заявив про відмову від неї.

За змістом частини 2 статті 1281 ЦК
України, Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, кредиторові спадкодавця
належить протягом шести місяців від
дня, коли він дізнався або міг
дізнатися про відкриття спадщини,
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, надавши
нотаріусу за місцем відкриття спадщини
претензію, заявлену у письмовій формі.
Про претензію, що надійшла, нотаріус
доводить до відома спадкоємців, які
прийняли спадщину або виконавця
заповіту.

Крім того, порядок пред'явлення
кредитором спадкодавця вимог до
спадкоємців і порядок їх задоволення
регулюються нормами статтями 1231, 1281, 1282
ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, при вирішенні спорів
щодо виконання зобов'язань за
кредитним договором у випадку смерті
боржника за наявності поручителя чи
спадкоємців необхідно враховувати
наступне.

Зокрема, відповідно до вимог ст.1282
ЦК спадкоємці боржника при умові
прийняття спадщини є боржниками
кредитора в межах вартості майна,
одержаного в спадщину. При цьому,
спадкоємці несуть зобов'язання
погасити нараховані відсотки і штрафи
тільки у тому випадку, якщо вони
вчинені позичальникові за життя. Інші
нараховані зобов'язання фактично не
пов'язані з особою позичальника і не
можуть присуджуватися для сплати
спадкоємцям

Разом з тим, позивач своїм
процесуальним правом, наданим йому ст.
31 ЦПК України, не скористався і
підстави позову та обсяг позовних
вимог в ході розгляду справи не
уточнив, хоча суд роз'яснював таке
право.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити, що не позбавляє останнього
права звернутися до суду з підстав,
передбачених ст.ст. 1281-1282 ЦК України .

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд в силу ст.88 ЦПК
України, враховує, що позовні вимоги
оплачені позивачем, судом залишено без
задоволення, позивач не звільнений від
їх оплати, у зв'язку з чим поверненню не
підлягають.

На підставі вищевикладеного і
керуючись ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України,
ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на майно,
виселення та зняття з реєстраційного
обліку - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги

Суддя
К.О. Скрипник