Справа № 530/266/14-ц
Номер провадження 2/530/197/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року Зінківський
районний суд Полтавської області в
складі

головуючого- судді Дігтяр М.І.
розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м.Зіньків цивільну справу
за позовом

ОСОБА_1 до
Великопавлівської

сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області та

Зіньківської
районної державної адміністрації а
також

третьої особи яка
не заявляє самостійних вимог щодо

предмету позову -
Зіньківської державної нотаріальної

контори, про
визнання права власності на спадкове
майно, -

В С Т А
Н О В И В :

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба
позивача ОСОБА_2 після смерті якої
відкрилася спадщина у вигляді
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
загальною площею 3,24 га, належної
померлій на підставі державного акту
на право приватної власності на землю
серії Р3 №656517, виданого
Великопавлівською сільською радою
16.08.2002 року.

Згідно заповідального
розпорядження ОСОБА_2 від 09.02.2009 року,
посвідченого секретарем виконкому
Великопавлівської сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області, спадкоємцем належного їй
нерухомого майна є її онук - Позивач по
справі ОСОБА_1. Спадкоємців, які б могли
претендувати на обов'язкову частку у
спадщині у померлої не має. Інших
спадкоємців як за Заповітом так і за
Законом немає.

Прийняття спадщини здійснене
спадкоємцем шляхом звернення до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини у встановлений
рішенням суду додатковий строк.

Однак, позивач вказує на те, що
успадкувати земельну ділянку у
нотаріальній конторі не має
можливості, через відсутність
кадастрового номера такої земельної
ділянки та відсутність відомостей про
неї в Державному земельному кадастрі,
про що надав письмову відмову Нотаріус
Зіньківської державної нотаріальної
контори.

Також позивач вказує на те, що
цільове призначення вказаної
земельної ділянки на момент видачі
державного акту - для ведення
особистого селянського господарства,
було визначено неправомірно та з
порушенням вимог чинного на той час
законодавства, оскільки власникам
земельних часток (паїв) було
передбачено видачу державного акта на
право приватної власності на
землю, з визначенням цільового
призначення - для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Можливість зміни цілей використання
земельних ділянок, що виділялися в
натурі власникам земельних часток паїв
була врегульована Указом Президента
України«Про невідкладні заходи щодо
прискорення реформування аграрного
сектора економіки» від 03.12.1999 року, та
передбачала наявність волевиявлення
власника земельної частки паю та
розроблення проекту відведення такої
земельної ділянки, чого дотримано не
було.

Вважаючи свої права порушеними,
Позивач звернувся до суду та просить
визнати частково недійсним державний
акт на право приватної власності на
землю серії серії Р3 №656517, виданого
Великопавлівською сільською радою
16.08.2002 року, в частині виду використання
земельної ділянки, та визнати за ним
право власності на вказане спадкове
майно - земельну ділянку для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва загальною площею 3,24 га, яка
належала померлій на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю серії серії Р3 №656517,
виданого Великопавлівською сільською
радою 16.08.2002 року, як за спадкоємцем
такого майна згідно заповіту.

У судове засідання позивач не
з'явився, а від нього надійшла письмова
заява з проханням розгляд справи
провести у його відсутність, вказуючи
при цьому, що позовні вимоги він
підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача,
Великопавлівської сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області, в судове засідання не з'явився,
а до суду подав письмове повідомлення,
в якому просив розгляд справи провести
в його відсутність та вказав про
відсутність заперечень щодо
задоволення позовних вимог позивача.

Представник відповідача,
Зіньківської районної державної
адміністрації Полтавської області, в
судове засідання не з'явився, а до суду
подав письмове повідомлення, в якому
просив розгляд справи провести в його
відсутність та вказав про відсутність
заперечень щодо задоволення позовних
вимог позивача.

Представник третьої особи -
Зіньківської державної нотаріальної
контори Зіньківського району
Полтавської області, в судове
засідання не з'явився, а надіслав суду
письмову заяву про розгляд справи у
відсутність її представника.
Заперечень проти позову від третьої
особи не надійшло.

Суд вирішив за можливе розглядати
справу у відсутності сторін, на
підставі наявних у справі доказів, з
урахуванням норм ст.197 ЦПК України.

Суд прийнявши до уваги заяви
сторін, дослідивши та проаналізувавши
письмові докази по справі, приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 до
Великопавлівської сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області та Зіньківської районної
державної адміністрації а також

третьої особи яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету
позову - Зіньківської державної
нотаріальної контори, про визнання
права власності на спадкове майно
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено,
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть. За життя ОСОБА_2 на підставі
державного акта на право приватної
власності на землю серії Р3 №656517,
виданого Великопавлівською сільською
радою 16.08.2002 року /далі-Державний акт/
належала земельна ділянка площею 3,24 га
для ведення особистого селянського
господарства, розташована на території
Великопавлівської сільської ради.

Судом встановлено, що після
реорганізації колективного
сільськогосподарського підприємства
ім. Чапаєва у с. Велика Павлівка
Зіньківського району Полтавської
області землі сільськогосподарського
призначення, які перебували у
користуванні вказаного КСП ім. Чапаєва
загальною площею 4393,6га. передано у
колективну власність
сільськогосподарського підприємства.
Факт передання державою земель
посвідчено відповідним Актом на
колективну власність, який видано на
підставі рішення 4-ї сесії 22-го
скликання Великопавлівської сільської
ради від 08.06.1995 року, та зареєстровано у
Книзі записів державних актів на право
власності на землю за №1. Відомості
Державного акту, що стосуються
цільового призначення земельних
ділянок містять інформацію про товарне
сільськогосподарське виробництво.

У послідуючому землі, передані у
колективну власність, були розпайовані
між громадянами - співвласниками
згідно списку - додатку до державного
акту на право колективної власності на
землю. Сертифікат на земельну частку
(пай) виданий Зіньківською РДА на ім'я
спадкодавця ОСОБА_2, переданий
Зіньківській районній державній
адміністрації у зв'язку з виділенням
спадкодавцю земельної ділянки в
натурі. На посвідчення права
власності на виділену земельну ділянку
відповідно до Розпорядження
Зіньківської РДА №402 від 18 липня 2002
року, ОСОБА_3 отримала державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії Р3 №656517, виданий
Великопавлівською сільською радою
16.08.2002 року із цільовим призначенням
земельної ділянки - для ведення
особистого селянського господарства.

Відповідно до Указу Президента
України "Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" N 720/95 від 8 серпня 1995 року,
та керуючись власним волевиявленням,
громадяни, які мали членство в
сільськогосподарському підприємстві,
реалізували своє право на отримання
земельних часток (паїв) в посвідчення
чого, отримали відповідні сертифікати
на право на земельну частку (пай).

Відповідно до пн.6 зазначеного
Указу №720/95 - «У разі виходу власника
земельної частки (паю) з
колективного сільськогосподарського
підприємства, сільськогосподарського
кооперативу, сільськогосподарського
акціонерного товариства за його
заявою здійснюється відведення
земельної ділянки в натурі в
установленому порядку і видається
державний акт на право приватної
власності на цю земельну ділянку».

Відповідно до ст. 5 Земельного
Кодексу України чинного на час
виникнення правовідносин, --
розпорядження земельними ділянками,
які перебувають у колективній
власності громадян, здійснюється за
рішенням загальних зборів колективу
співвласників. Кожен член колективного
сільськогосподарського підприємства,
в разі виходу з нього має право
одержати свою частку землі в натурі (на
місцевості), яка визначалася в порядку,
передбаченому частинами шостою та
сьомою ст. 6 ЗК України.

Отже, до часу виділення земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення в натурі на місцевості, та
посвідчення її державним актом на
право власності на землю, вид її
використання згідно Акту на колективну
власність було визначено як земельна
ділянка для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до Методичних рекомендацій
щодо порядку передачі земельної частки
(паю) в натурі із земель колективної
власності членам колективних
сільськогосподарських підприємств та
організацій, затверджених наказом
Міністерства сільського господарства
і продовольства України та Української
Академії аграрних наук від 4 червня 1996
р. № 47 /172/ 48 земельна частка (пай)
передається в натурі громадянину, який
має сертифікат на земельну частку, за
його заявою. Окрім того, пн..3.9
зазначених рекомендацій визначено, що
розроблена технічна документація є
підставою для прийняття рішення
місцевою радою про видачу державного
акта на право приватної власності на
землю, з визначенням цільового
призначення - для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Указом Президента України «Про
невідкладні заходи щодо прискорення

реформування аграрного сектора
економіки» від 03.12.1999 року, громадянам
було надане право розширювати особисті
підсобні господарства без створення
юридичної особи за умови відведення
таких земель в натурі у встановленому
законом порядку. Тобто, законодавчо
непередбачена до 2000-го року можливість
зміни цілей використання земельних
ділянок що виділялися в натурі
власникам земельних часток паїв, є
урегульованою зазначеним Указом
Президента України з визначенням двох
обов'язкових складових: наявності
волевиявлення власника земельної
частки паю та розроблення проекту
відведення такої земельної ділянки.

Розпорядженням Зіньківської РДА
№402 від 18.07.2000 року затверджено
технічну документацію з приватизації
земельних ділянок що передавалися
власникам земельних часток паїв. П.2
зазначеного Розпорядження визначено -
передати власникам сертифікатів на
право на земельну частку (пай) у
приватну власність земельні ділянки
для ведення особистого селянського
господарства (тотожне поняттю особисте
підсобне господарство). Також,
погодження технічної документації
Великопавлівською сільською радою
міститься в Рішенні від 03.07.2002 року про
передачу громадянам власникам
земельних часток (паїв) у приватну
власність земельних ділянок із земель
реформованого КСП ім.. Чапаєва на
території Великопавлівської сільської
ради земель для ведення особистого
селянського господарства.

Зазначені рішення щодо погодження
та затвердження технічної
документації не відповідають вимогам
діючого законодавства оскільки зміна
виду використання земельних ділянок
мала бути здійснена на підставі
проектів їх відведення, а не технічної
документації. Окрім зазначеного вище,
технічні документації не містять
відповідних заяв власників
сертифікатів про відведення таких
ділянок з метою розширення особистого
підсобного господарства. Зокрема така
заява не подавалася і ОСОБА_2.

Вказане підтверджується
інформацією, що надана
Великопавлівською сільською радою, про
відсутність заяви ОСОБА_2 про
приєднання земельної частки (паю) до
присадибної земельної ділянки, а також
інформацією Відділу Держземагентства
в Зіньківському районі Полтавської
області про те, що технічні
документації про виділення земельних
часток (паїв) на місцевості не містять в
собі жодної інформації про звернення
громадян із зазначеним проханням.

Судом встановлено, що з часу
отримання земельної ділянки (виділення
її в натурі), та до часу своєї смерті
ОСОБА_2 самостійно не використовувала
земельну ділянку, передавши її в оренду
сільськогосподарському підприємству
СТОВ «Агро-Сервис» для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва. Вказаний факт
підтверджується договором оренди,
зареєстрованим в установленому
законом порядку.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку про порушення
права ОСОБА_2 при визначенні цільового
призначення земельної ділянки,
отриманої нею в результаті паювання
земель колективної власності.

Крім неправомірного визначення
цільового призначення земельної
ділянки, Державний акт виданий у
визначеному на той час порядку, однак
за життя спадкодавця при зміні
земельного законодавства належним
чином у Державному земельному кадастрі
зареєстрований не був і в даний час не
має кадастрового номера. Факт
належності землі померлій ОСОБА_2
підтверджено і Витягом з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки виданим
Відділом Держземагенства у
Зіньківському районі Полтавської
області.

За вказаних обставин суд приходить до
висновку, що спірне майно є спадковим і
належало померлій ОСОБА_2, на законних
підставах. Сам по собі факт відсутності
реєстрації Державного акта у
Державному земельному кадастрі не
свідчить про відсутність у ОСОБА_2 за
життя права власності на вказане
нерухоме майно.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1223 ч.1,
1269 ЦК України до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
після його смерті. Часом відкриття
спадщини є день смерті особи або день, з
якого вона оголошується померлою.
Право на спадкування мають особи,
визначені в заповіті. Спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини.

Згідно заповідального
розпорядження ОСОБА_2 від 09 лютого 2009
року, посвідченого секретарем
Великопавлівської сільської ради
Зіньківського району, спадкоємцем
вищевказаної земельної ділянки
визначений позивач ОСОБА_1, який вчасно
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини після
смерті спадкодавця ОСОБА_2 дослідженою
заявою про прийняття спадщини та
відомостями Постанови Зіньківської
державної нотаріальної контори.

Враховуючи, що спірна земельна
ділянки є спадковим майном, позивач
прийняв спадщину шляхом звернення з
відповідною заявою до нотаріальної
контори у встановлений (додатково
наданий) за відповідним рішенням
Зіньківського районного суду строк,
суд приходить до висновку про
наявність підстав для задоволення
позову та визнання за позивачем права
власності на вказане спадкове майно .

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1233-1243, 1247-1248, 1268 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 174, 208, 212- 215,197 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Визнати частково недійсним
державний акт на право приватної
власності на землю серії Р3 №656517,
виданий Великопавлівською сільською
радою 16.08.2002 року, в частині виду
використання земельної ділянки «для
ведення особистого селянського
господарства».

Визнати за ОСОБА_1, право власності
на спадкове нерухоме майно - земельну
ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
загальною площею 3,24 га, яка розташована
на території Зіньківського району в
адміністративних межах
Великопавлівської сільської ради та
визначена Державним актом на право
приватної власності на землю серії Р3
№656517, виданим Великопавлівською
сільською радою 16.08.2002 року, як за
спадкоємцем такого майна згідно
заповіту після померлої ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
шляхом подачі через Зіньківський
районний суд апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СуддяМ. І. Дігтяр