Справа № 1227/4180/12
Провадження № 22ц/782/621/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого: Борисова Є.А.

суддів: Маляренко І.Б., Луганської
В.М.

при секретарі: Арутюнян Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
представника ОСОБА_2, на рішення
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 14 січня 2014 року
за позовом ОСОБА_2 Володимировичадо до
Комунального підприємства
«Сєвєродонецькі теплові мережі» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
затоплення квартири.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до
Сєвєродонецького міського суду з
позовом до комунального підприємства
«Житлосервіс «Добробут» про
відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 4045 грн. та моральної шкоди в сумі 4
000 грн., завданої внаслідок затоплення
квартири. В обґрунтування заявлених
вимог позивач послався на те, що є
власником квартири АДРЕСА_1. 06.11.2008 р.
було проведено запуск системи
централізованого опалення, під час
якого в квартирі стався прорив труб
цієї системи, внаслідок чого квартиру
залило гарячою водою. В результаті
аварії були пошкоджені стіни, стеля та
підлога квартири, а також майно
позивача. 11.11.2008 р. був складений акт
обстеження квартири із зазначенням
пошкоджень, спричинених залиттям.
Внаслідок залиття були пошкоджені шафа
вартістю 200 грн., два крісла вартістю 100
грн., журнальний стіл вартістю 140 грн.,
килим розміром 2,2 м х 5,5 м вартістю 350
грн., дві подушки вартістю 100 грн.,
ковдра вартістю 140 грн., 50 кг цукру
вартістю 400 грн., 50 кг муки вартістю 200
грн., міжкімнатні двері та дверні
коробки вартістю 1 000 грн., стяжка
підлоги вартістю 400 грн., будівельні
матеріали (цемент, штукатурка стартова
та фінішна, клей) вартістю 360 грн., два
замки на вхідних дверях вартістю 170 грн.
та 75 грн. Для просушування квартири був
придбаний масляний радіатор та
витрачено 600 квт/год електроенергії на
загальну суму 410 грн. Загалом було
пошкоджено майна на суму 4045 грн.
Квартира знаходиться в стані
непридатному для проживання. Просив
суд стягнути з КП «Житлосервіс
«Добробут» на його користь матеріальну
шкоду в сумі 4045 грн., моральну шкоду в
сумі 4 000 грн. та судові витрати в сумі 197
грн.

Під час розгляду справи позивач
неодноразово уточнював позовні вимоги
і остаточно просив суд стягнути на свою
користь 34713,10грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та 4000
- в рахунок відшкодування моральної
шкоди.

Ухвалою Сєвєродонецького міського
суду від 02.11.2012 р. за клопотанням
представника позивача ОСОБА_1 було
замінено неналежного відповідача КП
«Житлосервіс «Добробут» належним
відповідачем - КП «СТМ».

Рішенням Севєродонецького міського
суду Луганської області від 14 січня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_2 були
задоволені частково. А саме, суд
стягнув з комунального підприємства
«Сєвєродонецькі теплові мережі» на
користь ОСОБА_2 10 246 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та 2
000 грн. - в рахунок відшкодування
моральної шкоди, 123 грн.- в рахунок
відшкодування судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивача
ОСОБА_2, поданій через представника
ОСОБА_1, ставиться питання про зміну
рішення як в частині відшкодування
матеріальної шкоди так і в частині
відшкодування моральної шкоди. А саме
апелянт просить встановити розмір
відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 21890грн., а розмір відшкодування
моральної шкоди в сумі 4000 грн.
Посилається при цьому на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, а також
неправильну оцінку наявних у справі
доказів.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник позивача
уточнила вимоги апеляційної скарги і
фактично просила рішення суду першої
інстанції скасувати, а по справі
постановитьи нове рішення, яким
стягнути з комунального підприємства
«Сєвєродонецькі теплові мережі» на
користь ОСОБА_2 21890грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та 4000
грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди.

Представник відповідача в судове
засідання апеляційної інстанції не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
законним і обґрунтованим є рішення,
коли суд виконав всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом, на основі повного і всебічного
з'ясування обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених такими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що
висновки суду у повній мірі
відповідають обставинам справи.

Так встановлено, що позивач ОСОБА_2
є власником однокімнатної квартири
АДРЕСА_1 і 07 листопада 2008 року внаслідок
пориву труби централізованого
опалення у кухні квартири сталося
залиття жилого приміщення, належного
позивачу. Внутрішньобудинкові мережі
опалення та гарячого водопостачання в
багатоквартирному будинку, в якому
розташована квартира позивача,
перебувають на балансі Комунального
підприємства «Сєвєродонецькі теплові
мережі». Пошкодження труб
централізованого опалення в квартирі
позивача сталося внаслідок їх
зношеності. Зазначені обставини в
повній мірі підтверджуються
матеріалами справи.( т.1 а.с.4, 10, 84-86, 123-132,
175).

З урахуванням зазначених
обставин, а також часткового визнання
представником відповідача позовних
вимог щодо відшкодування матеріальної
шкоди, суд першої інстанції підставі
положень п.п. 5,6 ч.2 ст.24 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
дійшов вірного висновку стосовно того,
що залиття сталося з вини підприємства
- відповідача, яке не забезпечило
своєчасного ремонту системи
централізованого опалення у
багатоквартирному будинку, в якому
розташована належна ОСОБА_2 квартира,
відповідно до вимог існуючих
стандартів, норм та правил, що призвело
до пориву труби централізованого
опалення та залиття квартири.

Також судом першої інстанції було
встановлено, що внаслідок залиття були
пошкоджені елементи внутрішнього
оброблення та оздоблення квартири, а
саме шпалери та зовнішнє покриття на
стінах та стелі в коридорі, кухні та
житловій кімнаті квартири.

Згідно з наявним в матеріалах
справи висновком повторної судової
будівельно-технічної експертизи від
22.10.2013 року № 771/23, що була проведена
експертом Луганського відділення
Донецького науково-дослідного
інституту судових експертиз ( т.2 а.с.
96-112) вартість ремонтно-відновлювальних
робіт в квартирі позивача становить
10246грн.

З урахуванням зазначених обставин
суд першої інстанції на підставі ст.1166
ЦК України дійшов вірного висновку
щодо необхідності часткового
задоволення позовних вимог ОСОБА_2
щодо відшкодування матеріальної шкоди
і обґрунтовано стягнув на користь
останнього 10246 грн.

При цьому судова колегія
погоджується з висновком суду, щодо
необхідності покладення в основу
рішення саме висновку повторної
судової будівельно-технічної
експертизи, оскільки цей висновок є
повним, достовірним та таким, що в
повній мірі узгоджується з іншими
матеріалами справи і при проведенні
повторної експертизи були повністю
додержані вимоги законодавства, яке
регламентує порядок проведення такого
роду експертиз. Натомість висновок
судової будівельно-технічної
експертизи № 1018/10.6 від 31.01.2013 року, що
був складений експертом ТОВ
«Експертно-юридичне бюро «Гривна-Плюс»
Сандровим Г.В. не можна вважати повним
та достовірним, оскільки з пояснень
експерта вбачається. що під час
складання висновку він не врахувував
тієї обставини, що після залиття
квартири пройшло 5 років, а також не
враховував другого акту обстеження
квартири, який був складений у 2011 році ,
що свідчить про те, що висновок є
неповним та таким, що виконаний без
врахування всіх обставин справи.

Правильним, на думку судової
колегії, є висновок суду стосовно
необхідності відмови у задоволенні
вимог ОСОБА_2 в частині відшкодування
матеріальної шкоди, яка полягає у
вартості пошкоджених меблів, предметів
повсякденного вжитку, зіпсованих
продуктів харчування та будівельних
матеріалів, оскільки позивачем не
надано належних та достатніх доказів
на підтвердження вартості пошкоджених
меблів та предметів домажнього вжитку,
а також доказів на підтвердження того,
що витрати на придбання продуктів
харчування та будівельних матеріалів
були понесені особисто позивачем.

Одночасно суд першої інстанції на
підставі ст.ст. 23 1167 ЦК України дійшов
обґрунтованого висновку щодо
необхідності часткового задоволення
вимог позивача про відшкодування
моральної шкоди, яка полягає в душевних
стражданнях пов'язаних з пошкодженням
належного йому майна, стягнувши на
користь останнього 2000 грн.на
відшкодування моральної шкоди. При
цьому суд першої інстанції врахував
всі обставини справи, в тому числі і те,
що позивач ОСОБА_2 з 2006 року фактично не
мешкає в пошкодженій внаслідок заливу
квартирі АДРЕСА_1, і що він не надав
належних доказів на підтвердження тієї
обставини, що саме внаслідок залиття
вказаної квартири погіршився стан його
здоров'я або суттєво змінився
звичайний спосіб життя.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що суд першої інстанції
бкзпідставно не взяв до уваги висновок
судової будівельно-технічної
експертизи № 1018/10.6 від 31.01.2013 року, яка
проводилась ТОВ «Експертно-юридичне
бюро «Гривна-Плюс», не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки, як вже
зазначалося вище, висновок повторної
судової будівельно-технічної
експертизи, проведеної Луганським
відділенням Донецького НДІСЕ є більш
достовірним обгрунтованим та таким, що
узгоджується з іншими матеріалами
справи. .

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що при визначенні розміру
відшкодування моральної шкоди не було
взято до уваги факт пошкодження
внаслідок залиття квартири меблів та
предметів домашнього вжитку, що
знаходились у жилому приміщенні, на
думку судової колегії, не можуть
слугувати підставою для зміни або
скасування рішення суду першої
інстанції в цій частині, оскільки в
матеріалах справи відсутні належні та
достатні докази на підтвердження тієї
обставини, що меблі та предмети
домашнього вжитку були пошкодженні
саме внаслідок залиття квартири, а не з
будь-яких інших причин, відсутні також
докази на підтвердження ступеню їх
пошкодження та ступеню втрати ними
якісних властивостей, як відсутні і
докази стосовно неможливості їх
подальшого використання за
призначенням.

Таким чином, судова колегія вважає,
що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели, або могли призвести до
неправильного вирішення справи, а тому
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст.304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану в
інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 14 січня 2014
року -залишити без змін.

Ця ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно та може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів після її
проголошення.

Головуючий:

Судді