У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової
О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом приватної
агрофірми «Нива» до ОСОБА_4, відділу
державної виконавчої служби
Пустомитівського районного управління
юстиції, третя особа - ПАТ «Універсал
Банк» у Львівській області, про
визнання права власності, зняття
арешту з майна за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Пустомитівського
районного суду Львівської області від
31 травня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Львівської області від 25 грудня 2013
року,

встановила:

У грудні 2012 року приватна агрофірма
«Нива» звернулася до суду до ОСОБА_4,
відділу державної виконавчої служби
Пустомитівського районного управління
юстиції, третя особа - публічне
акціонерне товариство «Універсал
Банк» у Львівській області, про
визнання права власності, зняття
арешту з майна.

Позов мотивовано тим, що 8 серпня 2002
року між приватною фірмою «Нива» та
ОСОБА_4 було укладено договір
купівлі-продажу приміщення механічної
майстерні (площею 781,7 кв. м.) та котельні
(площею 116,9 кв. м.), загальною площею 898,6
кв. м., які розташовані за адресою
АДРЕСА_1

Згідно договору, вказані вище
приміщення належать продавцю -
приватній агрофірмі «Нива» на підставі
свідоцтва про право власності.

Рішенням Пустомитівського районного
суду Львівської області договір
купівлі - продажу від 8 серпня 2002 року
визнано недійсним.

Посилаючись на те, що на день подачі
позовної заяви ОСОБА_4 не повернув
приватній агрофірмі «Нива» приміщення
механічної майстерні та котельні,
позивач звернувся до суду.

Рішенням Пустомитівського районного
суду Львівської області від 31 травня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 25 грудня 2013 року, позов задоволено.

Визнано за приватною агрофірмою «Нива»
право власності на приміщення
механічної майстерні (площа 781,7 кв. м.)
та котельні (площа 116,9 кв. м.), загальною
площею 898,6 кв. м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1

Витребувано вказані приміщення в
ОСОБА_4 та зобов'язано повернути їх
приватній агрофірмі «Нива».

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд виходив із того, що
спірне майно не належить ОСОБА_4,
перебуває у його володінні без
правової підстави, протягом тривалого
часу ним не використовувалося, на
зазначені приміщення накладено арешт,
як на майно останнього, набуте ним на
підставі договору купівлі - продажу,
який судом визнано недійсним. Арешт на
зазначене майно накладено державним
виконавцем на підставі виконавчого
листа, виданого Жовківським районним
судом на підставі рішення суду у справі
про стягнення з ОСОБА_4 боргу на користь
ПАТ «Універсал Банк» неправомірно, чим
порушено права позивача на спірне
майно.

Висновок суду підтверджено доказами,
поданими сторонами (ст. 212 ЦПК
України), а наведені в касаційній
скарзі доводи висновок суду не
спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 31 травня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 25 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова