АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1615/2909/12
Номер провадження 22-ц/786/1004/14
Головуючий у 1-й інстанції Зоріна
Доповідач Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді:
Бутенко С.Б.

Суддів:
Обідіної О.І., Панченка О.О.

при секретарі:
Кальник О.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 28
січня 2014 року

по справі за заявою ОСОБА_1 про
скасування заходів забезпечення
позову по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання договору
дарування недійсним, визнання права
власності на квартиру.

Заслухавши суддю-доповідача
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2014 року ОСОБА_1 звернулась
до Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області із
заявою про скасування вжитих заходів
забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
та ОСОБА_3 про визнання договору
дарування недійсним, визнання права
власності на квартиру з підстав,
передбачених ч. 6 ст. 154 ЦПК України.

Ухвалою Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 28
січня 2014 року заяву ОСОБА_1 повернуто
заявникові.

Не погодившись з даною ухвалою
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
просить оскаржувану ухвалу скасувати
та передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції для його
вирішення по суті.

Колегія суддів, заслухавши
пояснення представника апелянта,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, приходить до
висновку про задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступних мотивів.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом першої інстанції, що
ухвалою Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 02
липня 2012 року вжито заходів
забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
та ОСОБА_3 про визнання договору
дарування недійсним та визнання права
власності на квартиру шляхом заборони
Комунальному підприємству
«Кременчуцьке міжміське бюро
технічної інвентаризації» вчиняти
будь-які дії щодо квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Крюківського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 26 жовтня 2012 року вищевказаний позов
було задоволено.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 19 грудня 2012
року, яке залишено без змін ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 березня 2013 року, спір між
сторонами вирішено остаточно. Рішення
Крюківського районного суду м.
Кременчука від 26 жовтня 2012 року по
справі скасовано та ухвалено нове
рішення, яким відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_2.

Повертаючи ОСОБА_1 заяву про скасування
вжитих заходів забезпечення позову,
суд першої інстанції помилково
керувався правилами ч. 8 ст. 153 ЦПК
України та вважав, що не має підстав для
розгляду поставленого заявником
питання, оскільки рішення по суті
позовних вимог ухвалено апеляційним
судом Полтавської області.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погодитися не
може, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. До заяви про
забезпечення позову пред'являються
вимоги, недодержання яких відповідно
до ч. 8 ст. 153 ЦПК України є підставою для
повернення заяви про забезпечення
позову заявникові.

Порядок зміни виду забезпечення позову
або скасування заходів забезпечення
позову встановлено ст. 154 ЦПК України,
якою не передбачено повернення заяви
про заміну або скасування заходів
забезпечення позову стороні, а підстав
застосування процесуальної аналогії в
оскаржуваній ухвалі суду першої
інстанції не наведено.

Відповідно до ч.ч. 3, 5, 6 ст. 154 ЦПК України
питання щодо скасування заходів
забезпечення позову вирішується судом,
який розглядає справу, в судовому
засіданні з повідомлення осіб, які
беруть участь у справі, неявка яких не
перешкоджає розгляду вказаного
питання.

Якщо у задоволенні позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

Отже, оскільки питання забезпечення
позову не являється предметом спору, з
приводу якого сторони подавали докази
та давали пояснення, стосовно якого
судом ухвалено рішення, а є
процесуальною дією, спрямованою на
забезпечення виконання сприятливого
судового рішення у майбутньому, і
підстави для їх існування можуть
змінюватися протягом усього часу
розгляду справи, суд першої інстанції,
який вживав заходів забезпечення
позову, дійшов невірного висновку про
відсутність повноважень на вирішення
заяви ОСОБА_1 про скасування заходів
забезпечення позову.

Керуючись ст. 303, ст. 307 ч. 2 п. 4, ст. 312
ч. 1 п. 3, ст.ст. 314, 315 ЦПК України колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 28
січня 2014 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів
забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
визнання договору дарування недійсним,
визнання права власності на квартиру
повернути до суду першої інстанції для
вирішення по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/
О.І. Обідіна

О.О. Панченко

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
С.Б.Бутенко