Справа № 368/73/14-ц
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"14" березня 2014 р.
Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого
судді Кириченка В.І.

при
секретарі Мозговій Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кагарлику справу за
позовом

ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Акцент- Банк» про визнання
порушеними прав споживача, визнання
недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

В позові позивач ОСОБА_1 просила суд:

- визнати порушеними її права
споживача;

-визнати недійсним кредитний договір у
формі заяви позичальника про надання
споживчого кредиту № АВНОRХ109460036 від
17.08.2013 року, укладений між нею і
відповідачем Публічним акціонерним
товариством «Акцент- Банк».

Вказала, що вказаний договір
підписаний відповідачем з
використанням факсимільного
відтворення підпису без згоди
позивача, що суперечить ч.3 ст.207 ЦПК
України та з використанням
факсимільного відтворення печатки
юридичної особи , що не передбачено
вказаною нормою. Вказаним не було
дотримано вимог ст..203 ч.1 ЦК України , а
також вимог ст..203 ч.3 ЦК України, так як
було відсутнє волевиявлення позивача
на укладення вказаного договору у
зв»язку з відсутністю згоди позивача
на використання факсимільного
відтворення підпису та печатки. Тому
на підставі ст..215 ч.1 ЦК України
вказаний договір слід визнати
недійсними. Також були порушені права
позивача як споживача на свободу
вибору продукції , свободу
волевиявлення та принцип рівності
сторін, що передбачені ст..21 ЗУ « Про
захист прав споживачів».

В судовому засіданні позов підтримала.

Відповідно до ст..224 ч.1 ЦПК України
проведено заочний розгляд справи.

Судом встановлено слідуюче.

Між позивачем і відповідачем укладено
договір про надання споживчого кредиту
№ АВНОRХ109460038 від 17.08.2013 року ( а не №
АВНОRХ109460036 від 17.08.2013 року як вказано в
позові) по якому відповідач Публічне
акціонерне товариство « Акцент- Банк»
відповідно до умов договору
перерахував суму кредиту на користь
фізичної особи- підприємця ОСОБА_3 9399,04
грн. в рамках програми споживчого
кредитування.

Згідно ч.І ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Частиною 3 ст.203 ЦК України передбачено,
що волевиявлення учасника правочину
має бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Визнання договору недійсними можливе
лише з підстав визначених законом, а
саме відповідно до вимог ст.215 ч.1 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог які встановлені
частинами першою- третьою, п»ятою та
шостою статті 203 ЦК України і не
зазначено ч.4 ст.203 ЦК України яка
вимагає вчинення правочину у формі,
встановленій законом. Але підписання
договору та скріплення печаткою
стосується форми правочину, а не його
змісту згідно ст..207 ЦК України.

Згідно частин 2, 3 ст.207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами). Правочин,
який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою. Використання
при вчиненні правочинів факсимільного
відтворення підпису за допомогою
засобів механічного або іншого
копіювання, електронного підпису або
іншого аналога власноручного підпису
допускається у випадках, встановлених
законом, іншими актами цивільного
законодавства, або за письмовою згодою
сторін, у якій мають міститися зразки
відповідного аналога їхніх
власноручних підписів.

Пунктом 13 заяви позичальника
підтверджується, що своїм підписом
позивач підтвердила факт надання їй
повної інформації про умови
кредитування. Також пунктом 15 заяви
позичальника підтверджується, що
позивач погодилась, що заява
позичальника разом із запропонованими
відповідачами Умовами та правилами,
Тарифами складає між нею та
відповідачем кредитно- заставний
договір.

Відповідно до ст..60 ЦПК України
позивач не довела, що були порушені
права позивача як споживача на свободу
вибору продукції , свободу
волевиявлення та принцип рівності
сторін, так як копією договору вказані
обставини не підтверджуються.

Крім того, ч.1 ст..15 ЦК України
визначено, що кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Позивачем не доведено
порушення, невизнання або оспорювання
його прав відповідачем.

Тому в задоволенні позову
відмовити повністю.

Керуючись ст..ст.15 ч.1, 207 ч.2,3; 215 ЦК
України, ст..21 ЗУ «Про захист прав
споживачів», ст..224 ч.1 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення суду.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя: В. І. Кириченко