Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/522/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Спори, що виникають із договорів
купівлі-продажу Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

13.03.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді: Кодрула
М.А.

суддів: Франко В.А.,
Чорнобривець О.С.

за участю секретаря: Задирака
Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення коштів, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 20 грудня 2013 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про
стягнення коштів. Посилаючись на те, що
він маючи намір придбати у
відповідачів будинок сплатив їм 47000
доларів США, але договір
купівлі-продажу не був укладений,
просив стягнути з відповідачів
солідарно аванс в розмірі 375671 грн. та 3%
річних за період з 07.10.2011 року по день
подачі позову, що складає 19 344 грн. 16 коп,
а всього 395015 грн. 16 коп.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 20 грудня 2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 375 671 грн., в
решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 судовий збір по 1638 грн. 57 коп. з
кожної.

В апеляційній скарзі
ОСОБА_3, ОСОБА_5 посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
просять рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_4 та представника ОСОБА_6 ОСОБА_7,
які підтримали доводи скарги,
пояснення ОСОБА_2 та його представників
ОСОБА_8, ОСОБА_9, які заперечували проти
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення
суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до норм ст. 215 ЦК України та
п.8 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 2009 року № 9 „Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" недійсним може бути
визнано лише укладений договір. У разі
якщо на виконання неукладеного
договору стороною передчасно передано
майно, можуть заявлятися лише вимоги,
передбачені главою 83 книги п'ятої ЦК
(ст.ст. 1212-1215 ЦК України).

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберігала його у себе
за рахунок іншої особи без достатньої
правової підстави, зобо"язана
повернути потерпілому це майно. Особа
зобов"язана повернути це майно і тоді,
коли підстава на якій воно було набуте,
згодом відпала. Положення цієї статті
застосовується незалежно від того, чи
безпідставне набуття чи збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5
на праві власності в рівних частках
належить житловий будинок, що
розташований в АДРЕСА_1.

07 жовтня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
укладено попередній договір
купівлі-продажу житлового будинку та
земельної ділянки по АДРЕСА_1, яким
визначено, що купівля-продаж вказаного
об'єкту нерухомого майна за основним
договором буде вчинена за загальну
суму 47 000 доларів США.

Відповідно до попереднього
договору купівлі-продажу та розписок
відповідачі отримали від ОСОБА_2 47000
доларів США за проданий будинок.

Таким чином судом встановлено, що
відповідачі отримали від позивача 47000
доларів США, але договір
купівлі-продажу будинку та земельної
ділянки нележним чином не укладений та
не зареєстрований, тому отримані кошти
відповідачі зобов"язані повернути
позивачу.

За таких обставин колегія суддів
дійшла до висновку про відхилення
апеляційної скарги та залишення без
змін рішення суду, оскільки судове
рішення законне та обґрунтоване, а
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Безпідставним є посилання в
апеляційній скарзі на те, що суд першої
інстанції не застосував ст. 220 ЦК
України, за якою можливе визнання
договору дійсним, якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна
із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення.

В матеріалах справи є копія
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 22 листопада 2012 року,
яке набрало законної сили 14 грудня 2012
року, яким відмовлено ОСОБА_2 в
задоволенні позову до ОСОБА_3, ОСОБА_5
про визнання дійсним договору
купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1. Під
час розгляду цієї справи, ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 заперечували проти визнання
договору купівлі-прордажу будинку
дійсним.

Не мають правового значення також
посилання в апеляційній скарзі, що суд
не взяв до уваги, що належне оформлення
договору кіпівлі-продажу будинку
відбулося з вини позивача, а тому
отримані кошти поверненню не
підлягають, та готовність
відповідачів здійснити нотаріальне
оформлення договору кіпівлі-продажу,
оскільки вони суперечать вимогам ст. 1212
ЦК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів судової
палати,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 20 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: