Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого -
судді Мармаша В.Я.

при секретарі -
Орловській К.А.

з участю позивача -
ОСОБА_1

відповідача -
ОСОБА_2

третьої особи державного виконавця

Галицького ВДВС ЛМУЮ - Ача
М.І.

представника третьої особи

органу опіки і піклування в особі

Личаківськ районної адміністрації ЛМР
- Сальвицького Р.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третіх осіб: державного
виконавця Галицького відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Ача Миколи Івановича, органу
опіки і піклування в особі
Личаківської районної адміністрації
Львівської міської ради про звільнення
від сплати заборгованості по
аліментах, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, який в ході судового
розгляду уточнив, та остаточно просив
повністю звільнити його від сплати
аліментів в розмірі 18053 грн. Позов
мотивує тим, що рішенням Личаківського
районного суду м. Львова від 11.11.2004р.
вирішено стягувати із нього аліменти
на утримання двох спільних із
відповідачем дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у
розмірі 200 грн. щомісячно. З підстав,
передбачених ч. 2 ст. 197 СК України, так
як виникли інші обставини, що мають
істотне значення, а саме приховування
одержання відповідачем від нього
коштів на утримання дітей, вважає, що
наявні підстави для звільнення його
від сплати заборгованості за
аліментами. Так, він регулярно
виплачував відповідачу грошові кошти
на утримання дітей безпосередньо
готівкою, спочатку по 400 грн., а згодом
по 600 грн. щомісяця через свого батька.
Крім того, на їх утримання ішли кошти,
отримувані ним як допомога у зв'язку з
інвалідністю, він надавав кошти на
відпочинок дітей, придбання та ремонт
їм оргтехніки, а також 500 Євро на
навчання доньки у музичній школі ім. С.
Крушельницької. Крім того, в період до
лютого 2006 року відраховувались грошові
кошти із його соціальної допомоги як
інваліда з дитинства, у зв'язку з чим
розмір заборгованості зі сплати
аліментів повинен бути меншим.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав із аналогічних викладеним у
позовній заяві підстав.

В судовому засіданні відповідач проти
задоволення позову заперечила,
пояснивши, що вважає безпідставними
позовні вимоги заявлені до неї. Якщо
позивач вважає неправильним
нарахування йому заборгованості зі
сплати аліментів, то він вправі із цих
підстав оскаржувати дії державного
виконавця в межах процедури
виконавчого провадження. Жодних коштів
як сплату аліментів на утримання дітей
він їй не надавав ні безпосередньо, ні в
межах процедури виконавчого
провадження шляхом перерахування
коштів грошовим переказом чи на
банківський рахунок дітям. Батько
позивача так само коштів від нього не
передавав, інколи надавав кошти
безпосередньо від себе як дідуся для
внучки, що не може вважатися сплатою
позивачем аліментів на утримання
дітей. Поодинокі випадки участі батька
дітей в додаткових витратах на їх
утримання (як-то, ремонт комп'ютерної
техніки, участь в оздоровленні дітей)
не звільняють його від обов'язку зі
сплати аліментів.

Третя особа державний виконавець
Галицького відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Ач М.І. у
судовому засіданні проти позову
заперечив, пояснивши, що у 2008 році ним
до свого провадження прийнято
виконавче провадження з виконання
рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 11.11.2004р. про стягнення із
позивача аліментів на утримання дітей
в розмірі 200 грн. щомісячно. За весь
період виконавчого провадження по
01.09.2013р. позивачем не сплачувались
аліменти на утримання дітей, на виклики
державного виконавця позивач не
з'являвся та жодних документів на
підтвердження сплати ним будь-яких
коштів в рахунок виконання судового
рішення не представляв. Так само із
жодними зверненнями чи скаргами щодо
неправильності нарахування
заборгованості за аліментами він до
державного виконавця не звертався.

Представник третьої особи органу опіки
і піклування в особі Личаківської
районної адміністрації ЛМР
Сальвицький Р.І. у судовому засіданні
проти позову заперечив, пояснивши, що
наданий час на розгляді органу опіки і
піклування перебуває звернення
відповідача щодо позбавлення позивача
батьківських прав відносно дітей,
оскільки останній не виконує
батьківських обов'язків, в тому числі в
частині матеріального забезпечення
дітей. Позивач викликався на засідання
комісії у справах дітей із цього
приводу, однак на нього із невідомих
причин не з'явився.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши зібрані у
справі докази, вирішуючи спір в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі наданих доказів, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
позову слід відмовити, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за
позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з іншою обставиною, що має істотне
значення.

Як встановлено судом, позивачем позов
пред'явлено саме з підстав,
передбачених ч. 2 ст. 197 СК України, у
зв'язку з наявністю інших обставин, що
мають істотне значення для звільнення
його від заборгованості за аліментами,
а саме приховування одержання
відповідачем від нього коштів на
утримання дітей.

Сторони є батьками неповнолітніх
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, та сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 Рішенням
Личаківського районного суду м. Львова
від 11.11.2004р. вирішено стягувати із
позивача аліменти на користь
відповідача на утримання спільних із
відповідачем дітей у розмірі 200 грн.
щомісячно, на підставі чого видано
виконавчий лист для пред'явлення його
до виконання. В межах процедури
виконавчого провадження у позивача
виникла заборгованість зі сплати
аліментів станом на 01.09.2013р. в розмірі
19400 грн., що стверджується розрахунком
заборгованості державного виконавця
Ач М.І. Правильність складення
розрахунку заборгованості зі сплати
аліментів, а також законність інших дій
державного виконавця в межах
виконавчого провадження позивачем у
встановленому порядку не
оскаржувались. Із матеріалів
виконавчого провадження про стягнення
аліментів, оглянутих у судовому
засіданні, вбачається, що позивач із
жодними зверненням з приводу порядку
та умов добровільного виконання
рішення суду про стягнення аліментів
до державного виконавця не звертався,
жодних документів на підтвердження
сплати аліментів на утримання дітей в
добровільному порядку державному
виконавцю не надавав.

З приводу обставин зазначених
позивачем як підстава для звільнення
його від сплати аліментів позивач
вказує виключно на приховування
одержання відповідачем від нього
коштів на утримання дітей, однак жодних
доказів цього суду не представив. Не є
допустимими доказами у справі надані
сторонами матеріали звукозаписів та
зроблені на їх основі роздруківки
розмов, оскільки запис таких було
здійснено негласно без дотримання
передбаченого законом порядку в
умовах, що виключають ідентифікацію
осіб. Обставина щодо сплати позивачем
500 Євро на навчання доньки ОСОБА_5 у
музичній школі ім. С. Крушельницької в
ході судового розгляду справи не
підтвердилася, оскільки згідно листа
ЛССМШІ ім. С. Крушельницької від 10.02.2011р.
№ 50 від ОСОБА_1 жодної благодійної
допомоги на рахунки школи не надходило.

Жодними іншими доказами, в тому числі
показаннями свідків, допитаних у
судовому засіданні, письмовими
доказами, не спростовуються пояснення
відповідача щодо не отримання нею
аліментів на утримання дітей від
позивача. Надані батьком позивача як
дідусем кошти внучці не можуть
вважатися аліментами на утримання
дітей, оскільки не є регулярними та не
сплачені безпосередньо позивачем на
виконання рішення суду. Так само
наведені у позовній заяві випадки
участі батька дітей в додаткових
витратах на їх утримання (як-то, ремонт
комп'ютерної техніки, участь в
оздоровленні дітей) не є підставою для
звільнення його від обов'язку зі сплати
аліментів. Оскільки позивачем не
доведено існування обставин, на які він
вказує у позовній заяві як на підставу
пред'явленого позову, а також наявності
інших обставин, що є підставою для
звільнення його від сплати
заборгованості за аліментами, розмір
визначених судом аліментів на
утримання дітей не є значним (по 100 грн.
на дитину щомісяця), відрахування яких
проводиться у встановлених законом
межах із соціальної допомоги боржника
у Галицькому відділі соціального
захисту УСЗ ДГП ЛМР, а тому в
задоволенні позову слід відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 169, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 180-183, 197 СК України , -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третіх осіб: державного виконавця
Галицького відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції Ача Миколи
Івановича, органу опіки і піклування в
особі Личаківської районної
адміністрації Львівської міської ради
про звільнення від сплати
заборгованості по аліментах -
відмовити за безпідставністю позовних
вимог.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Львівської області в порядку і строки
передбачені ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя
Мармаш В.Я.