Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 січня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області

в складі : головуючого - судді
Джуги С.Д.

суддів : Готри Т.Ю., Кеміня М.П.

при секретарі : Свіді Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Великоберезнянського
районного суду від 04 жовтня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,
треті особи без самостійних вимог на
стороні відповідача :
Великоберезнянський районний сектор
Головного управління Державної
міграційної служби в Закарпатській
області, служба у справах дітей
Великоберезнянської районної
державної адміністрації про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням та
зняття їх з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулася в
суд із зазначеним позовом, посилаючись
на те, що їй на праві приватної
власності належить житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_2. У вказаному будинку
зареєстроване місце проживання її
колишньої невістки відповідача
ОСОБА_1та її неповнолітнього сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Великоберезнянського районного суду
від 13 вересня 2011 року шлюб між
відповідачкою ОСОБА_1 та сином
позивача - ОСОБА_4 розірвано. Ще перед
розірванням шлюбу, приблизно у серпні
2011 року, відповідачка ОСОБА_1 разом із
своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3
переїхала на проживання в батьківську
хату в АДРЕСА_1, де проживає і на даний
час. Оскільки відповідачка з
неповнолітнім сином у належному їй
будинку не проживають, добровільно
знятись з реєстрації за вказаною
адресою не бажають, чим чинять їй
перешкоди у користуванні власністю,
просила з урахуванням поданих змін та
уточнень до позову, позбавити права
користування житловим приміщенням
ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2
і зняти їх з реєстраційного обліку за
даною адресою.

Заочним рішенням
Великоберезнянського районного суду
від 04 жовтня 2013 року змінений позов
задоволено, позбавлено права
користування житловим приміщенням
ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2
та знято їх з реєстраційного обліку за
даною адресою.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1
подану апеляцію підтримала, просить її
задовольнити.

Позивач ОСОБА_2, її представник, подану
апеляцію заперечили, просять її
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Інші особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явилися, про
розгляд справи належним чином
повідомлені. Справа на підставі ч. 2 ст.
305 ЦПК України розглянута у їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі і з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в апеляційній
скарзі доводи, колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської
області дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Задовольняючи змінений позов суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачка не являється членом сім»ї
позивача, відповідачка та її син не
проживають у спірному будинку з 2011
року, відповідачка не несе витрат по
утриманню спірного будинку.

З такими висновками частково
погоджується і колегія суддів,
виходячи з наступного.

Матеріалами справи установлено, що
позивачу ОСОБА_2 на праві приватної
власності належить житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_2. У вказаному будинку
зареєстроване місце проживання її
колишньої невістки - відповідача
ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Великоберезнянського районного суду
від 13 вересня 2011 року шлюб між
відповідачкою ОСОБА_1 та її чоловіком
(сином позивачки) - ОСОБА_4 розірвано.
Перед розірванням шлюбу, приблизно у
серпні 2011 року, відповідачка ОСОБА_1
разом із своїм неповнолітнім сином
ОСОБА_3 переїхала на проживання в
батьківську хату в АДРЕСА_1, де проживає
і на даний час і в будинку позивача з
даного часу не проживає.

Суд першої інстанції з урахуванням
вимог ч. 1 ст. 319, ч.1 ст. 321, ст. 391 ЦК
України; ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України;
ст. 405 ЦК України, ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
дійшов вірних висновків про наявність
підстав для позбавлення права
користування відповідача ОСОБА_1 у
вказаному житловому будинку та зняття
її з реєстраційного обліку за даною
адресою та обґрунтовано в цій частині
задовольнив позов.

Посилання апелянта про те, що вона
проживає у будинку позивача і не
втратила права користування ним,
оскільки 30 жовтня 2012 року Костринською
сільською радою їй видано посвідчення
громадянина, який проживає на
території гірського населеного пункту,
колегією судді не можуть бути взяті до
уваги, оскільки рішенням Костринської
сільської ради №43 від 31 жовтня 2013 року
апелянта з 01 листопада 2013 року
позбавлено статусу особи, яка проживає
і працює на території населеного
пункту села Кострино, якому надано
статус гірського. Інші заперечення
апелянта нічим не підтверджені і не
спростовують висновків суду першої
інстанції. Рішення суду першої
інстанції в цій частині є законним і
обґрунтованим.

В той же час висновки суду першої
інстанції в частині позбавлення права
користування житловим приміщенням
неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за
адресою: АДРЕСА_2 і зняття його з
реєстраційного обліку за даною
адресою, є помилковими.

Згідно ст. 3 СК України дитина належить
до сім»ї своїх батьків і тоді, коли
спільно з ними не проживає.

Відповідно до ст. 160 СК України місце
проживання дитини, яка досягла десяти
років, визначається спільною згодою
батьків та самої дитини.

Згідно ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи у віці від 10
до 14 років є місце проживання її
батьків або одного з них, з ким вона
проживає, якщо інше місце проживання не
встановлено за згодою між дитиною та
батьками.

Матеріалами справи встановлено, що в
належному позивачу житловому будинку
за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований
неповнолітній ОСОБА_3, який є онуком
позивачаки. В даному будинку проживає
та зареєстрований також батько
неповнолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_4
Неповнолітній ОСОБА_1 разом з матір'ю на
даний час проживає в АДРЕСА_1. Однак,
зареєструвати місце проживання
неповнолітнього за даною адресою
неможливо в зв'язку з відсутністю
документів на право власності на
будинок. Іншого придатного для
проживання приміщення, в
неповнолітнього не має. Позбавлення
права користування житловим
приміщенням неповнолітнього ОСОБА_3
та зняття його з реєстрації, де
зареєстрований і має право
користування житловим приміщенням
один з його батьків, порушує законні
права та інтереси неповнолітнього.

З врахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність правових підстав для
позбавлення права користування
житловим приміщенням неповнолітнього
ОСОБА_3 за даною адресою і зняття його з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

За таких обставин рішення суду в
частині позбавлення права
користування житловим приміщенням
неповнолітнього ОСОБА_3 за адресою:
АДРЕСА_2 і зняття його з реєстраційного
обліку за даною адресою підлягає
скасуванню і в цій частині позовних
вимог ОСОБА_2 слід відмовити.

Виходячи з вищезазначеного та
керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 307, 309 , 313, 316, 317,
319 ЦПК України -,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Заочне рішення Великоберезнянського
районного суду від 04 жовтня 2013 року -
змінити.

Рішення суду в частині позбавлення
права користування житловим
приміщенням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за
адресою: АДРЕСА_2 і зняття його з
реєстраційного обліку за даною адресою
скасувати і в цій частині позовних
вимог ОСОБА_2 - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий : Судді :