АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 ц - 796/4551/2014
Головуючий у І інстанції Ключник А.С.
Доповідач Корчевний Г.В.
11 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:
Головуючого Корчевного Г.В.,
суддів Слободянюк С.В.,
при секретарях Охневській Т.В.,
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського
районного суду м. Києва від 05 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, колегія суддів, -
В С Т А Н О В И Л А:
У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду із позовом до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 26.11.2013 року відкрито
провадження у справі.
05.02.2014 року позивач подала заяву про
забезпечення позову, в якій просила
накласти арешт на транспортний засіб -
автомобіль марки «Субару», д.н.з. НОМЕР_1
та на квартиру АДРЕСА_1.
Своє клопотання позивач
обґрунтовувала тим, що невжиття
заходів забезпечення позову на думку
позивача може утруднити або зробити
неможливим виконання рішення суду.
Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 05 лютого 2014 року в
задоволенні клопотання ОСОБА_1. про
забезпечення позову - відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу та просить
суд апеляційної інстанції ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
від 05 лютого 2014 року скасувати та
постановити нову, якою заяву про
забезпечення позову задовольнити в
повному обсязі, пославшись на
порушення норм процесуального
Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої ухвали, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні заяви про забезпечення
позову, керувався нормами
матеріального та процесуального
закону, а саме ст.151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається в
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.
Частиною 3 статті 152 ЦПК України
визначено, що види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
Колегія суду зазначає, що оскільки
вартість автомобіля марки «Субару»,
д.н.з. НОМЕР_1 становить 148 000 грн., що є
співмірним із сумою позову у розмірі 594
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22
лютого 2006 року "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ про забезпечення
позову" розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд(суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

Крім того, Цивільний процесуальний
закон не зобов'язує суд при розгляді
питань про забезпечення позову
перевіряти обставини, які мають
значення для справи, а лише запобігає
ситуації, при якій може бути утруднено
чи стане неможливим виконання рішення
у разі задоволення позову. Види
забезпечення позову застосовуються
для того, щоб гарантувати виконання
можливого рішення суду, а таке рішення
може бути постановлено тільки у
відповідно до заявлених позовних
вимог. Заходи забезпечення позову
повинні застосовуватись лише у разі
необхідності та бути співмірними із
заявленими вимогами, оскільки
безпідставне забезпечення позову може
привести до порушення прав і законних
інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Крім випадків, встановлених статтею 61
цього кодексу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши апеляційну скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд змінює або скасовує
ухвалу суду першої інстанції і
постановляє нову ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенню було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла до висновку, що ухвала суду
постановлена з порушенням норм
процесуального права, а тому існують
підстави для її скасування та
постановлення нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 312-315 ЦПК України
колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 05 лютого 2014 року - скасувати
та постановити нову ухвалу наступного
змісту.

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
та моральної шкоди - задовольнити
частково.

Накласти арешт на транспортний засіб -
автомобіль марки «Субару», д.н.з.
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2.

В решті задоволення заяви про
забезпечення позову - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді