Провадження № 2/235/62/14
Єдиний унікальний номер № 235/5235/13-ц
РІШЕННЯ

IМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"17" березня 2014 р.
м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого-судді Коваленко
В.О.,

при секретарі Лемзікова В.С.

учасники цивільного процесу:

позивач ОСОБА_1 (не
з'явився)

представник позивача ОСОБА_2 (не
з'явився)

представник відповідача не
з'явився,

представник третьої особи не з'явився

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Красноармійську Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ПАТ ШУ "Покровське", третьої особи
Відділення виконавчої дирекції Фонда
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворював
України в м. Краноармійську Донецької
області про відшкодування моральної
шкоди, -

В С Т А
Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом про
стягнення моральної шкоди, заподіяної
в результаті нещасного випадку на
виробництві до Публічного
акціонерного товариства
"Шахтоуправління "Покровське", і в
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що з 19.07.1995 року по 24.02.2001 рік він
працював у шахті. 09.12.2000 року в 1 зміну
позивач отримав наряд на виконання
ремонтних робіт та роботу по
підготовки лави до роботи. Під час того,
як він достав необхідні йому
інструменти з металевого ящику, куском
породи била вибіта підпірна стійка, яка
вдарила його по спині та травмувала
його. З 09.05.2000 року по 23.06.2000 рік ОСОБА_1
стаціонарно лікувався у відділенні
Димитровської міської лікарні з
діагнозом: компресійний неускладнений
перелам хребців спини, забій спинного
мозгу, забій нирок, посттравматичний
пієлонефрит. Потім ще продовжував
лікування в різних методичних
закладах. 24.01.2001 року його вперше
оглянула МСЕК та встановила третю
групу інвалідності та 60% втрати
працездатності за трудовим каліцтвом.
Згідно останнього проходження МСЕК від
07.04.2011 року йому встановлено третю
групу інвалідності та 50 відсотків
втрати працездатності. У результаті
травми відбулось суттєве ушкодження
його здоров'я, чим завдано значного
морального збитку, який виражається
передусім фізичному болю та
стражданнях. Позивач просить суд
стягнути з відповідача 51 615 тис. грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди
спричиненої травмою на виробництві.

Позивач та його представник до
судового засідання не з'явилися, про
час та місце розгляду справи по суті
повідомлені належним чином, клопотання
про відкладення слухання справи від
них до суду не надходило, надали заяви
про розгляд справи у відсутності
позивача і його представника,
підтримали позовні вимоги у повному
обсязі.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, надав відзив на
позовну заяву про стягнення моральної
шкоди, надав письмові заперечення,
просив відмовити у задоволенні позову.

У запереченнях представник
відповідача позовні вимоги не визнав,
позовні вимоги вважав не відповідними
діючому законодавству, вважав що
відсутні протиправні дії відповідача,
як підстава моральної шкоди позивачу,
зазначив, що позивач не надав суду
доказів спричинення моральної шкоди,
її глибини та негативних наслідків.
Вважає, що позивач не зазначив
порушення відповідачем законних прав
позивача, вважав що відповідальність
повинен нести фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві. Просив суд відмовити
позивачу у задоволенні позову в
повному обсязі.

Третя особа просила справу розглянути
без участі її представника, залишила
винесення рішення на розсуд суду.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
працював у відповідача Публічного
акціонерного товариства
"Шахтоуправління "Покровське" з 19.07.1995
року по 24.02.2001 рік він працював у шахті,
що підтверджується трудовою книжкою
позивача /а.с. 5-6/.

Відповідно до акту № 10 про нещасний
випадок на виробництві форми Н-1 09
травня 2000 року о 10.15 годині на
Публічному акціонерному товаристві
"Шахтоуправління "Покровське" в 1 зміну
позивач отримав наряд на виконання
ремонтних робіт та роботу по
підготовки лави до роботи. Під час того,
як він достав необхідні йому
інструменти з металевого ящику, куском
породи била вибіта підпірна стійка, яка
вдарила його по спині та травмувала
його. Причина травми - особиста
необережність позивача /а.с. 7 - 8/.

24.01.2001 року позивачу ОСОБА_1 первинно
встановлено 60% втрати професійної
працездатності та третя група
інвалідності у зв'язку каліцтвом,
відповідно до довідки МСЕК серії 2-18 АВ
№ 032000 /а.с. 10/.

07.04.2011 року позивачу ОСОБА_1 встановлено
50% втрати професійної працездатності
та третя група інвалідності у зв'язку
каліцтвом, відповідно до довідки МСЕК
серії 10 ААА № 037403 /а.с. 11/.

Відповідно виписок із медичної карти
стаціонарного хворого, епікризів
позивач ОСОБА_4 проходив стаціонарне
лікування з приводу трудової травми
09.05.2000 року по 23.06.2000 рік та амбулаторне
лікування /а.с. 13-32/.

Відповідно до статті 23 Цивільного
кодексу України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої їй внаслідок душевних
страждань, яких вона зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів.

Пунктом 27 статті 77 Закону України від 20
грудня 2005 року «Про державний бюджет
України на 2006 рік» та пунктом 22 статті 71
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» зупинено дію абзацу 4
статті 1, підпункту «є» пункту 1 частини
першої статті 21, частини третьої статті
28 та частини третьої статті 34 Закону
України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» (далі ? Закон № 1105-XIV),
якими обов'язок відшкодування
моральної шкоди покладено на Фонд
соцстраху.

Крім того, Законом України від 23 лютого
2007 року № 717-V «Про внесення змін до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(далі - Закон № 717-V), що набрав чинності з
30 березня 2007 року, виключено частину
третю статті 34 Закону № 1105-XIV, яка
передбачала право потерпілого на
відшкодування моральної шкоди.

Отже, з цього часу застраховані
громадяни, які потерпіли на
виробництві від нещасного випадку або
професійного захворювання, позбавлені
права на відшкодування моральної шкоди
за рахунок Фонду соцстраху, яке вони
мали відповідно до положень первинної
редакції цього Закону України.

Моральна шкода, завдана працівнику - на
підставі статті 237 Кодексу законів про
працю України, відшкодовується
юридичною особою - власником або
уповноваженим ним органом у разі, якщо
порушення законних прав працівника
призвели до моральних страждань,
втрати життєвих зв'язків і вимагають
від нього додаткових зусиль для
організації свого життя. Про право на
відшкодування моральної шкоди
потерпілій особі внаслідок дій або
бездіяльності юридичної особи
висловився Конституційний суд України
у своєму рішенні у справі за
конституційним поданням
Уповноваженого Верховної Ради України
з прав людини щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень підпункту „б" підпункту 4
пункту 3 статті 7 Закону України «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
пункту 1, абзацу третього пункту 5,
пункту 9, абзаців другого, третього
пункту 10, пункту 11 розділу І Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
(справа про страхові виплати) від 8
жовтня 2008 року № 20-рп/2008.

Цивільним Кодексом України у п. 3 ч.1 ст.
268 встановлено, що позовна давність не
поширюється на вимогу про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я або смертю.

Враховуючи надані суду докази, суд
вважає, що діями відповідача
позивачеві спричинені моральні
страждання, пов'язані із втратою ним 50 %
працездатності, втратою позивачем
раніше виконуваної роботи у зв'язку з
неможливістю за станом здоров'я
продовжувати виконувати роботу за
раніше визначеною професією, тривалим
лікуванням та зміною звичайних для
позивача життєвих зв'язків, фізичними
стражданням, відчуттям болю, який
позивач постійно відчуває і до цього
часу, які є прямим наслідком
професійного каліцтва, але сума,
заявлена позивачем у 51 615 тис. гривень,
механізм розрахунку якої позивач
пов'язує із відсотком втрати ним
працездатності, є завищеною і не
відповідає отриманим ним моральним
стражданням. Виходячи з засад
розумності, виваженості та
справедливості, вини позивача у
нещасному випадку, суд вважає
необхідним у відшкодування позивачеві
спричиненої йому моральної шкоди,
стягнути з відповідача на його користь
15 000 гривень.

Оскільки позивач за позовом про
відшкодування шкоди, спричиненої
здоров'ю особи звільнений від сплати
встановлених законодавством витрат,
судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок
підлягають стягненню на користь
держави з відповідача відповідно до
статті 88 Цивільного процесуального
кодексу України.

На підставі статті 2371 Кодексу законів
про працю України, керуючись ст.ст.10, 11,
57, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш
И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
"Шахтоуправління "Покровське", третьої
особи Відділення виконавчої дирекції
Фонда соціального страхування від
нещасних випадків та професійних
захворював України в м. Краноармійську
Донецької області про відшкодування
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Шахтоуправління
"Покровське" () на користь
позивача ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) у відшкодування
моральної шкоди, спричиненої нещасним
випадком на виробництві 15 000
(п'ятнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з «Шахтоуправління
«Покровське» () на користь
держави судовий збір в сумі 243 (двісті
сорок три) гривні 60 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог
позивачу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Красноармійський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
В.О. Коваленко