Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року Рівненський міський
суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Діонісьєва Н.М.

секретар - Пальчевська О.Б.

з участю: представника позивача
ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 ,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору
Комунальне підприємство «Наш спільний
дім», ОСББ «Наш спільний дім» про
усунення перешкод в користуванні
житлом та вселення та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Комунального
підприємства «Наш спільний дім», третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору ОСББ «Наш спільний
дім» про визнання недійсним договору
купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про
усунення перешкод в користуванні
ОСОБА_4, належним на праві власності
майном, кімнатою АДРЕСА_1, шляхом
виселення ОСОБА_2 з кімнати АДРЕСА_1.

В обгрунтування своїх вимог
позивачка покликалася на те, що вона 05
січня 2006 року придбала у колективного
підприємством «Наш спільний дім»
згідно укладеного договору
купівлі-продажу 0,3/100 частини цегляної
будівлі гуртожитку, що знаходиться за
адресою в АДРЕСА_1. У її власність
перейшла частина приміщення 4-го
поверху: кімната за попереднім №
НОМЕР_1, загальною площею 14,5 кв.м.. На
сьогоднішній день ця кімната має №
НОМЕР_2. В підтвердження свого права
власності на згадану кімнату в
гуртожитку позивачка посилається на
витяг про реєстрацію права власності
на нерухоме майно № 10872437 від 07.06.2006р.

Також позивачка вказує на те, що у
згадану кімнату незаконно заселилась
ОСОБА_2 , без укладення відповідного
договору оренди (користування) жилим
приміщенням. Таким чином, відповідачка
безпідставно проживає у її кімнаті. На
неодноразові звернення до ОСОБА_2 з
проханням виселитись з кімнати
АДРЕСА_1, позитивної відповіді не
одержала. Письмову вимогу ОСОБА_4 про
виселення від 14.08 2013р. ОСОБА_2
проігнорувала.

Посилаючись на зазначені
обставини, позивачка просить суд
задовольнити її позов. Просить усунути
перешкоди в користуванні належним ій
на праві власності майном, кімнатою
АДРЕСА_1, шляхом виселення
відповідачки з кімнати АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивачки підтримав позовну заяву
повністю, в її обґрунтування послалася
на обставини, аналогічні підставам
звернення до суду та просить про
задоволення позову.

Відповідачка та її представник в
судовому засіданні позов не визнали.

Крім цього відповідачка звернулась
до суду із зустрічним позовом, в якому
із зазначених підстав просила визнати
недійсним договір купівлі-продажу
кімнати АДРЕСА_1, укладеного 05 січня
2006р. і засвідчений приватним
нотаріусом Рівненського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 ,
зареєстрованим в реєстрі №135,
укладений між Колективним
підприємством «Наш спільний дім» та
ОСОБА_4.

Посилаючись на викладене в
позовній заяві Відповідачка просить
постановити рішення, яким первісний
позов відхилити, а її зустрічні позовні
вимоги задовільнити.

Представник позивача за первісним
позовом позовні вимоги за зустрічним
позовом вважає необґрунтованими та
безпідставними.

Треті особи в судове засідання не
з'явились. Про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином.
Про причини неявки суду не повідомили .

В наданих суду письмових
запереченнях проти позову КП «Наш
спільний дім» зазначає, що ОСОБА_2 на
законних підставах ніколи не проживала
в кімнаті АДРЕСА_1. Просять в
задоволенні зустрічного позову
відмовити за його безпідставністю.

З урахуванням думки сторін суд
ухвалив про розгляд справи у
відсутності осіб, що не з'явилися.

Свідок ОСОБА_6 суду дала покази , що
ОСОБА_2 дійсно проживає в кімнаті
АДРЕСА_1. Інші обставини, що викладені в
зустрічній позовній заяві свідок
ОСОБА_6 не підтвердила.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, вивчивши матеріали
справи, розглянувши справу в межах
заявлених вимог та на підставі
представлених сторонами доказів, суд
вважає необхідним первісний позов
ОСОБА_4 задовольнити, а у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити з
наступних підстав.

В ході розгляду справи судом
встановлено, що 05.01.2006р. ОСОБА_4 уклала з
колективним підприємством «Наш
спільний дім» договір
купівлі-продажу, згідно якого набула
право на 0,3/100 частини цегляної будівлі
гуртожитку, що знаходиться за адресою в
АДРЕСА_1. У її власність перейшла
частина приміщення 4-го поверху:
кімната № НОМЕР_2, загальною площею 14,5
метрів квадратних. Згідно технічного
плану 4-го поверху гуртожитку в АДРЕСА_1
та заперечень проти зустрічної
позовної заяви відповідача за
зустрічним позовом колективного
підприємства «Наш спільний дім»
попередній номер кімнати НОМЕР_1
змінено новий номер цієї ж кімнати
НОМЕР_2 у зв'язку з технічною потребою
та практичною доцільністю в гуртожитку
в АДРЕСА_1. Додатково право власності
ОСОБА_4 на згадану кімнату в гуртожитку
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно № 10872437 від 07.06.2006р.

ОСОБА_2 заселилась до спірної
кімнати без правової на те підстави.
Ордер як підстава на вселення для
ОСОБА_2 не видавався. Договір, що дає
право на проживання в спірній кімнаті
ОСОБА_2 не укладала.

Договір найму згідно ст.ст.61,158
Житлового кодексу України укладається
в письмовій формі на підставі ордера на
жиле приміщення.

Ордер у відповідності до
ст.ст.58,129 Житлового кодексу України
видається на вільне приміщення і є
єдиною підставою для вселення.

Укладення усного договору оренди
житла , на який посилається ОСОБА_2 не
знайшло свого підтвердження.

У своїх запереченнях проти
зустрічної позовної заяви відповідач
за зустрічним позовом колективне
підприємства «Наш спільний дім» вказав
на те, що в ОСОБА_2 немає законних
підстав на проживання в кімнаті №
НОМЕР_2 та не мала і не має прав на
одержання у власність даної кімнати.

ОСОБА_4 придбала кімнату в той час
як ОСОБА_2 згідно паспортних даних не
мала прописки чи реєстрації в самому
гуртожитку по АДРЕСА_1.

Також ОСОБА_2 згідно відмітки в
її паспорті не мала і не має реєстрації
в кімнаті АДРЕСА_1 на день розгляду
справи. В свою чергу ОСОБА_4
зареєстрована в гуртожитку згідно
відмітки в її паспорті із зазначенням
номера кімнати в гуртожитку, в будинку
АДРЕСА_1.

Посилання ОСОБА_2 на п.16 Лист ВСУ
від 26.05.2001р. не є слушним, оскільки
даний лист не стосується предмету
спору.

Долучені копії квитанцій та
повідомлень щодо оплати проживання та
комунальних послуг не підтверджують ті
обставини, що покладені в основу
зустрічних позовних вимог.

ОСОБА_2 не надала суду належних
та допустимих доказів для
підтвердження законного проживання її
в кімнаті АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.4 Закону України «Про
власність» власник на свій розсуд
володіє, користується, розпоряджається
належним йому майном, власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
що не суперечать закону. Він може
використовувати майно для здійснення
господарської та іншої не забороненої
законом діяльності, зокрема,
передавати його безоплатно або за
плату у володіння і користування іншим
особам. Власність власника може бути
обмежена чи припинена, або власника
може бути зобов'язано допустити
обмежене користування його майном
іншими особами тільки у випадку,
встановленому законодавчими актами
України.

У відповідності до положень ст. 391
Цивільного кодексу України та ст. 48
Закону України «Про власність»
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном. Вказана норма передбачає
усунення будь-яких порушень права
власності, в тому числі, і шляхом
виселення.

Окрім того, відповідно до ст.10,60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, та
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виникає
спір.

У зв'язку з викладеним, суд
приходить до висновку, що зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2 недоведені та
необґрунтовані належними доказами, а
отже задоволенню не підлягають. Поряд з
цим, з огляду на зібрані по справі
докази - первісний позов підлягає
задоволенню.

Згідно ст.88 ЦПК України -
підлягають стягненню з відповідача за
первісним позовом на користь позивача
за первісним позовом судові витрати в
розмірі 114 грн. 70 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
391 Цивільного кодексу України , ст. 48
Закону України «Про власність», ст.ст.
10, 60, 82, 88, 212-215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору Комунальне
підприємство «Наш спільний дім», ОСББ
«Наш спільний дім» про усунення
перешкод в користуванні житлом та
вселення - задовольнити .

Усунути перешкоди в користуванні
ОСОБА_4 належним їй на праві власності
майном, а саме кімнатою АДРЕСА_1 шляхом
виселення ОСОБА_2 з кімнати АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 114,70
(сто чотирнадцять ) гривень 70 копійок в
рахунок відшкодування судового збору.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Комунального
підприємства «Наш спільний дім», третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору ОСББ «Наш спільний
дім» про визнання недійсним договору
купівлі-продажу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд з
поданням в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня проголошення
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Діонісьєва Н.М.