Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/3990/12-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Зарицької Г.В., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Трохимчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої внаслідок
залиття квартири, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Корольовського районного суду м.
Житомира від 12 серпня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом, в якому зазначила, що їй
на праві приватної власності належить
квартира АДРЕСА_1. Відповідач проживає
у квартирі АДРЕСА_2, розташованій у
вказаному житловому будинку поверхом
вище.

27 грудня 2011 року з вини відповідача
сталося залиття належної їй квартири,
що підтверджується актом, складеним
цього ж дня комісією КП « Виробниче
житлове ремонтно-експлуатаційне
підприємство №3».

Згідно з експертним висновком вартість
відновлювального ремонту житла
становить 17067 грн.

Враховуючи вищезазначене, позивачка
просила стягнути з ОСОБА_2 на свою
користь 17867 грн. матеріальної шкоди, а
також 1700 грн. в рахунок відшкодування
спричиненої моральної шкоди.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 12 серпня 2013 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 17067
грн. матеріальної шкоди, 1000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, а також
214 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення, ухваливши
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Апелянт, зокрема, посилається на ту
обставину, що наявний в матеріалах
справи акт не містить інформації про
причини залиття належної позивачці
квартири. Окрім того, він був відсутній
при складанні зазначеного документа,
пошкоджень у квартирі АДРЕСА_1 він не
бачив, оскільки його не було запрошено
оглянути наслідки залиття цього житла.

Наданий позивачкою експертний
висновок є неналежним доказом у справі,
оскільки складений через вісім місяців
після залиття квартири. Окрім того,
пошкодження, які були оглянуті
експертом, могли виникнути внаслідок
іншого залиття.

В судовому засіданні апелянт підтримав
доводи, викладені в апеляційній скарзі.
В судовому засіданні 20 березня 2014 року
пояснив, що залиття сталося з його вини.
На даний час він погоджується
відшкодувати позивачці матеріальну
шкоду в сумі 15100 грн.

На думку позивачки та її представника,
розмір матеріальної шкоди, яка має бути
стягнута з відповідача, становить 17067
грн. Розмір відшкодування такої шкоди,
зазначений у висновку судової
будівельно-технічної експертизи, не
відповідає дійсним обставинам справи,
оскільки не містить розрахунку всіх
необхідних робіт по відновленню
попереднього стану квартири.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, виходячи з
наступного.

За правилами ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ч.1 ст.1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка є власницею квартири
АДРЕСА_1. Поверхом вище розташована
квартира АДРЕСА_2, яка перебуває на
балансі Житомирського національного
агроекологічного університету.
Наймачем вказаної квартири з 20 лютого
2003 року є ОСОБА_2 ( а.с.54).

Наявний в матеріалах справи акт,
складений комісією КВЖРЕП №3 27 грудня
2011 року, свідчить про те, що у квартирі
АДРЕСА_1 сталося залиття, внаслідок
якого частково пошкоджено стелю та
стіни коридору та житлової кімнати.
Причиною залиття стало халатне
відношення до сантехнічного
обладнання мешканців квартири АДРЕСА_2.
Зі змістом вказаного акта сторони були
ознайомлені, про що свідчать їхні
підписи (а.с.4).

За клопотанням ОСОБА_2 ухвалою
апеляційного суду призначена судова
будівельно-технічна експертиза,
згідно з висновком якої у квартирі
АДРЕСА_1 виявлені пошкодження
конструктивних елементів ( стелі, стін,
підлоги) житлових кімнат 5,6 та коридору
1. Зазначені пошкодження могли
виникнути внаслідок залиття квартири,
яке сталося 27 грудня 2011 року. Розмір
матеріальної шкоди, завданої позивачці
внаслідок залиття квартири, становить
15100 грн., вартість відновлювального
ремонту житла складає 15812 грн.

Зазначена експертиза проведена у
відповідності до вимог Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України №53/5 від 8 жовтня 1998
року. Ставити під сумнів результати
здійснених експертом висновків суд не
має підстав.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин та закон, який їх
регулює, і прийшов до обгрунтованого
висновку про покладення на відповідача
обов'язку відшкодувати спричинену
матеріальну та моральну шкоду.

Однак, враховуючи ту обставину, що
вартість відновлювального ремонту
визначена експертом в розмірі 15812 грн.,
суд приходить до висновку про
необхідність зменшення розміру
матеріальної шкоди з 17067 грн. до 15812 грн.

При визначенні розміру моральної шкоди
суд врахував роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України, які містяться
у п. 9 постанови «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995
року №4, згідно з якими розмір
відшкодування моральної шкоди
визначається в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, тяжкість
завданої травми, істотність вимушених
змін у життєвих і виробничих стосунках
особи.

Зважаючи на викладене, та враховуючи
характер завданих моральних страждань,
судова колегія вважає, що розмір
моральної шкоди судом першої інстанції
визначений правильно.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково .

Рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 12 серпня 2013 року в
частині стягнення матеріальної шкоди
змінити, зменшивши суму відшкодування
з 17067 грн. до 15812 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча :
Судді: