Справа № 2-175/394/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.

при секретарі Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у сел. Ювілейному цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, третя
особа: Четверта дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом, -

в с т а н о в и в:

В січні 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом, в якому просила винести
рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1
право власності на земельну ділянку
площею 0,0672 га в межах згідно з планом,
розташовану на території садового
товариства «Авіатор» Ювілейної
селищної Ради народних депутатів
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, передану
для ведення садівництва в порядку
спадкування за законом після ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, яка раніше їй
належала на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
Четвертою дніпропетровською державною
нотаріальною конторою 27.09.2005 року за
реєстровим № 3-3015.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
вказала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
її мати ОСОБА_3, після її смерті
відкрилася спадщина, яка складається з
земельної ділянки площею 0,0672 га,
розташованої в с/т «Авіатор» на
території Ювілейної селищної Ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, яка
належала їй на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
Четвертою дніпропетровською державною
нотаріальною конторою 27.09.2005 року за
реєстровим № 3-3015. Після смерті матері
вона звернулася до Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини. Однак, їй було
відмовлено в видачі свідоцтва про
право власності на земельну ділянку,
оскільки за часи життя її мати, остання
не оформила своє право на земельну
ділянку. Вказала, що саме свідоцтвом
про право на спадщину за законом, яке її
мати отримала після смерті свого
чоловіка, ОСОБА_4, підтверджує її право
на зазначену земельну ділянку, тому ще
за життя у її матері виникло право на
вищезазначену земельну ділянку. Отже,
враховуючи вищезазначене та положення
п. «ґ» ч. 1 ст. 81 ЗК України (в редакції
станом на 27.09.2005 р.), положення ч. 5 ст. 1268
ЦК України вважає, що до неї перейшло в
порядку спадкування право на земельну
ділянку площею 0,0672 га, розташовану на
території с/т «Авіатор» Ювілейної
селищної Ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області, яке
належало її матері на підставі
Свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого Четвертою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою 27.09.2005 року за
реєстровим № 3-3015, а тому вона
звернулася до суду з даним позовом.

Адвокат позивачки за договором
правової допомоги ОСОБА_5 надав суду
заяву в якій просив розглядати справу
без його участі, позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити їх у
повному обсязі.

Представник відповідача
Територіальної громади в особі
Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області у судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
в якій просив розглянути справу без їх
участі та прийняти рішення відповідно
до вимог чинного законодавства.

Представник третьої особи Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори у судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
в якій просив розглянути справу без їх
участі та ухвалити рішення на свій
розсуд.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовна заява підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців) та спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (а.с.5). Після
її смерті відкрилася спадщина на
належну їй земельну ділянку площею 0,0672
га в межах згідно з планом, розташовану
на території садового товариства
«Авіатор» Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, яку вона
успадкувала після смерті свого
чоловіка ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2. За часи життя ОСОБА_3
заповітів не складала.

ОСОБА_1 (рідна донька спадкодавиці) як
спадкоємець за законом, на підставі ст.
1269, 1270 ЦК України, в установлений
законом шестимісячний термін
звернулася з заявою про прийняття
спадщини до державного нотаріуса
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори. Однак в видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом позивачці було відмовлено,
оскільки її мати, за своє життя, не
реалізувала своє право на отримання на
дану земельну ділянку Державного акту
на право власності на земельну ділянку
і не зареєструвала її в установленому
законом порядку, що підтверджується
постановою про відмову у вчинені
нотаріальної дії від 18 січня 2014 року №
198/02-31 (а.с.11).

Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10
розділу ІІ Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
при видачі свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно, яке
підлягає реєстрації, нотаріус
перевіряє належність цього майна
спадкодавцеві на підставі
правовстановлюючих документів.

Встановлено, що дійсно після смерті
свого чоловіка ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 успадкувала
земельну ділянку площею 0,0672 га в межах
та згідно з планом, що розташована на
території ст «Авіатор» Ювілейної
селищної ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області,
передану для ведення садівництва, яка
належала спадкодавцю на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ДП ДН 007610,
виданого Ювілейної селищною Радою
народних депутатів 22.11.1996 року на
підставі рішення від 17.10.1996 року № 146,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 9369, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом від 27 вересня 2005
року, виданим державним нотаріусом
Четвертої дніпропетровської державної
нотаріальної контори Лебеденко Н.С.,
зареєстрованим в реєстрі за № 1193/2005
(а.с.8). Однак, ОСОБА_3 за життя не було
отримано правовстановлюючого
документу на земельну ділянку, а саме -
Державний акт на право власності на
земельну ділянку.

Не зважаючи на те, що ніхто не оскаржує
право позивачки на спадщину, вона не в
змозі отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку, а тому і звернулася до суду з
даним позовом.

Згідно зі ст. 116, 131 Земельного Кодексу
України громадяни набувають право
власності на земельні ділянки із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади в межах їх
повноважень; громадяни мають право
набувати у власність земельні ділянки
на підставі успадкування.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець,
який прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину.

Згідно постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», за наявності умов для
одержання в нотаріальної конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Таким чином, суд вважає за необхідне
визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, на земельну ділянку
площею 0,0672 га в межах та згідно з
планом, що розташована на території ст
«Авіатор» Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.
116, 126, 131 ЗК України, ст. 392, 1216-1218, 1268-1270, 1296
ЦК України, ст.ст. 10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Територіальної громади в особі
Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, третя
особа: Четверта дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
громадянкою Російської Федерації,
паспорт НОМЕР_3 виданий 05 серпня 2008 року
ТП № 1 ВУФМС Росії по Московській
області в місті Залізничному, код
підрозділу 500-034, реєстраційний номер
облікової картки платника податків з
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків - НОМЕР_2, право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті матері ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну
ділянку площею 0,0672 га в межах та згідно
з планом, що розташована на території
ст «Авіатор» Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, передану
для ведення садівництва, яка належала
спадкодавцю на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за законом від 27
вересня 2005 року, виданим державним
нотаріусом Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори Лебеденко Н.С.,
зареєстрованим в реєстрі за № 1193/2005,
виданого після смерті ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, якому належала
дана земельна ділянка на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ДП ДН 007610,
виданого Ювілейної селищною Радою
народних депутатів 22.11.1996 року на
підставі рішення від 17.10.1996 року № 146,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 9369.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку на протязі десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя
Озерянська Ж.М.