Справа №583/943/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Плотникова Н. Б.Номер
провадження 22-ц/788/536/14 Суддя-доповідач -
Ільченко О. Ю. Категорія - 57
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Попруги С. В., Рибалки В. Г.,

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на додаткове рішення Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 13 лютого 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
треті особи: Охтирська міська рада
Сумської області, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Сумській області

про зобов'язання знести самочинно
побудований гараж,

в с т а н о в и
л а :

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 08 жовтня 2013
року позов залишено без задоволення.
Вказане рішення ухвалою апеляційного
суду від 11 листопада 2013 року залишено
без змін.

27 січня 2014 року до суду звернувся
представник відповідача з заявою про
ухвалення додаткового рішення з
підстав, що судом не вирішено питання
судових витрат у справі.

Додатковим рішенням Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 13 лютого 2014 року стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 1032,30 грн. компенсації
витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначене додаткове рішення
змінити, оскільки судом першої
інстанції неправильно визначено до
стягнення розмір судових витрат.

Заслухавши заперечення представника
позивачки, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість додаткового рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а додаткове рішення -
скасуванню з постановленням нового
рішення про відмову в задоволенні
заяви про стягнення витрат за правову
допомогу.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України
передбачено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи, до яких, зокрема, відносяться
витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України,
правову допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги.

Із матеріалів справи вбачається, що під
час всього розгляду справи по суті
ОСОБА_5 діяв від імені ОСОБА_4, як
представник. За змістом нотаріально
посвідченої довіреності, виданої 12
листопада 2012 року ОСОБА_4 уповноважив
ОСОБА_5, мешканця м. Охтирка,
представляти його інтереси в усіх
організаціях та вести справи у судових
установах. Довіреність видана строком
на три роки. (а.с. 47)

Судовий розгляд по даній справі був
завершений 11 листопада 2013 року. (а.с. 228)

27 січня 2014 року ОСОБА_5 подав заяву про
ухвалення додаткового рішення в
частині стягнення витрат за правову
допомогу, посилаючись на те, що в квітні
2013 року укладався відповідний договір
та проведена оплата.

Суд першої інстанції задоволив заяву
частково та ухвалив додаткове рішення
про стягнення 1032,30 грн., однак, колегія
суддів не може погодитись з цим
висновком суду.

Частиною 1 ст. 40 ЦПК України
передбачено, що представником у суді
може бути адвокат або інша особа, яка
досягла вісімнадцяти років, має
цивільну процесуальну дієздатність і
належно посвідчені повноваження на
здійснення представництва в суді.

Таким чином, особа, яка надає правову
допомогу та представник мають різний
процесуальний статус та наділені
різним обсягом процесуальних прав та
обов'язків, тобто на представника не
розповсюджуються положення п. 2 ч. 3 ст. 79
ЦПК України щодо стягнення понесених
іншою стороною витрат на правову
допомогу, оскільки на стадіях судового
розгляду ОСОБА_5 діяв, як представник, а
не як фахівець в галузі права.

При цьому, колегія суддів не може взяти
до уваги надані представником після
розгляду справи договір про правову
допомогу та акт виконаних робіт без
дати його складання, оскільки ОСОБА_5 не
довів того факту, що він під час
розгляду справи діяв, як суб'єкт
підприємницької діяльності з надання
правової допомоги.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що питання щодо
стягнення з позивачки понесених
відповідачем витрат на правову
допомогу не досліджувались судом
першої інстанції, оскільки докази про
укладення договору з фахівцем в галузі
права під час розгляду справи в суді
першої інстанції ним не надавались, а
тому взагалі відсутні підстави для
задоволення заяви представника
позивача про ухвалення додаткового
рішення.

За викладених умов, апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
додаткове рішення - скасуванню.

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, ст.ст.309, 314,
316 ЦПК України колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити
частково.

Додаткове рішення Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 13 лютого 2014 року скасувати, а в
задоволенні заяви представника ОСОБА_4
- ОСОБА_5 про ухвалення додаткового
рішення про стягнення додаткових
витрат за правову допомогу - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і протягом
двадцяти днів може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської
області: О.Ю. Ільченко