Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/546/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Гонтаренко Т.М.
Доповідач Дьомич Л. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

11.03.2014 Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Дьомич Л.М.

суддів - Пищиди М.М.;
Єгорової С.М.

з участю секретаря - Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
який представляє інтереси ОСОБА_3 та
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 17 грудня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про розірвання договору
купівлі-продажу житлового будинку з
господарсько-побутовими надвірними
будівлями та зобов'язання повернути
його, зустрічному позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про відшкодування витрат,
пов'язаних з усуненням недоліків
товару неналежної якості ,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_2, який
представляє інтереси ОСОБА_3 звернувся
з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором
купівлі-продажу житлового будинку з
господарсько-побутовими надвірними
будівлями, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, в сумі 20000 (двадцять
тисяч) гривень, а також витрат
пов'язаних зі сплатою судового збору.

В обгрунтувапння вимог вказав, що 06
грудня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
укладено договір купівлі-продажу
житлового будинку з
господарсько-побутовими надвірними
будівлями розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно умов договору позивач
передала у власність вказаний будинок
ОСОБА_4, а остання прийняла вказане
майно та сплатила за нього до
підписання договору грошову суму у
розмірі 76 000.00 грн., а 20000.00 грн.
зобов'язалась сплатити до 06 лютого 2012
року.

Проте, всупереч умовам договору, а
також ст.ст. 526, 530 ЦК України ОСОБА_4
кошти в сумі 20000.00 грн. у встановлений
договором строк до 06 лютого 2012 року
повернуті не були, тому позивач
звернулась до суду за захистом
порушених прав та законних інтересів.

Протягом судового розгляду ОСОБА_2,
який представляє інтереси ОСОБА_3
змінив предмет та підставу позову,
заявив про розірвання договору
купівлі-продажу спірного житлового
будинку та зобов'язати ОСОБА_4
повернути ОСОБА_3 житловий будинок з
господарсько-побутовими надвірними
будівлями за вищевказаною адресою. (а.с.
31-33).

У договорі купівлі-продажу
встановлений строк (термін) його
виконання, а саме до 06 лютого 2012 року. У
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, а тому подав
заяву про застосування строків
позовної давності (а.с.75).

ОСОБА_4 06 вересня 2013 подала
зустрічний позов до ОСОБА_3 про
відшкодування витрат, пов'язаних з
усуненням недоліків товару неналежної
якості та стягнення на її користь 10 112.49
грн. витрат пов'язаних з усуненням
недоліків товару неналежної якості -
будинку АДРЕСА_1, а також витрат
пов'язаних зі сплатою судового збору
(а.с. 47).

В обгрунтування вимог вказала, що 06
грудня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
укладено договір купівлі-продажу
житлового будинку з
господарсько-побутовими надвірними
будівлями, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 зобов'язувалась передати їй у
власність будинок у стані, що
відповідає санітарним та технічним
нормам щодо житлових приміщень та
попередити про недоліки. Вона, як
покупець повинна була прийняти
вказаний будинок та сплатити за нього
96 000.00 грн. До підписання договору
ОСОБА_4 сплатила 76 000.00 грн., а 20 000.00 грн.
зобов'язувалась сплатити до 06 лютого
2012 року.

У зв'язку з порушенням умов договору
продавцем, покупець неодноразово
повідомляла ОСОБА_3, що будинок не
придатний до проживання та не
відповідає санітарним та технічним
нормам щодо житлових приміщень. Крім
того, при зверненні до комунальних
служб м. Світловодська з'ясувалось, що
в будинку відсутні необхідні для
проживання інженерні мережі, а наявні
підключені самовільно та всупереч
нормативним положенням України. Для
спірного будинку не існує проектів
щодо надання комунальних послуг: ні на
газ, ні на електроенергію, ні на воду.
Після з'ясування вказаних обставин
сторонами договору було прийнято
рішення про усунення виявлених
недоліків власними силами та за
рахунок власних коштів за умовами
пропорційного зменшення вартості
будинку. Проте, ОСОБА_3 не дочекавшись
завершення виконання робіт та
проведення остаточного розрахунку
звернулася до суду з позовом.

Рішенням Світловодского
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 17 грудня 2013 року частково
задоволено позов ОСОБА_3, розірвано
договір купівлі-продажу житлового
будинку з господарсько-побутовими
надвірними будівлями, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, укладений 06.12.2011 року
між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з однієї
сторони та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з іншої,
посвідчений приватним нотаріусом
Світловодського міського
нотаріального округу ОСОБА_5.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування
витрат, пов'язаних з усуненням
недоліків товару неналежної якості -
відмовлено.

ОСОБА_2, який представляє інтереси
ОСОБА_3 не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій ставить питання про
скасування рішення суду в частині
відмови в задоволенні позову про
зобов'язання відповідача повернути
житловий будинок, як ухваленого, з
порушенням норм матеріального і
процесуального права. Просить ухвалити
нове рішення, яким задовольнити вимоги
ОСОБА_3 в цій частині.

ОСОБА_4 також подано апеляційну скаргу
в якій вона ставить питання про
скасування та ухвалення нового
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову ОСОБА_3, а зустрічний позов
задовольнити в повному обсязі, вказала
про не врахування судом першої
інстанції норм матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини.

Колегія суддів, заслухавши
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2, ОСОБА_4 та
її представника ОСОБА_6, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, вважає, що
апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню, а рішення суду
скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 належав житловий будинок з
господарсько-побутовими надвірними
будівлями, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право власності, яке було видано
виконавчим комітетом Світловодської
міської ради (а.с. 91).

06 грудня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
було укладено договір купівлі-продажу
житлового будинку з
господарсько-побутовими надвірними
будівлями, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1. Згідно умов договору
позивач передала у власність вказаний
будинок ОСОБА_4, а остання прийняла
майно та сплатила за нього до
підписання договору 76000.00 грн., а 20000.00
грн. зобов'язалась сплатити до 06 лютого
2012 року (а.с.6).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму. Істотними умовами
договору купівлі-продажу є умови про
предмет та ціну.

Ціна товару - це грошова сума, яка
підлягає сплаті покупцем за одержану
від продавця річ.

Договором купівлі-продажу може бути
передбачений продаж товару з
відстроченням або розстроченням
платежу (ч. 1 ст. 694 ЦК України).

Якщо покупець не виконує свого
обов'язку щодо оплати переданого йому
товару в установлений договором
купівлі-продажу строк, продавець
набуває право вимоги такої оплати (ч.
3 ст. 692 ЦК України), або розірвання
договору з підстав, передбачених ст. 651
ЦК України.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 651 ЦК
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала отримати
при укладенні договору.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Статтею 611 ЦК України встановлено,
що у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Виходячи із змісту ч.2 ст. 651 ЦК
України, договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору.

Згідно правової позиції (постанова
Судових палат у цивільних та
господарських справах Верховного Суду
України від 18 вересня 2013 року № 6-75цс13) -
оцінка порушення договору як істотного
здійснюється судом відповідно до
критеріїв, що встановлені вказаною
нормою. Вирішуючи питання про оцінку
істотності порушення стороною
договору, суди повинні встановити не
лише наявність істотного порушення
договору, але й наявність шкоди,
завданої цим порушенням другою
стороною, яка може бути виражена як у
вигляді реальних збитків та (або)
упущеної вигоди, її розмір, який не
дозволяє потерпілій стороні
отримувати очікуване при укладенні
договору, а також установити чи є
дійсно істотною різниця між тим, на що
має право розраховувати сторона
укладаючи договір і тим, що в дійсності
вона змогла б отримати.

З цього виходить, що у випадку, якщо
договором купівлі-продажу передбачена
оплата товару через певний час після
його передачі покупцю, покупець
повинен провести оплату в строк,
передбачений договором. Якщо покупець
не виконує свого обов'язку щодо оплати
переданого йому товару в установлений
договором купівлі-продажу строк,
продавець набуває право вимоги такої
оплати та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами
(частина третя статті 692 ЦК України).
Розірвання договору купівлі-продажу є
крайнім заходом, за умови відмови
покупця виконати умови зобов'язання,
наявність вини в його діях, завдання
такими діями шкоди продавцеві. Суд
першої вирішуючи вимогу про
розірвання договору купівлі-продажу,
дійшов висновку, що у разі якщо плата за
проданий товар проводиться не відразу,
то це є розстроченням платежу і
несвоєчасна оплата за проданий товар
безумовно стає наслідком права
продавця вимагати повернення товару і
розірвання договору. Але не прийняв до
уваги об'єктивні обставини у справі, а
саме що між сторонами була
домовленість, яка підтверджувалось
поясненнями, що відповідач здійснить
всі необхідні облаштування в будинку,
на які з'ясувалось потребувалось
більше витрачання коштів ніж
передбачалось, а потім сторони
здійснять розрахунок. Натомість,
позивач звернулась до суду з вимогою
про стягнення коштів, обумовлених
умовами продажу і до початку судового
розгляду змінила предмет спору. В
суді сторони погоджувались вирішити
добровільно спір, на що ОСОБА_4
пропонувала отримати решту за
договором, але позивач відмовилась,
забажав більшої суми, такою ж позиція
продавця була і до звернення з позовом
до суду.

Ці обставини не були перевірені судом
першої інстанції, в порушення положень
ст. 10 ЦПК не сприяв всебічному повному
справедливому і об'єктивному розгляду
справи, погодившись з вимогою про
розірвання договору купівлі-продажу,
не з'ясувавши причини не сплати повної
вартості проданого і можливість та
бажання сторін виконати умови
зобов'язання.

Крім того, на підтвердження
заперечень відповідача, згідно звіту
про проведення незалежної оцінки для
визначення ринкової вартості
нерухомого майна станом на 22 жовтня 2013
року - придбаний будинок оцінено у 198435
гривень, що на 28266 гривень більше ніж на
момент його придбання (а.с.159-160). В суді
апеляційної інстанції ОСОБА_3 хоч і не
заперечувала отримати залишок
вартості у визначеній в договорі
кількості, але не спростовувала щодо
підвищення нею ціни та домовленості
про можливий перерахунок ціни товару
за наслідками витрат пов'язаних на
відновлення комунікацій.

Разом з тим, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про
необхідність відмови у задоволенні
зустрічного позову який було подано
ОСОБА_4 відповідно до ст.ст.614, 673, 678, 679,
688, 693 ЦК України, та підстав звернення,
оскільки в судовому засіданні
з'ясовано, що як до підписання договору
купівлі-продажу вищевказаного
домоволодіння, так і після ОСОБА_4 була
обізнана щодо відключення комунікацій
і не заперечувала проти цього. Крім
того, газ був підведений до вказаного
будинку, а потім його було відключено,
що підтверджується робочим проектом.
Остання мала об'єктивну можливість
оцінити вартість необхідних робіт,
інше облаштування здійснене за період
виниклих спірних правовідносин,
проведене в будинку за період її
володіння, коли вона набула статусу
власника.(а.с.95-96).

Тому, зустрічні позовні вимоги
стосовно відшкодування витрат,
пов'язаних з усуненням недоліків
товару неналежної якості з підстав
невиконання продавцем умов договору, а
саме обов'язку передати будинок у
стані, що відповідає санітарним та
технічним нормам щодо житлових
будинків, не знайшли свого
підтвердження доказами в суді першої
інстанції.

За вищевикладеного, оскільки судом
першої інстанції неправильно
застосовано норми матеріального права,
які поширюються на встановлені
правовідносини, тому колегія суддів
приходить до висновку про скасування
рішення суду в частині вирішення
позовних вимог про розірвання договору
купівлі-продажу житлового будинку з
господарсько-побутовими надвірними
будівлями та ухваленням нового
рішення, яким відмовити в задоволенні
вимог про розірвання договору купівлі
продажу будинку внаслідок чого не
підлягають задоволенню і вимоги про
повернення майна.

Керуючись ст. 303, ст. 307, ст. 309, ст. 313, ст.
314, ст. 316, ст. 319 ЦПК України, колегія
суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, який
представляє інтереси ОСОБА_3 та ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 17 грудня 2013 року - в частині
вирішення позовних вимог про
розірвання договору купівлі-продажу
житлового будинку з
господарсько-побутовими надвірними
будівлями - скасувати і ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
вимог про розірвання договору купівлі
продажу будинку.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: