Справа №2/331/107/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2014 року
м.
Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя
в складі :

головуючого - судді
Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі -
Постарнак М.М.,

за участю
представників:

позивача
ОСОБА_1,

відповідача
Сергач К.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Запоріжжі
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
"Запорізька кондитерська фабрика",
Приватного акціонерного товариства «
Страхова компанія « Українська
страхова група», третя особа: ОСОБА_4
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричинених внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства "Запорізька
кондитерська фабрика", третя особа:
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, спричинених
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що 28 червня 2011 року,
приблизно о 15 годині 40 хвилин, водій
ОСОБА_4, керуючи автомобілем "ВАЗ-210930",
державний номер НОМЕР_1, який належить
ПАТ «Запорізька кондитерська фабрика»,
не вибрав безпечну швидкість руху, не
справився з керуванням, внаслідок чого
допустив зіткнення з автомобілем «Nissan
Tida», державний номер НОМЕР_2, під її
керуванням. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди її
автомобіль зазнав технічних
пошкоджень.

Вона є власником транспортного засобу
«Nissan Tida», державний номер НОМЕР_2, який
28.06.2011 р., було пошкоджено внаслідок ДТП,
відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_4.

На момент скоєння ОСОБА_4 ДТП, останній
перебував у трудових відносинах з ПАТ
«Запорізька кондитерська фабрика»,
працюючи на посаді водія.

Постановою Запорізького районного
суду Запорізької області від 27 липня 2011
року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КпАП України, та призначено покарання у
вигляді штрафу в розмірі 425 гривень 00
копійок.

На підставі полісу № АА/697768
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, укладеного між ПАТ
«Запорізька кондитерська фабрика» та
ПрАТ «СК «Українська страхова група»,
цивільна відповідальність ПАТ
«Запорізька кондитерська фабрика»
перед третіми особами була
застрахована, у зв'язку з чим страховою
компанією було виплачено позивачу
вартість ремонтних та відновлювальних
робіт в межах ліміту страхового
відшкодування.

Згідно висновку про оцінку автомобілю
№ 414 від 16 вересня 2011 року розмір
матеріальної шкоди, завданої
позивачеві під час вищезазначеної
дорожньо-транспортної пригоди складає
29829 гривень 54 копійок.

Також за проведення
автотоварознавчого дослідження нею
було витрачено 400,00 грн., та за
направлення повідомлення про огляд
автомобіля засобами поштового зв'язку
сплачено - 102,83 грн.

Згідно акту здійснення робіт № Ар-000001757
від 23 листопада 2011 року, нею фактично
було витрачено на ремонт автомобіля
28986,52 грн., тому враховуючи, що страхова
компанія відшкодувала їй 24490,00 грн,
вважає, що ПАТ «Запорізька
кондитерська фабрика» повинна
відшкодувати їй різницю між виплаченою
страховою виплатою та фактично
витраченими коштами на ремонт
автомобілю, яка становить 4496,52 грн.

Крім того, ПАТ «Запорізька
кондитерська фабрика» повинна також
відшкодувати їй суму франшизи в
розмірі 510,00 грн., яка передбачена
полісом № АА/697768 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

Вважає, що ПАТ «Запорізька
кондитерська фабрика» повинна
відшкодувати їй суму втрати товарної
вартості автомобіля, внаслідок ДТП, яка
за висновком про оцінку автомобілю № 414
від 16 вересня 2011 року становить 2263,07
грн.

Крім того, зазначила, що після
відновлення стану автомобіля нею
окремо для ремонту автомобіля був
придбаний молдінг заднього скла та
клей к-т 540 гр. для скла, за які фактично
сплачено 1878,77 грн., які також їй не було
відшкодовано.

Надалі, зазначила, що внаслідок ДТП їй
була завдана і моральна шкода в розмірі
30000,00 грн., яка складається з того, що
було пошкоджено її автомобіль,
погіршився її майновий стан, вона
зазнала та зазнає душевних страждань з
приводу порушення її права власності, а
також внаслідок істотної зміни
звичного укладу життя. Автомобіль є для
неї засобом пересування для здійснення
професійної діяльності, оскільки вона
працює фінансовим директором ТОВ «ВПО
«Запоріжжя». Внаслідок перенесеного
стресу через пошкодження автомобілю
нею були допущені порушення на роботі,
які проявилися в подання податкової
звітності несвоєчасно та із
запізненням, внаслідок чого вона
неодноразово була притягнута до
адміністративної відповідальності та
сплачувала штрафи. Крім того, внаслідок
пошкодження її автомобіля вона повинна
була нести додаткові витрати на
проведення оцінки пошкоджень
автомобіля, звертатися до експертів,
нести витрати на правову допомогу
адвокатів та пояснювати своїм рідним
та друзям про ситуацію, що сталася з її
автомобілем, вислуховувати від них
співчуття та думки щодо відсутності
ділових якостей для вирішення спірної
ситуації.

На підставі викладеного, просить суд
стягнути з ПАТ «Запорізька
кондитерська фабрика» на її користь,
завдану внаслідок ДТП матеріальну
шкоду на загальну суму 9651,25 грн.,
моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн. та
понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 05 листопада 2013 року за
клопотанням представника відповідача
до участі у справі було залучено в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
- ПрАТ «Страхова компанія «Українська
страхова група». (а.с. 68-69)

Надалі, в процесі розгляду справи
представник позивача звернулася до
суду із уточненою позовною заявою, якою
уточнила коло осіб-учасників процесу,
залучивши до участі у справі в якості
співвідповідача ПрАТ «СК «Українська
страхова група»,та уточнила позовні
вимоги, в яких зазначила, що просить
стягнути з ПАТ «Запорізька
кондитерська фабрика» на користь
позивача матеріальну шкоду в розмірі
2773,07 грн., яка складається з 510,00 грн. -
франшиза, 2263,07 грн. - втрата товарного
вигляду автомобіля, моральну шкоду в
розмірі 30000,00 грн., та судові витрати;
стягнути з ПрАТ «СК «Українська
страхова група» на користь позивача
матеріальну шкоду в розмірі 4074,58 грн.,
яка складається з: витрат на проведення
експертизи - 400,00 грн., витрат на поштові
направлення - 102,83 грн., додаткових
витрат на молдінг та клей - 1878,83 грн.,
різниці між фактично витраченими
коштами та виплаченої суми страхового
відшкодування - 1692,92 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги позивача
підтримала та просила суд їх
задовольнити, посилаючись на те, що
вони є обґрунтованими, законними та
доведеними доказами, доданими до
матеріалів справи.

Представник відповідача - ПАТ
«Запорізька кондитерська фабрика»
Сергач К.О., в судовому засіданні
позовні вимоги визнала частково, а саме
не заперечувала проти стягнення суми
франшизи в розмірі 510,00 грн., проти
стягнення суми втрати товарної
вартості в розмірі 2263,07 грн., в іншій
частині заперечувала, посилаючись на
те, що заявлена позивачем сума
моральної шкоди є не спів мірною та не
підтверджена належними та допустимими
доказами, оскільки сума страхового
відшкодування страховою компанією
підприємства була виплачена
позивачеві у стислі строки та до того,
як позивача було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
несвоєчасне подання податкових звітів.
Крім того, заперечувала проти
стягнення лише з ПАТ «Запорізька
кондитерська фабрика» суми судових
витрат, оскільки позовні вимоги
спрямовані також і до іншого
відповідача, а тому судові витрати
повинні відшкодовуватися пропорційно
задоволеним позовним вимогам.

Представник відповідача - ПрАТ «СК
«Українська страхова група» у судове
засідання не з'явився, але надіслав на
адресу суду письмові пояснення та
заперечення проти позову та заяву про
розгляд справи за його відсутності, в
якій просив суд винести рішення по
справі з урахуванням письмових
пояснень та заперечень проти позову.
(а.с. 77, 112, 114-116)

Третя особа ОСОБА_4 у судове
засідання не з'явився, хоча про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином. Причини своєї неявки
суду не повідомив. Заяв або
клопотань,які б перешкоджали розгляду
справи за його відсутності до суду не
надходило.

Суд, взявши до уваги пояснення
представників позивача та відповідача
ПАТ «Запорізька кондитерська фабрика»,
взявши до уваги письмові пояснення,
заперечення та за заяву представника
відповідача ПрАТ «СК «Українська
страхова група», вивчивши матеріали
справи, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено та не
оспорюється сторонами у справі, що 28
червня 2011 року, приблизно о 15 годині 40
хвилин, водій ОСОБА_4, керуючи
автомобілем "ВАЗ-210930", державний номер
НОМЕР_1, який належить ПАТ «Запорізька
кондитерська фабрика», не вибрав
безпечну швидкість руху, не справився з
керуванням, внаслідок чого допустив
зіткнення з автомобілем «Nissan Tida»,
державний номер НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_3. В результаті ДТП автомобіль
позивача зазнав технічних
пошкоджень.(а.с. 34)

Власником транспортного засобу «Nissan
Tida», державний номер НОМЕР_2, який 28.06.2011
р., було пошкоджено внаслідок ДТП,
відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_4 є
ОСОБА_3.

Транспортний засіб ""ВАЗ-210930", державний
номер НОМЕР_1, яким на момент ДТП
керував ОСОБА_4, знаходиться у
власності ПАТ «Запорізька
кондитерська фабрика». На момент
скоєння ОСОБА_4 ДТП, останній перебував
у трудових відносинах з ПАТ
«Запорізька кондитерська фабрика»,
працюючи на посаді водія.

Постановою Запорізького районного
суду Запорізької області від 27 липня 2011
року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КпАП України, та призначено покарання у
вигляді штрафу в розмірі 425 гривень 00
копійок. (а.с. 6)

Данні про те, що будь-хто з учасників
процесу оскаржував вищезазначену
постанову суду у відповідності до КпАП
України в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказується при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об"єктом, використання,
зберігання або утримання кого створює
підвищену небезпеку.

Згідно висновку про оцінку автомобілю
№ 300 від 05 липня 2011 року розмір
матеріального збитку, завданого
ОСОБА_3, як власнику транспортного
засобу «Nissan Tida», державний номер
НОМЕР_2, становить 27803,60 грн. (а.с. 80-88)

Як вбачається з протоколу огляду
транспортного засобу від 29.06.2011р.,
ОСОБА_3 була особисто присутня при
огляді транспортного засобу,
ознайомлена з ним, про що у вказаному
протоколі поставила свій підпис, проте
зауважень не зазначила у протоколі.

Також судом встановлено, що на підставі
полісу № АА/697768 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, укладеного між
ПАТ «Запорізька кондитерська фабрика»
та ПрАТ «СК «Українська страхова
група», цивільна відповідальність ПАТ
«Запорізька кондитерська фабрика»
перед третіми особами була
застрахована, у зв'язку з чим страховою
компанією було виплачено позивачу
вартість ремонтних та відновлювальних
робіт в в розмірі 27293,60 грн. (а.с. 89)

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Згідно ст.ст. 12, 19 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик відшкодовує
витрати пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахування зносу та за мінусом
франшизи, встановленої полісом.

Згідно висновку про оцінку автомобілю
№ 414 від 16 вересня 2011 року, яка
проведена за особистою ініціативою
позивача при наявності проведеної
страховиком аналогічної експертизи
розмір матеріальної шкоди, завданої
ОСОБА_3 під час вищезазначеної
дорожньо-транспортної пригоди складає
29829 гривень 54 копійок, яка складається з
вартості відновлювального ремонту
транспортного засобу - 27566,47 грн., та
розміру втрати товарної вартості
автомобіля, внаслідок його пошкодження
становить 2263,07 грн. (а.с. 9-32)

Як вбачається з протоколу огляду
транспортного засобу від 29.06.2011р.,
ОСОБА_3 була особисто присутня при
огляді транспортного засобу,
ознайомлена з ним, про що у вказаному
протоколі поставила свій підпис, проте
зауважень не зазначила у протоколі.

Перевіривши висновки про оцінку
транспортного засобу № 300 від 05.07.2011р.
та № 414 від 16.09.2011р. та додані до них
документи, судом встановлено, що
калькуляції на ремонт
досліджувального транспортного засобу
складені на підставі протоколів огляду
транспортних засобів, якими визначені
пошкоджені суміжні та взаємопов'язані
запчастини, експертами розраховані
вартість запчастин та вартість
нормо-годин ремонтних робіт у
відповідності до Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом МЮУ та Фондом
державного майна за № 142/5/2092 від 24
листопада 2003 року.

Фактично протоколами огляду
транспортних засобів при проведенні
оцінки транспортного засобу № 300 від
05.07.2011р. та № 414 від 16.09.2011р., встановлені
ті ж самі пошкодження,серед яких
відсутні відомості щодо пошкодження
молдінгу заднього скла та необхідності
його відновлення.

Також, в обґрунтування вимоги
щодо стягнення з ПрАТ «СК «Українська
страхова група» різниці між фактично
витраченими коштами та виплаченої суми
страхового відшкодування в розмірі
1692,92 грн., стороною позивача надано Акт
здійснених робіт № Ар-000001757 від 23.11.2011р.,
відповідно до якого позивачем сплачено
на користь ТОВ «Автосистем Запоріжжя»
для відновлення транспортного засобу
28986,52 грн. (а.с. 40-41)

Проте, вказаний доказ сплати
коштів для відновлення транспортного
засобу в більшому розмірі, ніж
відшкодовано страховою компанією, не
приймається судом до уваги, оскільки
згідно платіжного доручення № 8434 від
29.08.2011р., ПрАТ «СК «Українська страхова
група» перерахувала на розрахунковий
рахунок ТОВ «Автосістем Запоріжжя»
грошові кошти в розмірі 27293,60 грн., а
позивачка в свою чергу відремонтувала
автомобіль лише у листопаді 2011 року,
тобто через 3 місяці, що в свою чергу
могло призвести до підвищення цін на
запчастини та види робіт по
відновленню транспортного засобу.

Також, слід зазначити, що
аналізуючи наданий стороною позивача
Акт здійснених робіт № Ар-000001757 від
23.11.2011р. ТОВ «Автосістем Запоріжжя»
разом з протоколами огляду
транспортних засобів при проведенні
оцінки транспортного засобу № 300 від
05.07.2011р. та № 414 від 16.09.2011р., судом
встановлено ряд розбіжностей, які не
мають жодного відношення до ДТП та їх
проведення пов'язане з метою
відновлення транспортного засобу
після ДТП.

Так, до Акту здійснених робіт №
Ар-000001757 від 23.11.2011р. ТОВ «Автосістем
Запоріжжя», в свою чергу і до загальної
суми робіт, включено в т.ч.: підготовка
до фарбування переднього бамперу,
фарбування переднього бамперу,
полірування авто, мийка зовнішня,
чистка салону, чистка скла, чистка
багажника, фарбування задньої правої
двері, діагностика автомобіля після
ДТП.

Документів, які б підтверджували
необхідність проведення зазначених в
Акті здійснених робіт заміни деталей
та ремонтних робіт, як наслідок
отриманих 28.06.2011 року пошкоджень, суду
також не надано.

Виходячи з викладених обставин та
враховуючи положення цивільного
процесуального кодексу України
наданий стороною позивача Акт
здійснених робіт № Ар-000001757 від 23.11.2011р.
ТОВ «Автосістем Запоріжжя» не може
бути прийнятий судом, як належний та
допустимий доказ.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3
цієї ж статті Закону, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Аналогічним чином питання обов'язків
доказування та питання доказів регулює
ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Аналізуючи зазначені норми
матеріального права, викладені
обставини, дослідивши письмові докази,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_3 щодо стягнення з ПрАТ «СК
«Українська страхова група» на її
користь матеріальної шкоду в розмірі
4074,58 грн., яка складається з: витрат на
проведення експертизи - 400,00 грн.,
витрат на поштові направлення - 102,83
грн., додаткових витрат на молдінг та
клей - 1878,83 грн., різниці між фактично
витраченими коштами та виплаченої суми
страхового відшкодування - 1692,92 грн., є
необґрунтованими, не доведеними,
такими, що не ґрунтуються на нормах
діючого законодавства України, а тому
не підлягають задоволенню в цій
частині.

Одночасно, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача про
стягнення з ПАТ «Запорізька
кондитерська фабрика» на її користь
суми франшизи в розмірі 510,00 грн., суми
втрати товарної вартості в розмірі 2263,07
грн., є законними, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивача
щодо стягнення на її користь з ПАТ
«Запорізька кондитерська фабрика»
моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн., суд
приходить до наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом. Тобто,
відшкодування моральної шкоди може
здійснюватися не тільки в силу
договору, але й закону.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.3 постанови "«Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від
31.03.1995р. № 4, під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична)
звільняється від відповідальності по
відшкодуванню моральної шкоди, якщо
доведе, що остання заподіяна не з її
вини. Відповідальність заподіювача
шкоди без вини може мати місце лише у
випадках, спеціально передбачених
законодавством (п.5 Постанови).

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації.

Як на спричинення відповідачем ПАТ
«Запорізька кондитерська фабрика»
позивачу моральної шкоди, остання
посилається на те, що вона у зв"язку з
ДТП погіршився її майновий стан, вона
зазнала та зазнає душевних страждань з
приводу порушення її права власності, а
також внаслідок істотної зміни
звичного укладу життя. Автомобіль має
для неї засобом пересування для
здійснення професійної діяльності,
оскільки вона працює фінансовим
директором ТОВ «ВПО «Запоріжжя».
Внаслідок перенесеного стресу через
пошкодження автомобілю нею були
допущенні порушення на роботі, які
проявилися в подання податкової
звітності несвоєчасно та із
запізненням, внаслідок чого вона
неодноразово була притягнута до
адміністративної відповідальності та
сплачувала штрафи. Крім того, внаслідок
пошкодження її автомобіля вона повинна
була нести додаткові витрати на
проведення оцінки пошкоджень
автомобіля, звертатися до експертів,
нести витрати на правову допомогу
адвокатів та пояснювати своїм рідним
та друзям про ситуацію, що сталася з її
автомобілем, вислуховувати від них
співчуття та думки щодо відсутності
ділових якостей для вирішення спірної
ситуації. Крім того, ПАТ «Запорізька
кондитерська фабрика» в добровільному
порядку відмовляється відшкодувати
завдану шкоду, через що вонанесе певні
моральні страждання, які оцінює у 30000
гривень.

За подібних обставин та, керуючись
принципом розумної достатності, суд
вважає за необхідне зменшити розмір
відшкодування моральної шкоди з ПАТ
«Запорізька кондитерська фабрика» на
користь ОСОБА_3 до 500,00 грн.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат пов'язаних з розглядом
справи.

При подачі позовної заяви до суду
позивач по справі сплатила судовий
збір у розмірі 396 грн. 52 коп. (а.с. 1)

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», ставка судового
збору за подання позовної заяви
майнового характеру встановлена в
розмірі 1 відсотка ціни позову, але не
менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір», судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Оскільки мінімальна заробітна плата на
1 січня 2013 року становила 1147,00 грн., та
загальна сума задоволених позовних
вимог не перевищує 22940,00 грн., то з ПАТ
«Запорізька кондитерська фабрика» на
користь ОСОБА_3 підлягає стягненню
судовий збір за подання позовної заяви
майнового характеру в розмірі 229,40 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, ст. ст. ст. 23, 1166, 1167, 1193, 1194 ЦК
України, Законом України «Про
обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», Законом України «Про
страхування», суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Запорізька кондитерська
фабрика» (), яке
знаходиться за адресою: місто
Запоріжжя, вулиця Артема, буд. № 7, на
користь ОСОБА_3, яка зареєстрована та
мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (ІПН: НОМЕР_3)
суму втрати товарного вигляду
автомобіля внаслідок ДТП в розмірі 2 263
(дві тисячі двісті шістдесят три)
гривень 07 копійок, суму франшизи в
розмірі 510 (п"ятсот десять) гривень 00
копійок, моральну шкоду в розмірі 500
(п'ятсот) гривень 00 копійок, суму
сплаченого судового збору в розмірі
229,40 грн. (двісті двадцять дев'ять
гривень 40 копійок), а всього 3502 (три
тисячі п'ятсот дві) гривень 47 копійок.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Суддя :
Н.Г.Скользнєва

25.02.2014