У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Касьяна О.П., Коротуна В.М.,Кафідової
О.В.,Маляренка А.В.,розглянувши у
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_6 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» про захист прав споживачів,
визнання договору недійсним, стягнення
коштів на відшкодування завданої
майнової і моральної шкоди, за
касаційною скаргою представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» -
Римара Андрія Вікторовича на рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 9 квітня 2013 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Сумської
області від 30 липня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
недійсним договір від 30 жовтня 2012 року,
укладений між ним та ТОВ «Авто Просто»,
стягнути з відповідача на його користь
4205 грн 56 коп. сплачених за договором, 500
грн моральної шкоди та 1500 грн витрат на
правову допомогу, оскільки договір
укладений з використанням
пірамідальної схеми.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на ті обставини, що укладений договір
порушує його права як споживача та
укладений внаслідок здійснення
відповідачем нечесної підприємницької
діяльності та введення його в оману,
умови договору вказують на дисбаланс
прав і обов'язків сторін договору на
користь відповідача, договір містить
несправедливі умови відповідач, просив
задовольнити позов.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 9 квітня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Сумської
області від 30 липня 2013 року, позов
задоволено частково та стягнуто на
користь позивача 4205 грн сплачених за
договором внесків та 460 грн витрат на
надання правової допомоги.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі представник
відповідача просить скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду і ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції, з рішенням якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що оспорюваний договір є
нікчемним, оскільки суперечить
положенням ст. ст. 18, 19 Закону України
«Про захист прав споживачів» і містить
ознаки пірамідальної схеми з
використанням нечесної
підприємницької практики, а його умови
є несправедливими і не прозорими
внаслідок чого утворюється істотний
дисбаланс договірних прав і обов'язків
на шкоду споживачу, тобто договір є
нікчемним, внаслідок того, що його
недійсність передбачена законом, тому
підстав для визнання його недійсним
немає, а відповідач повинен повернути
сплачені за договором кошти.

Проте погодитись за такими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим з виконанням
усіх вимог цивільного судочинства,
згідно із законом, на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржувані судові
рішення не відповідають.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2012 року
між ОСОБА_6 та ТОВ «Авто
Просто» укладено договір, за яким
відповідач взяв на себе зобов'язання
надати позивачу послуги, спрямовані на
придбання легкового автомобіля «ЗАЗ
Сенс» за ціною 59 900 грн, а позивач
зобов'язався сплатити 2 156 грн 40 коп.
вступного внеску та 2049 грн 16 коп.
щомісячних внесків.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Відповідно до положень, закріплених у
ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про
захист прав споживачів», забороняється
здійснення нечесної підприємницької
практики. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною.

Забороняються як такі, що вводять в
оману, утворення, експлуатація або
сприяння розвитку пірамідальних схем,
коли споживач сплачує за можливість
одержання компенсації, яка надається
за рахунок залучення інших споживачів
до такої схеми, а не за рахунок продажу
або споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Отже, поняття «пірамідальна схема» у
розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки: а) здійснення
сплати за можливість одержання
учасником компенсації; б) компенсація
надається за рахунок залучення
учасником інших споживачів схеми; в)
відсутність продажу або споживання
товару.

Таким чином, для кваліфікації
«пірамідальної схеми» необхідна
наявність усіх зазначених ознак, а їх
відсутність виключає таку можливість.

У той самий час предметом угоди сторін,
укладеної в рамках функціонування
системи придбання автомобілів у групах
«АвтоТак», є надання учаснику програми
адміністративних послуг, у тому числі
фінансового характеру, з метою
придбання ним автомобіля.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції наведеного не врахував, не
дав належної оцінки обставинам справи
та не встановив характер спірних
відносин, що виникли між сторонами, не
з'ясував, яку саме діяльність здійснює
відповідач та чи може вона бути
віднесена до нечесної підприємницької
практики з урахуванням правової
позиції, висловленої Верховним Судом
України у постанові № 6-40цс13 від 11
вересня 2013 року.

Суд не перевірив, чи відповідає
укладений між сторонами договір
вимогам діючого законодавства, не
визначився із нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню,
зробив передчасний висновок про
задоволення позову, ухвалив рішення з
порушенням норм процесуального права.

Апеляційний суд цих недоліків не
усунув, залишив рішення суду першої
інстанції без змін.

Невиконання судами норм
процесуального права унеможливило
встановлення фактичних обставин, які
мають значення для правильного
вирішення справи, що є підставою для
скасування ухвалених у справі судових
рішень та направлення справи на новий
розгляд до суду першої інстанції, як
передбачено ст. 338 ЦПК України.

ухвалені судові рішення законними та
обґрунтованими визнати не можна, а тому
вони підлягають скасуванню з підстав,
передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України, з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» -
Римара Андрія Вікторовича
задовольнити частково, рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 9 квітня 2013 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Сумської
області від 30 липня 2013 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді

О.П. Касьян

О.В. Кафідова

В.М. Коротун

А.В. Маляренко