Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №22-ц/797/415/2014р.
інстанції Гапонов Д.Ю.
Доповідач в апеляційній
інстанції Саліхов В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Севастополя в
складі:

головуючого - Саліхова В.В.,

суддів - Володіної Л.В.,
Лівінського С.В.,

за участю секретаря - Лашкевич Н.О.,

представника позивача - Лозицької
І.В.,

відповідача - ОСОБА_5,

представника відповідача - ОСОБА_6,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Севастополі
апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення
Балаклавського районного суду міста
Севастополя від 27 грудня 2013 року по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У червні позивач ПАТ «Укрсоцбанк» в
особі Севастопольського відділення
ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до
місцевого суду з позовом до
відповідача ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 945/08-652.САФ від 04.07.2008 року та
додатковою угодою № 1 від 26.06.2009 року
про внесення змін до кредитного
договору № 945/08-652.САФ від 04.07.2008 року у
розмірі 614 324,34 грн., а також
заборгованості за договором
відновлювальної кредитної лінії №
945/08-653.В від 04.07.2008 року у розмірі 15 939,73
грн., та судового збору в сумі 3 441,00 грн.
мотивуючи тим, що ОСОБА_5, порушуючи
норми чинного законодавства і умови
договорів, кредити у встановленому
порядку не погашає, відсотки за їх
використання не сплачує, внаслідок
чого в нього перед Банком виникла
заборгованість, яка в добровільному
порядку відповідачем не погашена.

Рішенням Балаклавського районного
суду м. Севастополя від 27.12.2013 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ПАТ «Укрсоцбанк»
заборгованість за договором кредиту №
945/08-652.САФ на купівлю автотранспортного
засобу від 04.07.2008 року, та додатковою
угодою № 1 від 26.06.2009 року про внесення
змін до договору кредиту № 945/08-652.САФ на
купівлю автотранспортного засобу від
04.07.2008 року, в сумі 614 324 грн. 34 коп.;
заборгованість за договором
відновлювальної кредитної лінії №
945/08-653.В від 04.07.2008 року в сумі 15 939 грн. 73
коп. У порядку розподілу судових витрат
стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ
«Укрсоцбанк» суму судового збору у
розмірі 3 441 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі відповідач
просить суд апеляційної інстанції
вищевказане рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, на підставі
якого стягнути з відповідача на
користь позивача 339 250,95 грн. Апелянт
вважає, що суд першої інстанції при
постановленні оскаржуваного рішення
порушив норми матеріального права,
оскільки вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» про
стягнення 16392,72 доларів США та 9063,00
доларів США заявлені з порушенням
строку позовної давності, у зв'язку з
чим суд необґрунтовано задовольнив
вказані вимоги. Також, апелянт не
згодний зі стягнутим місцевим судом з
нього розміру процентів за
користування кредитом, штрафу, пені та
інфляційних збитків, надавши свій
розрахунок останніх. Крім того,
відповідач посилається на порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права, не надання
належної правової оцінки усім
обставинам справи, а саме: факту
незаконного заволодіння транспортного
засобу, на купівлю якого ОСОБА_5
надавався кредит.

Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення сторін, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач свої зобов'язання за
кредитними договорами належним чином
не виконав, порушив вимоги останніх,
своєчасно не повернув кредити та не
сплатив відсотки за користування
грошовими коштами, у зв'язку з чим з
нього на користь позивача підлягає
стягненню заборгованість за договором
кредиту № 945/08-652.САФ від 04.07.2008 року в
сумі 614 324 грн. 34 коп., заборгованість за
договором відновлювальної кредитної
лінії № 945/08-653.В від 04.07.2008 року в сумі 15
939 грн. 73 коп. та понесені судові
витрати.

З такими висновками місцевого суду
погоджується колегія суддів, оскільки
вони зроблені з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
з повним та всебічним дослідженням
матеріалів справи, з урахуванням
характеру спірних правовідносин та
представлених сторонами доказів.

З матеріалів справи вбачається та
встановлено судом, що 04.07.2008 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк», та відповідачем ОСОБА_5
був укладений договір кредиту №
945/08-652.САФ на купівлю автотранспортних
засобів, а 26.06.2009 року між останніми
була укладена додаткова угода № 1 до
вищезазначеного договору, відповідно
яких позивач надав відповідачу
кредитні кошти на оплату придбаного
автомобіля марки «MITSUBISHI» моделі «Pajero»,
2008 року випуску, у розмірі 42 087,00 доларів
США зі сплатою 13,50% річних, з кінцевим
терміном повернення до 12.07.2017 року.

Відповідно до п.п. 3.3.7, 3.3.9 вказаного
договору відповідач зобов'язався
оплачувати банку відсотки за
користування кредитом щомісячно,
сплачувати можливі штрафні санкції, а
так само погашати кредит згідно
встановленого графіку.

03.07.2008 року між ВАТ «НАСК «Оранта» та
ОСОБА_5 був укладений договір
добровільного страхування
транспортного засобу № 289,
предметом якого є майнові інтереси, що
не суперечать чинному законодавству
України, пов'язані з володінням,
користуванням або розпорядженням
застрахованим транспортним засобом, а
саме, автомобілем марки «MITSUBISHI» моделі
«Pajero 3.0 IV6GS», 2008 року випуску, на випадок
настання страхового ризику, зокрема,
незаконного заволодіння.
Вигодонабувачем за цим договором
виступає АКБ «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк».

Також судом першої інстанції
встановлено, що 04.07.2008 року між
сторонами у справі укладено договір
відновлювальної кредитної лінії №
945/08-653.В про надання кредиту на
здійснення страхових платежів за
договором добровільного страхування
транспортного засобу № 289 від
04.07.2008 року в межах максимального
ліміту заборгованості в сумі 10.143,77 грн.,
зі сплатою відсотків за користування
кредитом з розрахунку 24% річних, з
кінцевим терміном погашення
заборгованості за кредитом не пізніше
03.07.2015 року.

Відповідно до п.п.3.3.5, 3.3.6, 3.3.7 договору
відповідач зобов'язався оплачувати
банку відсотки за користування
кредитом щомісячно, сплачувати
неустойку (пеню, штраф), а так само
погашати кредит згідно встановленого
графіку.

Позивач зобов'язання за вищевказаними
договорами виконав у повному обсязі, що
підтверджується копіями заяв на видачу
готівки № 2878/авт від 04.07.2008 року та № 45
від 26.06.2009 року, однак відповідач умови
останніх належним чином не виконав, що
привело до виникнення заборгованості
за договором кредиту № 945/08-652.САФ та
додатковою угодою № 1 від 26.06.2009 року
76.857,79 доларів США, що за курсом НБУ
складає 614.324,34 грн., і за договором
відновлювальної кредитної лінії №
945/08-653.В від 04.07.2008 року - 15.939,73 грн.

Враховуючи викладені обставини та
враховуючи положення статей 526, 615, ч. 1
ст. 612, ч. 2 ст. 625, 611, 549, 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК
України, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції повно та всебічно
дослідив обставини справи, дав належну
правову оцінку всім наявним в останній
доказам, і ухвалив правильне рішення з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права.

Представлений позивачем розрахунок
заборгованості відповідача за
вищевказаними кредитними договорами
також не викликає сумнівів у судової
колегії апеляційного суду.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права в частині не
застування до вимог ПАТ «Укрсоцбанк»
про стягнення процентів за
користування кредитом, пені за
несвоєчасне повернення кредиту та
штрафу строку позовної давності, є
безпідставними з огляду на наступне.

Статтею 256 ЦК України позовна давність -
це строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Згідно приписів п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України
позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Однак, згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Проте, як встановлено апеляційним
судом при розгляді справи в суді першої
інстанції відповідач або його
представник не ставили питання про
застосування судом строку позовної
давності, а тому такі доводи
апеляційної скарги не можуть бути
підставою для скасування або зміни
оскаржуваного рішення.

Більш того, матеріали справи свідчать
про те, що позивач кожного разу, у
порядку встановленому Законом,
попереджався судом першої інстанції
про час та місце слухання справи, в тому
числі і про судове засідання, на якому
було винесене рішення, що оскаржується,
а тому колегія суддів вважає, що його
право на звернення до суду з
вищезгаданою заявою місцевим судом
порушено не було.

Посилання апелянта на те, що місцевий
суд необґрунтовано стягнув з нього
заборгованість за договором
відновлювальної кредитної лінії №
945/08-653.В від 04.07.2008 року - 15.939,73 грн.,
оскільки останній не отримував
вказаних кредитних коштів, є
неспроможними, оскільки відповідно до
п. 2.1 зазначеного договору кредит
вважається наданим в момент (день)
списання суми кредиту (траншів кредиту)
з позичкового рахунку, зазначеного в п.
2.1 цього Договору, на рахунок
страховика, тобто НАСК «Оранта».

Також, колегія суддів не приймає до
уваги доводи апеляційної скарги
відносно здійснення відповідачем дій,
направлених на отримання банком
страхового відшкодування за договором
добровільного страхування
транспортного засобу № 289, та
порушення його прав незалученням судом
першої інстанції НАСК «Оранта» в
якості третьої особи.

Незалучення НАСК «Оранта» до участі у
справі в якості третьої особи, на думку
судової колегії, не порушує права
ОСОБА_5 в даному випадку, а кредитні
правовідносини між ним та позивачем
не пов'язані зі страховими
правовідносинами та не звільняє
відповідача від відповідальності за
порушення ним умов вищевказаних
кредитних коштів.

Крім того, відповідачем не доведено, що
ПАТ «Укрсоцбанк», як вигодонабувач за
договором добровільного страхування
транспортного засобу № 289,
звертався до НАСК «Оранта» з вимогою
про виплату страхового відшкодування,
або отриманням позивачем такого
відшкодування, що могло бути підставою
для зменшення судом загального розміру
заборгованості на суму виплаченого
страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення місцевим судом норм
матеріального права не знайшли своє
підтвердження, а тому також не можуть
бути підставою для скасування або
зміни оскаржуваного рішення суду.

Інші доводи апелянта були предметом
розгляду в суді першої інстанції, з
висновками якого погоджується і
колегія суддів.

З наведених обставин, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно та
всебічно дослідив обставини справи,
дав належну оцінку всім наявним в
останній доказам, і ухвалив правильне
рішення з додержанням вимог
матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.
308, ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Балаклавського районного суду
міста Севастополя від 27 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної чинності з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/
В.В. Саліхов

Судді: /підпис/ Л.В.
Володіна

/підпис/ С.В.
Лівінський

Згідно оригіналу:

Суддя Апеляційного суду

міста Севастополя В.В. Саліхов