АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/888/2014
Головуючий в І інстанції Таранцов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 11 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Чиркової К.Г. Фурман Т.Г.При
секретарі:Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на ухвалу Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 12 грудня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_5 до виконавчого комітету
Каховської міської ради, товариства з
обмеженою відповідальністю «Альянс»,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - відділ Держкомзему у
місті Каховці Херсонської області, про
визнання недійсними державних актів на
право приватної власності на земельну
ділянку та усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2012 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до виконавчого комітету
Каховської міської ради, товариства з
обмеженою відповідальністю «Альянс»,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - відділ Держкомзему у
місті Каховці Херсонської області, про
визнання недійсними державних актів на
право приватної власності на земельну
ділянку та усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою.

Рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 18 грудня
2012 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 11 квітня 2013 року, позов ОСОБА_5
задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано
рішення виконкому Каховської міської
ради № 338/25 від 26.05.2004 року в частині:
«про передачу у приватну власність
раніше надані земельні ділянки для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд ОСОБА_6
площею 480 кв.м. по АДРЕСА_1. Додатково
передати у приватну власність ОСОБА_6
земельну ділянку площею 343 кв.м., що
знаходиться у фактичному користуванні.
Вважати у приватній власності ОСОБА_6
земельну ділянку площею 823 кв.м.».

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
від 30.08.2004 року серія ЯБ № 078271 на
земельну ділянку площею 823 кв.м.,
кадастровий номер земельної ділянки
:03:009:0004.

Визнано недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
від 09.01.2009 року серія ЯЗ № 264820 на
земельну ділянку площею 823 кв.м.,
кадастровий номер земельної ділянки
:03:009:0004, виданий на підставі
договору дарування земельної ділянки
від 20.10.2008 року № 3055.

В іншій частині позову відмовлено.

В грудні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до
суду із заявою про ухвалення
додаткового рішення, в якій,
посилаючись на те, що судом під час
ухвалення рішення у вище зазначеній
справі не вирішено питання про судові
витрати, просила суд стягнути з ОСОБА_7
понесені нею витрати з оплати судового
збору в сумі 107,30 грн., проведення
судової будівельно-технічної
експертизи в сумі 3500 грн. та оформлення
кадастрової зйомки в сумі 900 грн.

Ухвалою Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 12 грудня
2013 року у задоволенні заяви ОСОБА_5 про
ухвалення додаткового рішення
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
ухвалу суду скасувати та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, зазначаючи, що суд,
вирішуючи справу по суті та
посилаючись на висновки судової
будівельно-технічної експертизи та
кадастрові зйомки як на докази,
безпідставно не присудив на її користь
понесені нею витрати для отримання цих
доказів.

У письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_7 доводи скарги не визнав,
ухвалу суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскарженої ухвали, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Із матеріалів справи та змісту поданої
ОСОБА_5 заяви вбачається, що остання
порушила перед судом питання щодо
ухвалення додаткового рішення з
підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК
України.

Наведена норма процесуального права
передбачає, що суд, що ухвалив рішення,
може за заявою осіб, які беруть участь у
справі, чи з власної ініціативи
ухвалити додаткове рішення, якщо судом
не вирішено питання про судові витрати.

За своїм змістом ухвалене судом 18
грудня 2013 року в даній справі рішення
містить посилання на ст. 88 ЦПК України,
яка регулює питання розподілу судових
витрат між сторонами, однак,
обґрунтування щодо вирішення даного
питання в ньому відсутнє.

Позивачка вважає, що з врахуванням
ухвалення судом рішення про
задоволення заявлених нею позовних
вимог, відповідач ОСОБА_7 повинен
відшкодувати їй понесені судові
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору та проведенням судової
експертизи.

Однак, матеріали справи свідчать про
те, що судові експертизи в даній справі
не призначалися, а витребувані
позивачкою грошові кошти в сумі 3500 грн.
(за проведення експертизи) та 900 грн. (за
кадастрову зйомку забудови території)
були сплачені нею 01 та 03 жовтня 2011 року,
задовго до звернення до суду з даним
позовом ( 03.09.2012 року) (а.с. 149).

Судом встановлено, що наведені вище
витрати ОСОБА_5 понесла в іншій
цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_7 про відновлення меж
землекористування, в якій 23 лютого 2012
року апеляційний суд ухвалив рішення
про відмову у задоволенні позову (а.с.
9-12).

При наведених обставинах колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність
передбачених ст. 88 ЦПК України підстав
для присудження на користь позивачки
за рахунок відповідачів судових
витрат, як таких, що не пов'язані із
розглядом даної справи.

Обґрунтованою колегія суддів вважає і
відмову суду у стягненні сплаченого
позивачкою судового збору в сумі 107,30
грн., оскільки при наявності декількох
заявлених нею позовних вимог це, в
порушення вимог Закону України «Про
судовий збір» та норм ЦПК України,
єдина сплачена ОСОБА_5 сума судового
збору, яка зважаючи на часткове
задоволення позову, не підлягає
стягненню з ОСОБА_7, який був не єдиним
відповідачем у справі.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що ухвалу судом першої
інстанції постановлено з додержанням
вимог закону і підстави для її
скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують і, як такі, що не
ґрунтуються на законі, підлягають
відхиленню.

Та обставина, що суд в обґрунтування
своїх висновків послався на наданий
позивачкою у підтвердження своїх
доводів висновок судової експертизи,
не є підставою вважати витрати на
проведення експертизи в іншій справі,
витратами, пов'язаними з розглядом
даної справи.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія
суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 12 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: