Єдиний унікальний номер 235/4387/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1028/2014
Єдиний унікальний номер 235/4387/13-ц
Номер провадження 22ц/775/1028/14
головуючий в I інстанції Філь О.Є.
суддя доповідач Никифоряк Л.П.
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем У К Р А Ї Н И

24 січня 2014 року апеляційний суд
Донецької області в складі:

Головуючого судді
Никифоряка Л.П.

Суддів
Супрун М.Ю., Жарової Ю.І.

при секретарі судового засідання
Внуковій Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до
ОСОБА_1 про стягнення вартості
електроенергії, необлікованої
внаслідок порушення споживачем правил
користування електроенергією,

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» про визнання
акту недійсним та зобов'язання
відновити постачання електроенергії,

у якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_1,
в інтересах якої діяв ОСОБА_2, на
рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 17 грудня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2013 року публічне акціонерне
товариство «ДТЕК Донецькобленерго»
/надалі Товариство/ звернулося в суд з
позовом, в якому просило стягнути з
ОСОБА_1 вартість електроенергії не
облікованої внаслідок порушення
правил користування електричною
енергією у розмірі 5060,00 грн.

ОСОБА_1 не погодилася з позовними
вимогами та 18 листопада 2013 року
звернулася із зустрічним позовом в
якому просила визнати недійсним акт
від 02 лютого 2012 року про порушення
правил користування електричною
енергією для населення, також остання
просила зобов'язати Товариство
відновити постачання електроенергії у
будинок.

Рішенням Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 17 грудня 2013 року позов Товариства
задоволено, у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_1 відмовлено, стягнуто з
ОСОБА_1 на користь Товариства вартість
електроенергії не облікованої
внаслідок порушення правил
користування електричною енергією в
розмірі 5060,00 грн. та судовий збір.

З таким рішенням суду не погодилася
відповідач, в апеляційній скарзі
представник останньої просив рішення
скасувати та ухвалити нове яким у
позові Товариству відмовити та
задовольнити зустрічний позов,
посилаючись на те, що судом порушено
норми матеріального та процесуального
права, та судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, зокрема не враховано обставин,
які вказують на порушення працівниками
Товариства вимог чинного
законодавства щодо проведення
перевірки за участі споживача, через що
акт містить сфальсифіковані
відомостей. Також, згідно доводів
апеляційної скарги судом покладено в
основу рішення обставини, які
Товариством належним чином не
підтверджено щодо існування договору
та щодо визначених Товариством сум до
сплати.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника Товариства та пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в апеляційній скарзі доводи,
апеляційний суд вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити за наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є споживачем електроенергії в
будинку 223 по вулиці Чкалова в с.
Новоекономічне Красноармійського
району Донецької області відповідно до
відкритого на її ім'я особистого
рахунку НОМЕР_1 , та за вказаною адресою
02 лютого 2012 року складено акт про
порушення правил користування
електричною енергією для населення,
відповідно до якого нарахована до
сплати відповідачу заборгованість за
спожиту, але не враховану приладом
обліку електричну енергію, та суд,
виходячи з того, що дії працівників
Товариства щодо складання акту та
нарахування збитків були правомірними
і здійснені у відповідності до чинного
законодавства у задоволенні
зустрічного позову відмовив та
задовольнив позов Товариства і стягнув
з ОСОБА_1 нараховані за актом на
підставі методики суми в розмірі 5060,00
грн.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги,
апеляційний суд визнає, що суд першої
інстанції вірно встановив обставини
справи та визначив матеріальні норми,
якими регулюються спірні
правовідносини щодо користування
електроенергією.

Законом України «Про
електроенергетику» визначено, що
споживання енергії можливе лише на
підставі договору з
енергопостачальником та споживач
енергії несе відповідальність за
порушення умов договору з
енергопостачальником та правил
користування електричною і тепловою
енергією згідно із законодавством
України /стаття 26 Закону/.

Пунктом 48 Правил користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 26.07.1999 року
/надалі Правила/, визначено, що споживач
несе відповідальність згідно із
законодавством за розкрадання
електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку.

Та, у разі виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт /пункт 53
Правил/.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_1, суд першої інстанції
правомірно виходив з того, що на ім'я
ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок
НОМЕР_1, який вказує та те, що остання є
споживачем електроенергії, також в
акті № 165777 від 02 лютого 2012 року /а.с. 4-5/
зафіксовано порушення яке полягало в
діях щодо самовільного підключення до
електричної мережі
енергопостачальника з порушенням
схеми обліку, накид проводів напруги на
лінію електропередачі, марка проводу
накиду алюміній 2х4 мм2 акт складений на
ім'я ОСОБА_1, та акт за відсутності
підпису споживача містить підписи
трьох представників
енергопостачальника.

Отже, працівники Товариства діяли
згідно вимог законодавства, яким
передбачено, що у разі виявлення
представником енергопостачальника
порушення споживачем правил
користування електричною енергією, у
тому числі фактів розкрадання
електричної енергії, складається акт,
який підписується представником
енергопостачальника та споживачем,
один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається у
енергопостачальника та споживач має
право внести до акта свої зауваження.
Також передбачено, що у разі відмови
споживача від підпису в акті робиться
позначка про відмову та акт вважається
дійсним, якщо його підписали три
представники енергопостачальника
/пункт 53 Правил/.

З огляду на викладене, суд дійшов
вірного висновку про те, що Товариством
підтверджено існування порушення
правил користування електричною
енергією та надано акт перевірки який є
належним доказом в підтвердження факту
споживання електричної енергії без
приладів обліку, також факт порушення
підтверджено випискою із особового
рахунку /а.с. 8-10/ та протоколом
засідання комісії МОРЕМ № 6702 від 21
лютого 2012 року /а.с. 6/.

Отже, судом обґрунтовано на підставі
наявних у справі належних та
допустимих доказів встановлено, що
ОСОБА_1 безобліково споживала
електричну енергію, з огляду на що, на
підстави Методики визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачем правил користування
електричною енергією /надалі Методика/,
була нарахована вартість безобліково
спожитої електроенергії в розмірі 5060,00
грн., що підтверджений відповідним
розрахунком /а.с. 7/.

Разом з тим, згідно положень статті 26
Закону України «Про
електроенергетику» споживання енергії
можливе лише на підставі договору з
енергопостачальником та споживач
енергії несе відповідальність за
порушення умов договору з
енергопостачальником та Правил
користування електричною і тепловою
енергією згідно із законодавством
України.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу
України за договором постачання
енергетичними та іншими ресурсами
через приєднану мережу одна сторона
(постачальник) зобов'язується надавати
другій стороні (споживачеві,
абонентові) енергетичні та інші
ресурси, передбачені договором, а
споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Згідно встановлених обставин між
сторонами існував письмовий договір
про користування електричною енергією
від 22 листопада 2011 року, чого
представники сторін фактично в ході
засідання апеляційного суду не
оспорювали.

Отже, вірні висновки суду про те, що
правовідносини виникли із письмового
договору та фактичного споживання
електроенергії, за яку споживач
зобов'язана сплачувати в розмірі та в
порядку відповідно до чинного
законодавства та вірні висновки суду
щодо існування у споживача обов'язку
дотримуватися вимог чинного
законодавства та нести передбачену цим
законодавством відповідальність.

У той же час не заслуговують на увагу
доводи апеляційної скарги щодо
невірного визначення сум
недорахованої електроенергії,
оскільки вартість такої
електроенергії визначена відповідно
до протоколу засідання комісії по
розгляду актів про порушення Правил
від 21 лютого 2012 року на підставі даних,
щодо накиду проводів напруги на лінію
електропередач, та даних щодо
потужності споживання зафіксованих в
акті перевірки № 165777 від 02 лютого 2012
року, відповідно до п. 53 Правил за яким
розрахунок нарахувань за безоблікове
споживання електроенергії
здійснюється з посиланням на
відповідні пункти цих Правил та
затвердженої постановою НКРЕ від 4
травня 2006 р. N 562 Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією
/надалі Методика/.

З огляду на наведені обставини, також
не ґрунтуються на чинному
законодавстві доводи відповідача про
незаконне відключення будинку від
електропостачання, через що
необґрунтовані вимоги щодо поновлення
такого електропостачання.

Отже, виходячи з фактичних обставин
справи, висновки суду є вичерпними,
зроблені у відповідності та на
підставі матеріальних норм які
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, в частині
яка була предметом оскарження, та за
таких підстав, колегія апеляційного
суду вважає за необхідне апеляційну
скаргу відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області
від 17 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з моменту набрання
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: