АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц-791/625/2014
р Головуючий в І
інстанц: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 19 дня колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Полікарпової
О.М.Суддів:Базіль Л.В. Прокопчук Л.П.При
секретарі:Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_6, яка діє
в своїх інтересах та в інтересах
ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення
Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 27 грудня 2013
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» (далі ПАТ КБ «Надра», Банк)
до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
дострокове стягнення заборгованості
за кредитним договором та зустрічними
позовами ОСОБА_7 до ПАТ КБ «Надра» про
визнання припиненим договору поруки та
ОСОБА_6 до ПАТ КБ «Надра» про визнання
недійсним кредитного договору,-

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2013 року ПАТ КБ «Надра»
звернувся до суду з вище зазначеним
позовом, просив стягнути з
відповідачів на його користь солідарно
заборгованість за кредитним договором
в сумі 65 068,21 доларів США, що
еквівалентно 519 732, 31 грн. і складається
з 39 290,20 доларів США - заборгованості за
простроченим кредитом, 21278,32 доларів
США - заборгованості за простроченими
процентами, пені за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом в
сумі 509,68 доларів США, штрафу за
порушення положень кредитного
договору в сумі 3990 доларів США та
судові витрати у справі.

В обґрунтування позову Банк посилався
на те, що 28 травня 2008 року між ВАТ КБ
«Надра», правонаступником якого є ПАТ
КБ «Надра», та ОСОБА_6 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
Банк надав відповідачці кредит в сумі
39 900,00 доларів США на строк до 26 травня
2023 року, а остання зобов'язалася
повертати кредит та сплачувати
проценти шляхом сплати щомісячно
ануїтетних платежів до 20 числа кожного
місяця і у будь - якому випадку
повернути Банку кредит у повному
обсязі у термін не пізніше 26 травня 2023
року. Однак, взяті на себе за договором
зобов'язання ОСОБА_6 не виконує,
внаслідок чого станом на 21 лютого 2012
року утворилася заборгованість за
кредитом у зазначеному вище розмірі,
яку Банк просив стягнути з ОСОБА_6,
ОСОБА_8, ОСОБА_7 солідарно, оскільки з
двома останніми відповідачами Банком у
забезпечення належного виконання
ОСОБА_6 умов кредитного договору були
укладені договори поруки від 28 травня
2008 року, згідно яких вони виступили
поручителями виконання позичальником
взятих на себе зобов'язань в повному
обсязі.

ОСОБА_7 звернулась до суду із
зустрічним позовом до ПАТ КБ «Надра»
про визнання припиненим договору
поруки, укладеного між нею та Банком,
посилаючись на те, що останній має
право вимагати від поручителя
виконання зобов'язання, яке витікає з
кредитного договору при умові
направлення поручителю повідомлення з
вимогою виконання зобов'язання
позичальника в цілому чи в будь-якій
його частині. Однак їй Банк такого
повідомлення не направляв. Вважає, що
договір поруки є припиненим, оскільки
минув один рік з моменту його укладення
і півроку з моменту виникнення права
на пред'явлення вимоги про виконання
зобов'язання позичальника до
поручителя.

ОСОБА_6 також звернулась до суду із
зустрічним позовом, в якому просить
визнати укладений між нею і ВАТ КБ
«Надра» кредитний договір недійсним.
Обгрунтовуючи свій позов, зазначає, що
кредитний договір укладено з
порушенням законодавства та він
містить умови, які є несправедливими,
незрозумілими, нечіткими, такими, що
порушують принцип рівності сторін
договору; в договорі не викладено умови
кредитування, не зазначено сукупну
вартість кредиту. Крім того, договором
передбачено подвійну відповідальність
за невиконання передбачених ним
зобов'язань. Позивачка просила
застосувати наслідки недійсності
договору з моменту його укладення та
зобов'язати відповідача зарахувати в
суму основного боргу сплачені нею
кошти за квитанціями про сплату
щомісячних платежів та квитанцією про
сплату єдиноразової комісії при
отриманні кредиту у розмірі 7353, 57 грн.

Під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції ОСОБА_6, яка діє в
інтересах ОСОБА_7 уточнила, що її
довіритель отримувала
повідомлення-вимогу від Банку про
дострокове погашення всієї
заборгованості за кредитним договором
у лютому 2011 року та у березні 2012 року, у
той час вона, як позичальник перестала
повертати борг з жовтня 2009 року, про що
їй направлялась досудова вимога (а.с. 20).

Рішенням Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 27 грудня 2013
року позов ПАТ КБ «Надра» задоволено
частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6
та ОСОБА_8 і солідарно з ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 на користь Банку заборгованість
за кредитним договором № 804/6/05/2008/840к/3050
від 28.05.2008 року по тілу кредиту в сумі
39290,20 доларів США, по відсотках за
користування кредитом в сумі 20769,57
доларів США, пеню за порушення строків
платежів по кредиту та відсотках в сумі
509, 68 грн., штраф за порушення положень
кредитного договору в сумі 3990 доларів
США, а всього стягнуто 64559, 45 доларів
США, що у гривневому еквіваленті
складає 515668, 61 грн.

В решті позовних вимог ПАТ КБ «Надра»
відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_7 про визнання договору поруки
припиненим та зустрічного позову
ОСОБА_6 про визнання недійсним
кредитного договору відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції у зв»язку з порушенням норм
матеріального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
постановити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги, а у
задоволенні позовних вимог Банку
відмовити.

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, встановлених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає
апеляційну скаргу такою, що підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позов частково та
стягуючи заборгованість за кредитним
договором з боржника та поручителів,
суд першої інстанції виходив з того, що
боржник порушив свої договірні
зобов'язання і на день ухвалення
оскаржуваного судового рішення борг за
кредитним договором у повному обсязі
не сплатив, це є підставою для
стягнення заборгованості солідарно з
боржника та поручителів.

Колегія суддів з цими висновками суду
першої інстанції погоджується не
повністю.

З матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що 28 травня 2008 року
за кредитним договором № 804/6/05/2008/840к/3050
Банк надав ОСОБА_6 кредит в сумі 39 900,00
доларів США строком до 26 травня 2023 року
(а.с. 7-8).

Забезпечуючи виконання ОСОБА_6
зобов'язань за кредитним договором,
Банк в цей же день уклав договори
поруки з ОСОБА_8 та ОСОБА_7, відповідно
до яких поручителі взяли на себе
солідарну з боржником
відповідальність за виконання умов
кредитного договору в повному обсязі
/а.с. 12-14/.

Кредитним договором встановлений
обов»язок позичальника щомісячно
повертати кредит та сплачувати
проценти шляхом сплати ануїтетних
платежів до 20 числа кожного
календарного місяця.

Відповідно до ст.ст. 526, 1049 ЦК України
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, позичальник зобов»язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Отже належним виконанням зобов»язань
за умовами кредитного договору є
щомісячне часткове повернення кредиту
та сплата процентів за користуванням
ним на зазначених вище умовах.

Згідно повідомлення Банку на адресу
ОСОБА_6 станом на 27 листопада 2008 року,
остання неналежно виконувала обов`язки
за кредитним договором, прострочена
заборгованість склала 893,83 доларів США.
Станом на 21.02.2012 року загальна
заборгованість становила 65068,21 доларів
США, з яких: 39 290,20 доларів США -
заборгованість за простроченим
кредитом, 21287,32 доларів США -
заборгованість за простроченими
процентами, 509,68 доларів США - пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом, 3990,00 доларів США - штраф за
порушення умов кредитного договору.

При цьому, як вбачається з матеріалів
справи, визначаючи розмір
заборгованості за кредитним договором,
Банк, станом на 15 лютого 2011 року
скористався правом, наданим п.4.2.4
кредитного договору та змінив термін
повернення кредиту в повному обсязі зі
сплатою процентів, який був
встановлений при підписанні
кредитного договору, шляхом
направлення поручителям, у тому числі і
ОСОБА_7 письмової вимоги з зазначенням
нового терміну повернення кредиту та
сплати процентів (а.с. 210). Виходячи зі
змісту зазначеної вимоги Банку новий
термін повернення кредиту в повному
обсязі та сплати процентів був
встановлений протягом 3 днів з дня
отримання повідомлення від Банку.

Представник Банку пояснив, що їм
повернулося повідомлення, відправлене
ОСОБА_7 у лютому 2011 року, а тому Банк не
міг звернутися з позовом до суду, а у
лютому 2012 року ними повторно
направлено лист-вимогу і вона отримана
поручителем 02.03.2012 року, про що свідчить
повідомлення про вручення (а.с.175).

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Таке ж роз'яснення міститься і у п.24
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин».

Пред'явлення вимоги до поручителя є як
направлення (вручення) йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Так, ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду з
позовом до поручителя у січні 2013 року,
при тому, що вимоги про дострокове
погашення заборгованості, тобто про
зміну дати виконання основного
зобов'язання, надіслав у лютому 2011 року
та у березні 2012 року. Колегія суддів не
може прийняти до уваги пояснення
представника Банку про те, що їм
повернулося повідомлення, надіслане
поручителю ОСОБА_7 у лютому 2011 року,
оскільки у останньої знаходиться
оригінал цього документа, який вона
надала суду.

Разом з тим, договором поруки не
визначено строк, після закінчення
якого порука припиняється, а тому
підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559
ЦК України, згідно з якими порука
вважається припиненою, оскільки
кредитор після настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явив вимоги до поручителя
протягом шести місяців.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
29 січня 2014 року № 6-155цс 13, яка згідно зі
ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для
суддів.

Як було зазначено вище, заявляючи
вимоги про дострокове погашення
заборгованості за кредитним договором,
Банк встановив новий строк повернення
кредиту у повному обсязі і
зобов'язаний був пред'явити вимогу до
поручителя протягом шести місяців з
дня наданого поручителю для
дострокового погашення боргу.

У зв'язку з наведеним у задоволенні
позову про стягнення заборгованості за
кредитним договором з ОСОБА_7 слід
відмовити.

Крім того, колегія суддів вважає, що
позовна вимога про стягнення з
відповідачів ОСОБА_6 і ОСОБА_8 штрафу за
порушення положень кредитного
договору не підлягає задоволенню.

Заявляючи вимогу про стягнення з
відповідачів штрафу, Банк обґрунтував
свою вимогу положеннями п.5.2 кредитного
договору, відповідно до яких
позичальник зобов'язаний сплатити
штраф у разі порушення умов договору
застави.

Пунктом 3.1.5 іпотечного договору
№804/6/05/2008/840к/3050, укладеного між Банком
та іпотекодавцем ОСОБА_6 на
забезпечення виконання кредитного
договору передбачено обов'язок
останньої застрахувати предмет
іпотеки в день укладення цього
договору на користь іпотеко держателя
за попереднім погодженням з останнім
умов такого страхування, та надати
іпотекодавцю копію такого договору та
копію документу про внесення
страхового платежу. Строк, на який
повинен був укладатися договір
страхування іпотечним договором не
передбачено.

З матеріалів справи вбачається (а.с.65),
що 28.05.2008 року ОСОБА_6 застрахувала
іпотечне майно в АТ «Українська
пожежно-страхова компанія» строком на
один рік.

На вимогу Банку ОСОБА_6 періодично
переукладала договір страхування
знову ж таки на один рік, що
підтверджується копіями договору.

Колегія суддів вважає, що оскільки
іпотеко держатель не зазначив у
іпотечному договорі строк, на який
повинен укладатися договір
страхування і, отримавши копію
договору страхування, не скористався
своїм правом і не узгодив додатково з
іпотекодавцем строк, на який він
повинен укладатися підстав для
застосування штрафу за порушення умов
іпотечного договору у Банку не було.

Безпідставність нарахування штрафу
підтверджується і висновком судової
економічної експертизи.

З огляду на викладене, рішення суду в
цій частині підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення, про відмову
у задоволенні цієї вимоги.

В решті рішення суду постановлено при
правильному застосуванні норм
матеріального права.

Висновок суду першої інстанції про те,
що кредитний договір відповідає
вимогам закону та ніяким чином не
порушує права позичальника, є вірним і
в цій частині доводи апеляційної
скарги є безпідставними.

Посилання апелянта на те, що борг у
гривневому еквіваленті визначено без
даних про курс валют на час винесення
рішення колегією суддів до уваги не
приймається, так як цим права апелянта
не порушено. Колегія суддів виходить з
того, що на час винесення рішення
офіційний курс долара до гривні
складав 7,99 грн. за 1 долар, а в своєму
рішенні суд перерахував його у
гривневому еквіваленті виходячи з
курсу 7, 98 грн. за 1 долар США, що не
погіршує становище відповідача.

Підстав для скасування рішення суду в
цій частині колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_8,
ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 27 грудня 2013
року в частині стягнення солідарно з
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» заборгованості за
кредитним договором №804/6/05/2008/840к/3050 від
28.05.2008 року та в частині відмови ОСОБА_7
у задоволенні її зустрічного позову до
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Надра» вважати
договір поруки припиненим скасувати і
ухвалити в цій частині нове рішення.

Зустрічний позов ОСОБА_7 задовольнити.

Вважати припиненим договір поруки
№804/6/05/2008/840к/3050/2, укладений між
відкритим акціонерним товариством
Комерційний банк «Надра» і ОСОБА_7
28.05.2008 року.

У задоволенні позову публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» про стягнення солідарно з
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Банку
заборгованості за кредитним договором
№ 804/6/05/2008/840к/3050 від 28.05.2008 року в
розмірі 64559, 45 доларів США відмовити.

Це ж рішення в частині солідарного
стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» штрафу в сумі
3990 доларів США скасувати і відмовити у
задоволенні цієї вимоги. Рішення суду в
частині загальної суми, яка підлягає
стягненню з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на користь
ПАТ КБ «Надра» змінити, зменшивши ці
суми з 64559,45 доларів до 60569,45 доларів, а у
гривневому еквіваленті з 515668, 61 грн. до
483828, 41 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і з цього ж часу може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: