Номер провадження № 22-ц/785/3408/14
Головуючий у першій інстанції Целух
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого:
судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О.,
Громіка Р.Д.

При секретарі:
Горновій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
на ухвалу Малиновського районного суду
м. Одеси від 05 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Буковина» про
стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а:

27листопада 2013р. ОСОБА_2 звернулася
до суду із зазначеним позовом у якому
просила стягнути солідарно з ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ТОВ «Буковина» на її користь
суму основного боргу на суму 2 397 000 грн.,
10% річних за користування чужими
коштами - 958 830 грн.; 15% річних за
користування чужими коштами на суму 868
830 грн., а всього 4 228 071 грн.

Зазначала, що 20.06.2007р. позичила в
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ТОВ «Буковина» 300 000
доларів США на строк до 20.06.2011р. з
обов'язком сплати 10% річних від суми
позики, а у разі неповернення суми
боргу у строк вони зобов'язалися
сплачувати їй 15% за користування
коштами, про що є відповідний письмовій
договір. Однак умови договору вони не
виконали, відмовляється від цього,тому
ОСОБА_2 просила про задоволення її
вимог.

Позивачка та відповідачі подали
до суду письмову заяву від 5 листопада
2013р. про укладання мирової угоди та
просили суд визнати її.

Ухвалою суду від 05.12.2013р. визнано
мирову угоду між сторонами на
наступних умовах:

1. ОСОБА_3 сплачує протягом місяця
ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 40 000
доларів США, а остання відмовляється
від позову до нього.

2. ОСОБА_4 передає у власність
ОСОБА_2 АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 відмовляється
від позову до ОСОБА_4

3. За ОСОБА_2 визнається право
власності на АДРЕСА_1.

4. ТОВ «Буковина» передає у
власність ОСОБА_2: майновий комплекс
бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», який
розташований за адресою: АДРЕСА_2;
земельну ділянку площею 0,3676 га, яка
розташована за адресою: Центральний
район, смт. Затока, м. Білгород -
Дністровський Одеська область,
кадастровий номер :02:028:0049,
цільове призначення земельної ділянки
- для експлуатації та обслуговування
бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»;
цілісний майновий комплекс будівель та
споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
комплекс будівель та споруд НОМЕР_1,
загальною площею 1305,8 кв.м., який
розташований за адресою: Одеська
область, Білгород - Дністровський
район, Шабівська сільська рада, база
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2», територія
Будацької коси, власниками яких є ТОВ
«Буковина».

5) ОСОБА_2 відмовляється від
позовних вимог до ТОВ «Буковина».

6) За ОСОБА_2 визнається право
власності на майновий комплекс бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», який
розташований за адресою: АДРЕСА_2;
земельну ділянку площею 0,3676 га, яка
розташована за адресою: Центральний
район, смт. Затока, м. Білгород -
Дністровський, Одеська область,
кадастровий номер :02:028:0049,
цільове призначення земельної
ділянки-для експлуатації та
обслуговування бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1»; цілісний майновий
комплекс будівель та споруд бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2», комплекс
будівель та споруд НОМЕР_1, загальною
площею 1305,8 кв.м., який розташований за
адресою: Одеська область, Білгород -
Дністровський район, Шабівська
сільська рада, база відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_2», територія Будацької
коси, власниками яких є ТОВ «Буковина».

7) Судові витрати у сумі 3 441 грн.
стягнути солідарно з відповідачів на
користь позивачки.

Провадження в справі закрито.

У апеляційній скарзі ПАТ
«Укрсоцбанк» порушує питання про
скасування ухвали суду, ухвалення
нової ухвали про відмову у визнанні
мирової угоди, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм матеріального і
процесуального права.

У запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_2, указуючи на
правильність ухвали суду, просить
апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
й заперечення проти неї, колегія суддів
вважає, що апеляція підлягає
частковому задоволенню з огляду на
таке.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану
ухвалу, суд першої інстанції виходив із
того, що укладена між сторонами мирова
угода не суперечить закону і не порушує
права та охоронювані законом інтереси
інших осіб, а тому відповідно до правил
ст. ст. 175, 205 ЦПК України вказана мирова
угода підлягає визнанню судом із
закриттям провадження в справі.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна, оскільки він
суперечить вимогам процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦПК
України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо сторони
уклали мирову угоду і вона визнана
судом.

Статтею 175 ЦПК України
встановлено, що мирова угода
укладається сторонами з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок і може стосуватися лише прав
та обов'язків сторін та предмета
позову. Сторони можуть укласти мирову
угоду і повідомити про це суд, зробивши
спільну заяву. Якщо мирову угоду або
повідомлення про неї викладено в
адресованій суду письмовій заяві
сторін, ця заява приєднується до
справи. До ухвалення судового рішення у
зв'язку з укладенням сторонами мирової
угоди суд роз'яснює сторонам наслідки
такого рішення, перевіряє, чи не
обмежений представник сторони, який
висловив намір вчинити ці дії, у
повноваженнях на їх вчинення. У разі
укладення сторонами мирової угоди суд
постановляє ухвалу про закриття
провадження у справі. Закриваючи
провадження у справі, суд за
клопотанням сторін може постановити
ухвалу про визнання мирової угоди.
Якщо умови мирової угоди суперечать
закону чи порушують права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд постановляє
ухвалу про відмову у визнанні мирової
угоди і продовжує судовий розгляд. Суд
не визнає мирової угоди у справі, в
якій одну із сторін представляє її
законний представник, якщо його дії
суперечать інтересам особи, яку він
представляє.

Тобто, мирова угода це досягнута
між сторонами в ході судового розгляду
і під контролем суду заснована на
взаємних поступках угода, яка по новому
визначає їх суб'єктивні права та
обов'язки. Метою такої угоди є
врегулювання спору між самими
сторонами, а її умови можуть
стосуватися лише прав та обов'язків
сторін та предмет спору, який
відповідно до позовної заяви
складається з суті та змісту
правовідносин сторін та є матеріально
правовою вимогою позивача до
відповідача, стосовно якої він просить
постановити судове рішення. Не може
визнаватися судом мирова угода, в якій
нічого не вирішено про долю заявлених
позивачем вимог і умови якої не
пов'язані зі спірними
правовідносинами, або яка зачіпає
права та інтереси інших осіб або
стосується інших правовідносин.

Згідно з правилами ст. 12 Закону
України «Про іпотеку» правочин щодо
відчуження іпотекодавцем переданого в
іпотеку майна або його передачі в
наступну іпотеку, спільну діяльність,
лізинг, оренду чи користування без
згоди іпотекодержателя є недійсним.
залишається предметом іпотеки
відповідно до іпотечного договору.

Судом встановлено, що 20.06.2007р. між
сторонами було укладено договір позики
грошових коштів на суму 300 000 доларів
США і повернення цієї суми коштів з
процентами було забезпечено
вищезазначеним нерухомим майном.

Як убачається з матеріалів
справи, позивачка просила стягнути з
відповідачів солідарно на її користь
суму заборгованості за договором
позики на суму 4 228 071 грн., а згідно із
затвердженою судом мировою угодою
відповідачі мають передати у власність
позивачки певне нерухоме майно, що не
було предметом спору.

Крім того, обґрунтовуючи свою
апеляційну скаргу, ПАТ «Укрсоцбанк»
вказує, що 22.02.2007р. та 29.03.2007р. між АКБ
«Укрсоцбанк», правонаступником якого є
ПАТ Укрсоцбанк», і ТОВ «Буковина» було
укладено іпотечні договори, згідно з
якими ТОВ «Буковина передало йому в
іпотеку наступне нерухоме майно:
майновий комплекс бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею 1162,50
кв.м.; земельну ділянку площею 0,3672 га;
цілісний майновий комплекс будівель та
споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_2»
база відпочинку, територія Будацької
коси на земельній ділянці розміром 11670
кв.м., які є предметом мирової угоди,
укладеної між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і
ТОВ «Буковина» від 05.12.2013р.

З зазначених іпотечних договорів
убачається, що на об'єкти нерухомого
майна накладена заборона на
відчуження.

Аналізуючи вказані норми,
встановлені судом обставини справи та
зміст визнаної судом мирової угоди,
колегія суддів приходить до висновку,
що мирова угода визнана судом із
закриттям провадження в справі
незаконно, так як предметом ціх угод є
передане в іпотеку майно, на яке
накладено заборону на відчуження, а
тому укладення в даному випадку
мирової угоди без згоди
іпотекодержателя, яким є ПАТ
«Укрсоцбанк», неможливе.

За таких обставин у силу вимог п. 3
ст. 312 ЦПК України ухвала суду підлягає
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до цього ж суду для вирішення
питання про затвердження мирової
угоди.

На підставі наведеного та
керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м.
Одеси від 05 грудня 2013 року скасувати і
передати питання на новий розгляд до
того ж суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню у
касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської
області
В.Ф.Парапан

В.О.Панасенков

Р.Д. Громік