УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Умнової О.В., Савченко В.О., Фаловської
І.М., Гримич М.К., Висоцької В.С., Умнової
О.В., розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом Управління комунальною
власністю виконавчого комітету
Рівненської міської ради до ОСОБА_6 про
стягнення пені по договору
купівлі-продажу земельної ділянки
несільськогосподарського призначення,
укладеного між сторонами 10 жовтня 2008
року, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 02 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 05 листопада 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року Управління
комунальною власністю виконавчого
комітету Рівненської міської ради
звернулося до суду з позовом про
стягнення пені по договору
купівлі-продажу земельної ділянки
несільськогосподарського призначення,
укладеного між сторонами 10 жовтня 2008
року. Свої вимоги мотивувало тим, що між
Управлінням комунальною власністю
виконавчого комітету Рівненської
міської ради та ОСОБА_6 було укладено
договір купівлі-продажу земельної
ділянки несільськогосподарського
призначення в АДРЕСА_1, загальною
площею 17700 кв. м. Вартість земельної
ділянки згідно п. 2.1. договору
купівлі-продажу становить 655 683 грн.
Згідно п. 2.2 договору ціна земельної
ділянки мала бути сплачена покупцем на
розрахунковий рахунок продавця в
термін не пізніше тридцять календарних
днів з моменту нотаріального
посвідчення договору. Але в зазначений
строк покупцем було сплачено лише 35 00
грн., що підтверджується банківською
випискою від 11.11.2008 року. В подальшому
оплати були здійснені та зараховані в
дохід місцевого бюджету 24.12.2012 року -
два платежі в сумі 5000, 00 грн. кожен.
Таким чином покупцем було порушено
взяті на себе п.3.1 договору зобов'язання
щодо несвоєчасної сплати вартості
земельної ділянки в термін та розмірах,
визначених договором. Відповідно п. 5.1.
договору купівлі-продажу у разі
порушення строків оплати покупець
нараховує продавцю пеню в розмірі 0, 5%
від несплаченої суми за кожен
прострочений день. Рішенням
Рівненського міського суду
Рівненської області від 27.08.2009 року по
справі № 2-4292/09 за позовом Управління
комунального комунальною власністю
виконавчого комітету Рівненської
міської ради до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості та пені встановлено
перевищення визначеним договором
розміром неустойки того розміру, який
встановлено Законом України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» від
22.11.1996 року № 543/96-ВР, як граничного та
зазначено, що пеня має сплачуватись в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ. Згідно розрахунку управління за
період з 07.03.2009 року по 25.04.2013 року сума
пені становить 442006, 98 грн.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 02 вересня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Рівненської області
від 05 листопада 2013 року, позов
задоволено частково в межах строку
позовної давності із 31.05.2012 року по
31.05.2013 року зі зменшенням розміру суми
пені.

Стягнуто із ОСОБА_6, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1 на користь Управління
комунальною власністю виконавчого
комітету рівненської міської ради, , пеню по договору
купівлі-продажу земельної ділянки
несільськогосподарського призначення,
укладеному між сторонами 10.10.2008 року,
посвідченому приватним нотаріусом
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 за р. №2647, в сумі 50000, 00
грн. В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

ОСОБА_6, не погоджуючись з рішенням та
ухвалою судів попередніх інстанцій,
звернулось із касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на невірне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, просив їх
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Із матеріалів справи встановлено, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Судами попередніх інстанцій повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального права до спірних
правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
суду першої інстанції. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про її відхилення та залишення без змін
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 02 вересня 2013
року та ухвали апеляційного суду
Рівненської області від 05 листопада 2013
року, оскільки вони є законними та
обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Рівненського міського
суду Рівненської області від 02 вересня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 05 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич В.С. Висоцька О.В.
Умнова