Справа № 755/5503/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2014 р. Дніпровський районний
суду м. Києва в складі

головуючого судді Антипової Л.О.

при секретарі
Філімоновій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
клопотання ОСОБА_1 про визнання і
надання дозволу на примусове виконання
на території України судового наказу
мирового судді судової дільниці №4
Калужської області Російської
Федерації, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Дніпровського
районного суду м. Києва надійшло
клопотання ОСОБА_1 про визнання і
надання дозволу на примусове виконання
на території України судового наказу
мирового судді судової дільниці №4
Калужської області Російської
Федерації від 05.11.2004 року про стягнення
аліментів з ОСОБА_2

В судовому засіданні боржник визнав
клопотання та не заперечував протии
його задоволення.

Суд, вивчивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Виходячи з матеріалів справи, 05.11.2004
року мировим суддею судової дільниці
№4 Калужської області було видано
наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки усіх
видів заробітку, починаючи з 02.11.2004 року
до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст. 390 ЦПК України рішення
іноземного суду визнаються і
виконуються в Україні, якщо їх визнання
та виконання передбачено міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України,
або за принципом взаємності.

Статтею 51 Конвенції «Про правову
допомогу та правові відносини у
цивільних, сімейних і кримінальних
справах», підписаної
країнами-учасницями СНД у м. Мінську 22
січня 1993 року, передбачено, що кожна з
договірних сторін на умовах,
передбачених цієюКонвенцією, визнає і
виконує наступні рішення, винесені на
територіях інших договірних країн, а
саме рішення установ юстиції у
цивільних та сімейних справах.

У відповідності до ст.ст. 391-392 ЦПК
України рішення іноземного суду може
бути надане до примусового виконання в
Україні протягом трьох років з дня
набрання ним законної сили, за винятком
рішення про стягнення періодичних
платежів, яке може бути пред'явлено до
примусового виконання протягом усього
строку проведення стягнення з
погашенням заборгованості за останні
три роки і розглядається судом за
місцем проживання (перебування) або
місцезнаходженням боржника.

Враховуючи те, що при розгляді
клопотання ОСОБА_1 про визнання і
надання дозволу на примусове виконання
на території України судового наказу
мирового судді судової дільниці №4
Калужської області Російської
Федерації від 05.11.2004 року про стягнення
аліментів з ОСОБА_2 судом обставин, які
могли б перешкоджати визнанню і
виконанню рішення суду на території
України, не встановлено, суд приходить
до висновку про можливість задоволення
зазначеного клопотання.

Згідно ч. 7 ст. 395 ЦПК України якщо
рішення суду іноземного суду вже
виконувалося раніше, суд визначає, в
якій частині і з якого часу воно
підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 208-210, 390-396 ЦПК України, Конвенцією
«Про правову допомогу та правові
відносини у цивільних, сімейних і
кримінальних справах», -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання і
надання дозволу на примусове виконання
на території України судового наказу
мирового судді судової дільниці №4
Калужської області Російської
Федерації - задовольнити.

Визнати і дати дозвіл на примусове
виконання судового наказу мирового
судді судової дільниці №4 Калужської
області Російської Федерації від 05.11.2004
року про стягнення з ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1
аліментів на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки усіх
видів заробітку, починаючи з 02.11.2004 року
до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подання до Апеляційного суду м.
Києва, протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: