Провадження №2/761/448/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Маліченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Головне управління
юстиції у м. Києві про визнання права
власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до Шевченківського районного суду
міста Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі -
відповідач), третя особа: Головне
управління юстиції у м. Києві (далі -
третя особа) про визнання права
власності на спадкове майно.

Позовні вимоги, які були уточнені
в ході розгляду справи, обґрунтовані
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько
позивача ОСОБА_3, після смерті якого
була відкрита спадщина та заведена
спадкова справа. Заяву про прийняття
спадщини до нотаріальної контори
подала відповідачка, а ОСОБА_4, яка є
рідною сестрою позивача, відмовилася
від своєї частки на користь
відповідача, тобто позивач та
відповідач є єдиними спадкоємцями
першої черги за законом. 21.12.2006 р.
відповідачу було видано свідоцтво про
право на спадщину за законом на ?
частину квартири АДРЕСА_1. Позивач
зазначає, що заяву про прийняття
спадщини до нотаріальної контори він
не подавав, оскільки, йому не було
відомо, що померлому належала ?
зазначеної квартири, а інші спадкоємці
йому про це не повідомили.

Тому, позивач просив суд визнати
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане Першою
київською державною нотаріальною
конторою на ім'я ОСОБА_2 від 21.12.2006 р. ВЕІ
844047 номер в реєстрі 6-9566; визнати за
ОСОБА_1 - право власності на 1/6 квартири
в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом; визнати за ОСОБА_2 право
власності на 2/6 частин квартири в
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі.

Представник відповідача у
судовому засіданні проти задоволенні
позовних вимог не заперечувала.

Представник третьої особи в
судове засідання не з'явився, суду
надав заяву про розгляд справи без його
участі, при винесенні рішення
покладався на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
повно та всебічно дослідивши матеріали
справи, прийшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Відповідно до свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від 09.03.2006 р., ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Судом було встановлено, що
позивач є сином померлого ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 від 03.11.1967 р.
(а.с.7).

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло № 10226 від 06.12.1994 р.,
померлому ОСОБА_3 та відповідачу
належала на праві спільної сумісної
власності квартира АДРЕСА_1 в рівних
долях (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів
спадкової справи № 821, заведеної Першою
київською державною нотаріальною
конторою, заяву про прийняття спадщини
після померлого подала лише
відповідач, а ОСОБА_4, яка є донькою
ОСОБА_3, подала заяву про відмову від
належної їй частини спадкового майна
на користь відповідача.

21.12.2006 р. на ім'я ОСОБА_2 було
видано Свідоцтво про право на спадщину
за законом за № в реєстрі 6-9566 на ?
частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.10).

Позивач зазначає, що йому не було
відомо про існування у померлого права
власності на ? частину спірної
квартири, оскільки, сам позивач
проживав у ній до середини 1993 р., а
свідоцтво про право власності було
видано лише 06.12.1994 р., тому і заяву про
прийняття спадщини він не подавав.

Згідно із ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
як вбачається з матеріалів справи
позивачем було надано суду достатньо
доказів на підтвердження своїх
позовних вимог.

Даючи юридичну оцінку поясненням та
зібраним по справі доказам, враховуючи
те, що позивач є одним із спадкоємців
першої черги після померлого ОСОБА_3,
суд вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного керуючись
ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України,
ст.ст. 10, 60, 169, 212-215,223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Головне управління юстиції у м. Києві
про визнання права власності на
спадкове майно - задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом, яка складається
з ? частини квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 58,20 кв.м., в тому числі житловою
площею 30,90 кв.м., після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, яке видане 21.12.2006
року Першою київською державною
нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_2,
серія та номер бланка ВЕІ 844047, номер в
реєстрі 6-9566.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку
спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, право власності на
1/6 частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 58,20 кв.м., в тому числі житловою
площею 30,90 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку
спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, право власності на
2/6 частин квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 58,20 кв.м., в тому числі житловою
площею 30,90 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя