АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
19 березня 2014 року
Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва у складі:
головуючого судді: Мазурик О.Ф.,
суддів: Прокопчук Н.О.,
при секретарі: Мурзі М.В.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1,
яка діє в інтересах ОСОБА_2,
на заочне рішення Печерського
районного суду м. Києва від 18 листопада
у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Правекс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 18 листопада 2013 року позов
задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Правекс-Банк» (далі - ПАТ
«Правекс-Банк», Банк) заборгованість за
договором про відкриття кредитної
лінії в розмірі 1 420 076 грн. 10 коп.
Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, відповідач через свого
представника ОСОБА_1 звернувся до суду
з апеляційною скаргою, в якій зазначив,
що рішення суду є незаконним та
необґрунтованим, ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права без повного з'ясування обставин,
що мають значення для справи.

Як на підставу скасування рішення,
зазначив, що ухвалюючи рішення судом не
взято до уваги, що матеріали справи не
містять доказів на підтвердження
видачі коштів, а також доказів, які б
дозволили достовірно встановити
заборгованість перед позивачем.

Просив заочне рішення Печерського
районного суду м. Києва від 18 листопада
2013 року скасувати і ухвалити нове, яким
позов Банку залишити без задоволення.

Представник позивача - Кукуня Д.В. в
судовому засіданні проти апеляційної
скарги заперечував та просив відмовити
в її задоволенні, посилаючись на те, що
рішення суду є законним та
обґрунтованим.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
причини неявки суду не повідомив.

Від представника відповідача ОСОБА_1
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи, у зв'язку з
неможливістю її, як представника
ОСОБА_2, бути присутньою в судовому
засіданні, оскільки в цей самий час
буде зайнята в іншій справі.

Враховуючи, що доказів на
підтвердження поважних причин неявки в
судове засідання представник
відповідача не надала, колегія суддів
визнає вказані причини неявки в судове
засідання неповажними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК
України судова колегія вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності відповідача та його
представника.

Вислухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника
позивача,дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, що заявлялись у суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
04 квітня 2008 року між Акціонерним
комерційним банком «Правекс-Банк» (
далі - АКБ «Правекс-Банк»), який
перейменовано в ПАТ «Правекс-Банк»,
укладено договір про відкриття
кредитної лінії № 1-031/08Ф, відповідно до
умов якого Банк надає позичальнику
кредитну лінію в національній валюті
на загальну суму 949 400 грн. для споживчих
цілей, а також для оплати страхових
платежів згідно договорів заставного
майна, строком з 04.04.2008 до 04.04.2011 зі
сплатою 17,49% річних.

13.03.2012 між сторонами було укладено
договір про внесення змін та доповнень
до вищевказаного кредитного договору,
яким збільшено строк дії кредитного
договору до 28.02.2013 та внесено зміни щодо
розміру процентних ставок за
користування кредитом.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Банк свої зобов'язання за договором
кредиту виконав та надав кредит, в
порядку, визначеному Договором.

Доводи апеляційної скарги щодо не
виконання Банком своїх зобов'язань за
кредитним договором спростовуються
правильно встановленими судом
обставинами та наявними в матеріалах
справи доказами.

В свою чергу, ОСОБА_2 зобов'язання за
договором кредиту належним чином не
виконував, у зв'язку з чим в нього
виникла заборгованість перед Банком,
яка станом на 23.10.2013 складала 1 420 076 грн.
10 коп., з яких 949 400 грн. - заборгованість
по кредиту; 470 676 грн. 10 коп. -
заборгованість по відсоткам.

Суд першої інстанції в межах доводів
позову повно і всебічно дослідив
обставини спору, дав належну оцінку
зібраним по справі доказам, ретельно
дослідив суму заборгованості,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює і у відповідності з вимогами
закону прийшов до правильного висновку
про доведеність позивачем неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
договором кредиту та заборгованості у
сумі 1 420 076 грн. 10 коп.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він є законним та
обґрунтованим, відповідає
встановленим по справі обставинам та
нормам матеріального закону.

Судова колегія відхиляє доводи
апеляційної скарги, що судом невірно
визначено розмір заборгованості,
оскільки до висновку про розмір
існуючої заборгованості суд дійшов на
підставі дослідження виписки по
рахунку (а.с. 84-108), про що зазначено в
мотивувальній частині рішення.

Разом з тим, всупереч вимогам,
встановлених ст.ст. 10, 60 ЦПК України
відповідачем не надано до суду першої
інстанції належних та допустимих
доказів на спростування існуючого
розміру заборгованості.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
встановивши відповідні правовідносини
та застосувавши норми, які регулюють
дані правовідносини, дійшов
правильного висновку, що заявлені
позивачем вимоги є обґрунтованими, а
тому підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і не
дають підстав вважати, що судом
допущено порушення норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення спору.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
з урахуванням доказів та заперечень,
які надавалися сторонами у ході
розгляду справи, підстав для його
скасування з мотивів, викладених у
апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319,
325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2, - відхилити.

Заочне рішення Печерського районного
суду м. Києва від 18 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 757/18999/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4311/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Кирилюк І.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.