Справа № 372/5379/13-ц Головуючий у І
інстанції Зінченко О.М.Провадження №
22-ц/780/2260/14 Доповідач у 2
інстанції ЛащенкоКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України19
березня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді: Лащенка В.Д.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Сушко Л.П.,

при секретарі Хименець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства "Марфін
Банк"на рішення Обухівського районного
суду Київської області від 23 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
"Марфін Банк", третя особа товариство з
обмеженою відповідальністю
"Авто-Арсенал" про визнання іпотеки
припиненою,

встановила:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом до ПАТ "Марфін Банк" про
визнання іпотеки припиненою.

Позов мотивував тим, що 05 липня 2007 року
між ним та ВАТ «Морський Транспортний
банк», правонаступником якого є ПАТ
«Марфін Банк», було укладено іпотечний
договір, відповідно до якого він
передав нерухоме майно, що є його
власністю в іпотеку, в забезпечення
виконання ТОВ «Авто-арсенал»
зобов'язань, щодо повернення кредитних
коштів банку.

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 07 грудня 2010 року стягнуто з ТОВ
«Авто-арсенал» на користь ПАТ «Марфін
Банк» суму заборгованості 794 346 грн. 85
коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 21 травня 2013 року визнано таким, що
не підлягає виконанню наказ
господарського суду м. Києва від 10
січня 2011 року про стягнення з ТОВ
«Авто-арсенал» на користь ПАТ «Марфін
Банк» суму заборгованості 794 346 грн. 85
коп.

Відповідно до вимог ст.. 559 ЦК України
просив визнати іпотеку, що випливає з
іпотечного договору від 05 липня 2007
року, припиненою та зобов'язати
іпотекодержателя ПАТ «Марфін Банк»
внести запис про припинення іпотеки до
відповідних державних реєстрів.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 23 грудня 2013 року
позовну заяву ОСОБА_2 про визнання
іпотеки припиненою задоволено.

Визнано іпотеку, що випливає з
іпотечного договору від 05 липня 2007 року
припиненою.

Зобов'язано іпотекодержателя ПАТ
"Марфінбанк" внести запис про
припинення іпотеки до відповідних
державних реєстрів.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
ПАТ "Марфінбанк" подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
рішення суду, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Господарського суду
м. Києва від 07 грудня 2010 року присуджено
до стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто-арсенал» на
користь ПАТ «Марфін Банк» суму
заборгованості 794 346 грн. 85 коп.

На виконання вказаного рішення
Господарським судом м. Києва 10 січня 2011
року було видано наказ про стягнення з
ТОВ «Авто-Арсенал» вказаних коштів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство. Справа про банкрутство
ТОВ «Авто-Арсенал» була порушена
ухвалою Господарського суду м. Києва
від 24 лютого 2011 року. За таких обставин
ПАТ «Марфін Банк» є конкурсним
кредитором ТОВ «Авто-Арсенал».

Проте ПАТ «Марфін Банк» із заявами про
визнання його конкурсних вимог до ТОВ
«Авто-Арсенал» не звернувся, у зв'язку з
чим ухвалою Господарського суду м.
Києва від 21 травня 2013 року визнано
таким, що не підлягає виконанню
наказ Господарського суду м. Києва
від 10 січня 2011 року про
стягнення з ТОВ «Авто Арсенал» з будь
якого рахунку виявленого державним
виконавцем під час виконання судового
рішення, на користь ПАТ «Марфін Банк»
суму заборгованості 794 346 грн. 85 коп., а
також судових витрат (а.с. 4, 6).

З урахуванням викладеного суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про припинення між ТОВ
«Авто-Арсенал» та ПАТ «Марфін Банк»
зобов'язання. За положеннями ч. 1 ст. 559
ЦК України порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання, а також у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності.

За змістом ст..ст. 559, 598 ЦК України
припинення зобов'язання поруки означає
такий стан сторін правовідношення, за
якого в силу передбачених законом
обставин суб'єктивне право і
кореспондуючий йому обов'язок
перестають існувати. Термін «порука»,
застосований законодавцем у
ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується
в розумінні зобов'язальних
правовідносин поруки, з припиненням
яких втрачає чинність договір поруки.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом неправильно застосовано норму
матеріального права, не можуть бути
враховані, оскільки суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що зобов'язання між товариством
«Авто-Арсенал» та ПАТ «Марфін Банк»
припинилися.

Посилання в скарзі на неналежне
повідомлення відповідача про розгляд
справи, не є безумовною підставою для
скасування рішення суду, оскільки це
порушення не призвело до неправильного
вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись
ст..ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Марфінбанк"
відхилити, а рішення Обухівського
районного суду Київської області
від 23 грудня 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді