Провадження № 2/193/100/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 березня 2014 року Софіївський районний
суд Дніпропетровської області в
судді
особи, які беруть участь у справі:
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору- представник Софіївської
районної державної адміністрації
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Софіївка цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третя особа - Софіївська
районна державна адміністрація, орган
опіки та піклування Миколаївської
сільської ради, про позбавлення
батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до
Софіївського районного суду із
позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа -
Софіївська районна державна
адміністрація, орган опіки та
піклування Миколаївської сільської
ради, про позбавлення батьківських
прав. В обґрунтування уточнених
позовних вимог посилається на те, що 4
вересня 2009 року Софіївським районним
судом було прийняте рішення про
відібрання дітей без позбавлення
батьківських прав матері у ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки
с.Катерино-Нікольськ Октябрського
району Хабаровського краю. Після
відібрання дітей було передано в
притулок для дітей «Пролісок» в
ОСОБА_3 є матір'ю малолітніх дітей:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, але вихованням дітей не
займається, умов для нормального
проживання та виховання дітей не
створює, періодично зловживає
спиртними напоями, нестримана, в стані
сп'яніння жорстоко б'є своїх дітей.
Своєю поведінкою ОСОБА_3 створює умови,
які шкодять інтересам дітей, негативно
впливають на психічний та фізичний
Батько дітей записаний зі слів матері.
Розпорядженням голови Софіївської
районної державної адміністрації
14.10.2009 року малолітнім ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3
народженням, було надано статус дитини
позбавленої батьківського піклування.
У 2009 року ОСОБА_1 забрала дітей,
малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 із притулку для
дітей «Пролісок» в м.Кривий Ріг під
свою опіку і з того часу вони
проживають разом з нею у її помешканні.
За час перебування дітей у позивача
під опікою ОСОБА_3 з дітьми не
спілкувалася, ніяким чином не
намагалася з ними зустрітися та не
надає ніякої матеріальної допомоги на
ОСОБА_3 ухиляється від виконання
материнських обов'язків, своєю
поведінкою та діями створює умови, які
шкодять інтересам дітей, негативно
можуть вплинути на психічний розвиток,
а тому позивач просить суд постановити
рішення про позбавлення батьківських
прав відповідача у відношенні
малолітніх дітей.

Позивач - ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримує, на задоволенні позову
наполягає.

Відповідач - ОСОБА_3, будучи у
встановленому чинним законодавством
порядку (ч. 5 ст. 74 ЦПК України)
увідомленим про дату, час і місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
увідомив, заяв про розгляд справи за
його відсутності не подавав. При цьому
відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України
судова повістка разом із розпискою, а у
випадках, встановлених цим Кодексом,
разом з копіями відповідних документів
надсилається поштою рекомендованим
листом із повідомленням або через
кур'єрів за адресою, зазначеною
стороною чи іншою особою, яка бере
участь у справі. У разі ненадання
особами, які беруть участь у справі,
інформації щодо їх адреси, судова
повістка надсилається: фізичним
особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Прокурор Сокол О.В. та представник
третьої особи - Софіївської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області
Чередніченко А.І. вважають, що ОСОБА_3
вихованням своїх дітей не займається,
її доцільно позбавити батьківських
прав.

Третя особа - орган опіки та
піклування Миколаївської сільської
ради в судове засідання свого
представника не направили, просять
провести розгляд справи без участі
представника органу опіки та
піклування сільської ради, проти
позовних вимог не заперечують, про що
надали письмову заяву.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням статті 224 ЦПК
України.

Розглянувши матеріали справи в
судовому засіданні, заслухавши
пояснення позивача, прокурора,
представника третьої особи, суд
вважає, що позов обґрунтований і
підлягає задоволенню із таких підстав:
відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він:

1)не забрали дитину в пологового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;

2)ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

В судовому засіданні за
матеріалами справи встановлено:

4 вересня 2009 року Софіївським районним
судом було прийняте рішення про
відібрання дітей без позбавлення
батьківських прав матері у ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки
с.Катерино-Нікольськ Октябрського
району Хабаровського краю. Після
відібрання дітей було передано в
притулок для дітей «Пролісок» в
м.Кривий Ріг (а.с. 5-6).

ОСОБА_3 є матір'ю малолітніх дітей:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, але вихованням дітей не
займається, умов для нормального
проживання та виховання дітей не
створює, періодично зловживає
спиртними напоями, нестримана, в стані
сп'яніння жорстоко б'є своїх дітей.
Своєю поведінкою ОСОБА_3 створює умови,
які шкодять інтересам дітей, негативно
впливають на психічний та фізичний
розвиток (а.с. 3-4).

Батько дітей записаний зі слів матері.

Розпорядженням голови Софіївської
районної державної адміністрації
14.10.2009 року малолітнім ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3
народженням, було надано статус дитини
позбавленої батьківського піклування
(а.с. 8-9).

У 2009 року ОСОБА_1 забрала дітей,
малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 із притулку для
дітей «Пролісок» в м.Кривий Ріг під
свою опіку і з того часу вони
проживають разом з нею у її помешканні
(а.с. 19).

За час перебування дітей у позивача
під опікою ОСОБА_3 з дітьми не
спілкувалася, ніяким чином не
намагалася з ними зустрітися та не
надає ніякої матеріальної допомоги на
їх утримання (а.с. 20).

ОСОБА_3 ухиляється від виконання
материнських обов'язків, своєю
поведінкою та діями створює умови, які
шкодять інтересам дітей.

У висновку Софіївської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 у
відношенні малолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 за
ухилення від виконання батьківських
обов'язків від 23 січня 2014 року
зазначено, що опікун піклується
здоров'ям дітей та їх навчанням. Діти
забезпеченні вчим необхідним. Мати
дітей ОСОБА_3, 1984 року народження, долею
не цікавиться, матеріально не
допомагає, постійного місця проживання
не має, не працює (а.с. 13).

Виходячи з вищенаведеного встановлено,
що своїми діями відповідач порушує
свої зобов'язання, закріплені в ст. 51
Конституції України, а саме: «Батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття». Аналогічне твердження
закріплене і у ст. 150 СК України, якою
передбачені обов'язки батьків щодо
виховання та розвитку дитини, де
зазначено, що батьки зобов'язані
виховувати дитину, піклуватися про її
здоров'я, фізичний, духовний та
моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України
ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

Згідно п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 164 СК
України мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України у
п. 16 своєї постанови «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» від 30.03.2007 року №
3 вказує, що ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p.,
записано: «Дитина, якщо це можливо,
повинна зростати під опікою та
відповідальністю своїх батьків, і
звичайно, в атмосфері любові та
матеріального забезпечення».

В ч. 2 ст. З Конвенції про права дитини,
що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано:
«Держави-учасники зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист та
опіку, які необхідні їй для злагоди,
приймаючи до уваги права та обов'язки
її батьків, опікунів та інших осіб,
котрі відповідають за неї по закону і з
цією метою приймають всі відповідні
законодавчі та адміністративні
заходи».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402
«Кожна дитина має право на рівень
життя, достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України».

Статтею 11 цього ж Закону передбачено,
що «Сім'я є природним середовищем для
фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального розвитку дитини, її
матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків. Предметом основної
турботи та основним обов'язком батьків
є забезпечення інтересів своєї
дитини».

У відповідності до ст. 12 Закону на
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Відповідно до висновку Софіївської
районної державної адміністрації,
виходячи з інтересів малолітніх дітей,
необхідно позбавити батьківських прав
ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. п. 2 ч.1 164, 165, 180, 182, 183,
Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,
11, 60, 88, 212, 213, 215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя
особа - Софіївська районна державна
адміністрація, орган опіки та
піклування Миколаївської сільської
ради, про позбавлення батьківських
прав задовольнити.

2.Позбавити батьківських прав
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку
с.Катерино-Нікольськ Октябрського
району Хабаровського краю, у
відношенні її малолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення

Суддя:
О.В.Шумська