Справа № 256/1575/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року
м. Донецьк

Суддя Калінінського районного
суду Донецької області О.В. Домарєв,
розглянувши цивільну позовну заяву
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
Відділу державної виконавчої служби
Калінінського районного управління
юстиції у м. Донецьку, третя особа:
ОСОБА_1 «Про звільнення майна з під
арешту», -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою, якою просив звільнити з-під
арешту, накладеного 2009 та 2011 роках
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Калінінського районного управління
юстиції у м. Донецьку на нерухоме,
належне на праві власності ОСОБА_1, а
саме:житловий будинок з прибудовою та з
надвірними побудовами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1. Майно
належить відповідачу на праві
власності згідно договора свідоцтва
про право власності б/н від 05.05.2008 р.,
виданого Головним управлінням
благоустрою та комунального
обслуговування Донецької міської ради.
Стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач у позові посилався на те, що
відповідач, не маючи правових підстав
для звернення стягнення на предмет
іпотеки, наклав арешт на користь
стягувачів, які не є
іпотекодержателями.

Перевіркою матеріалів заяви
встановлено, що заява не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче
провадження», особа яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права на
майно і про звільнення з-під арешту.

Однією з підстав для задоволення вимог
про виключення майна з-під арешту є
наявність порушень прав позивачів на
майно, на яке було накладено арешт, адже
відповідно до частини першої статті 3
ЦПК України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Тобто, позов про виключення майна з-під
арешту є одним із видів
речево-правового способу захисту права
власності та його складових. При
зверненні до суду з позовами про
виключення майна з-під арешту має бути
наявне порушення права володіння або
розпорядження належним позивачу
майном через неправомірне
застосування такого виду обтяження.

Відповідно до пункту 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про
виключення майна з опису» №6 від 27.08.1976
року за правилами, встановленими для
розгляду позовів про виключення майна
з опису, розглядаються вимоги громадян
і організацій, що ґрунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним. Відповідачами в справі
суд притягує боржника, особу, в
інтересах якої накладено арешт на
майно, і в необхідних випадках особу,
якій передано майно, якщо воно було
реалізоване. У тих випадках, коли опис
проводився для забезпечення
конфіскації чи стягнення майна на
користь держави, як відповідач
притягується відповідна державна
податкова інспекція.

Відповідно до змісту частини першої
статті 9, статті 10 Закону України «Про
іпотеку» права іпотекодержателя на
предмет іпотеки не повґязані ні з
правом власності на майно, ні з правом
володіння ним.

Оскільки позивачем не надано до суду
будь-яких передбачених процесуальним
законодавством доказів, враховуючи
критерії їх належності та
допустимості, що підтверджують
виникнення права власності у позивача,
або право володіння майном, а також
докази порушення такого права, суд
приходить до висновку про те, що
заявлені позивачем вимоги не
підлягають розгляду у порядку
цивільного судочинства.

Відповідно ст. 122 ч. 1 п. 1 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

За вказаних обставин та вимог
закону у відкритті провадження за
цивільним позовом слід відмовити, а
позов слід повернути позивачу.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 3, 15, 122 ЦПК України, 60 ЗУ
«Про виконавче провадження», п. 4
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про виключення майна з опису» №6 від
27.08.1976 року, -

УХВАЛИВ :

У відкритті провадження за цивільним
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до Відділу державної
виконавчої служби Калінінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку, третя особа: ОСОБА_1 «Про
звільнення майна з під арешту» -
відмовити та матеріали позову
повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається до
Апеляційного адміністративного суду
Донецької області через суд першої
інстанції протягом п'яти днів.

Суддя О.В.
Домарєв

05.03.2014