РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2014 року
м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:

головуючого - судді
Логінової С.М.,

при секретарі - Сідляр О.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Гетманюка
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Хмельницькому цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Хмельницький
механічний завод» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсації за час затримки розрахунку
та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
публічного акціонерного товариства
«Хмельницький механічний завод» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсації за час
затримки розрахунку та моральної
шкоди, посилаючись на те, що позивач
працював слюсарем з механоскладальних
робіт 3 розряду в ПАТ «Хмельницький
механічний завод».

Наказом №75-к від 10.07.2013 року його було
звільнено з роботи за згодою сторін,
проте відповідно до довідки ПАТ
«Хмельницький механічний завод» №
01/080-13 від 24.10.2013 року при звільненні не
було виплачено заробітну плату у
розмірі 1572,69 грн. Вказану суму, а також
середню заробітну плату за час
затримки розрахунку при звільненні у
сумі 4239,03 грн. ОСОБА_1 просить стягнути з
відповідача.

У судовому засіданні позивач збільшив
позовні вимоги та просив стягнути з
відповідача середню заробітну плату за
час затримки розрахунку при звільненні
у сумі 4843,89 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду позовні вимоги ОСОБА_1 про
стягнення моральної шкоди за заявою
позивача були залишені без розгляду.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав з підстав, викладених
у позовній заяві.

Представник відповідача - публічного
акціонерного товариства «Хмельницький
механічний завод» у судовому засіданні
позов визнав частково, а саме в частині
невиплати заробітної плати у розмірі
1572,69 грн. Стосовно виплати середньої
заробітної плати за час затримки
розрахунку при звільненні у сумі 4843,89
грн. заперечив, посилаючись на те, що у
підприємства відсутні кошти на виплату
вказаних коштів.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про
оплату праці», заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власним або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 означеного
Закону, працівник має право на оплату
своєї праці відповідно до актів
законодавства і колективного договору
на підставі укладеного трудового
договору.

Згідно із ст. 115 КЗпП України заробітна
плата виплачується працівникам
регулярно в робочі дні у строки,
встановлені колективним договором, але
не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів.

Згідно з ст. 116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації провадиться у
день звільнення. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Якщо працівник у день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок.

Судом встановлено, що наказом №030-к від
13.05.2013 р. ОСОБА_1 був прийнятий на роботу
слюсара з механоскладальних робіт 3
розряду в механоскладальний цех ПАТ
«Хмельницький механічний завод». 01.07.2013
року ОСОБА_1 був звільнений з роботи за
згодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП
України, що підтверджується наказом
ПАТ «Хмельницький механічний завод» №
68-к від 01.07.2013 р.

Відповідно до довідки ПАТ
«Хмельницький механічний завод» перед
звільненням за ОСОБА_1 рахується
заборгованість із виплати заробітної
плати станом на 11.11.2013 р. в сумі 1572,69 грн.

Згідно з ст. 117 КЗпП України, у разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство повинно виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до абз. 3 п. 2 розділу II
Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 100 від 08.02.95 р., середньомісячна
заробітна плата обчислюється виходячи
з виплат за останні 2 календарні місяці
роботи, що передують події, з якою
пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до п. 8 розділу II Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 100 від 08.02.95 р.,
нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи, провадяться шляхом
множення середньоденного (годинного)
заробітку на число робочих днів/годин,
а у випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Виходячи з наведених вище правил
обчислення середньої заробітної плати,
середньоденний заробіток на однин
робочий день позивача складає: 707 грн. -
заробітна плата за період з 13 травня по
31 травня 2013 р. + 787 грн. - заробітна плата
за червень 2013 р. = 1494 грн.; 33 робочих дні у
травні (з 13.05.2013 р. по 31.05.2013 р.) та червні
2013 р. = 1494 грн.: 33 = 45 грн. 27 коп.

Суд приходить до висновку, що на
користь ОСОБА_1 слід стягнути з
відповідача середній заробіток за час
затримки розрахунки при звільненні за
період з 01 липня 2013 року по 28 листопада
2013 року у сумі 4843, 89 грн. (45,27 грн. х 107 дн.)

Суд приходить до висновку, що права
позивача порушені і підлягають
захисту, на користь позивача слід
стягнути невиплачену заробітну плату у
сумі 1572 грн. 69 коп. та середню заробітну
плату за затримку розрахунку при
звільненні у сумі 4843 грн. 89 коп.

Відповідно до п. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Суд приходить до висновку, що на
користь держави з ПАТ «Хмельницький
механічний завод» слід стягнути
судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215 ЦПК
України, ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України,
Законом України «Про оплату праці»,
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 100 «Про затвердження Порядку
обчислення середньої заробітної
плати» від 08.02.95 року суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Хмельницький
механічний завод» про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
компенсації за час затримки розрахунку
задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Хмельницький механічний
завод» (м. Хмельницький, вул. Північна,
2, ) на користь ОСОБА_1
(ідент. код НОМЕР_1) заробітну плату у
сумі 1572 (одна тисяча п'ятсот сімдесят
дві грн.) грн. 69 (шістдесят дев'ять коп.)
коп., середню заробітну плату за
затримку розрахунку при звільненні у
сумі 4843 (чотири тисячі вісімсот сорок
три грн.) грн. 89 (вісімдесят дев'ять коп.)
коп., а всього 6416 (шість тисяч чотириста
шістнадцять грн.) грн. 58 (п'ятдесят вісім
коп.) коп.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Хмельницький механічний
завод» у дохід держави судовий збір у
сумі 229 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається на протязі 10 днів до
апеляційного суду Хмельницької
області.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Логінова С.М.