Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №617/9380/12
Головуючий у 1-й інст.
Невмержицький Сергій Степанович
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої Микитюк
О.Ю.

суддів
Товянської О.В.

Гансецької І.А.

при секретарі Гуковій
О.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
майна подружжя

за апеляційними скаргами ОСОБА_2,
ОСОБА_3

на рішення Овруцького районного суду
від 13 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із позовною заявою, в якій просила
поділити нерухоме та рухоме майно
подружжя і залишити їй кондиціонер
вартістю 5000грн., два диспенсери води -
800грн., дитячу спортивну стінку - 1200грн.,
сейф магазинний - 500грн., комп'ютер -
2000грн., стіл комп'ютерний - 400грн.,
принтер - 300грн., дитячу стінку - 1500грн.,
стінку -2500грн., плиту газову - 600грн.,
стільці 4 шт.- 100грн., відеокамеру - 300грн.,
товар в магазинах на 60000грн.,
мікроавтобус „Рено" 64000грн, а всього на
суму 139200грн, стягнути з відповідача на
її користь грошову компенсацію
вартості майна в розмірі 157600грн та
27895грн. компенсації за 1/2 частину
прибудови до будинку по АДРЕСА_1. В
обґрунтування позову зазначила, що під
час шлюбу та спільного проживання з
відповідачем було нажито майно на
загальну суму 445200грн, зокрема
автомобілі „Шкода" вартістю 200000грн. та
„Рено" вартістю 64000грн. Крім того
вважає, що спільною власністю подружжя
є прибудова до будинку по АДРЕСА_1
розміром 5,94х5,33 вартістю 55790грн.

Рішенням Овруцького районного суду від
13 січня 2014 року позов задоволено
частково. Виділено ОСОБА_2 на праві
власності комп'ютер вартістю 2000грн.,
стіл комп'ютерний - 400грн., принтер -
300грн., дитячу стінку - 1500грн., стінку -
2500грн., плиту газову - 600грн., стільці 4
шт. - 100грн., відеокамеру - 300грн., а всього
майно на суму 7700грн. Виділено ОСОБА_3
кухонний гарнітур вартістю 6000грн.,
кондиціонер - 1800грн., холодильник
„Донбас" - 1500грн., пральну
машину-автомат - 2000грн., кухонний
комбайн - 600грн., комплект супутникового
телебачення - 500грн., газовий котел -
4500грн, дзеркало - 100грн, а всього майна
на суму 17000грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в
розмірі 9300 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення і ухвалити нове
рішення про задоволення позову в
повному обсязі. Апелянт посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.
Вказує на те, що суд помилково виключив
з розподілу частину майна, яку
використовує у підприємницькій
діяльності відповідач, та безпідставно
не поділив автомобіль Рено. Вважає, що
не просила поділити самовільну
прибудову, а стягнути з відповідача
половину вартості будівельних
матеріалів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
змінити рішення, виключити з
мотивувальної частини рішення
висновок суду про те, що автомобіль
Рено 2003 року випуску є спільною
сумісною власністю подружжя, виділити
позивачці майно на суму 18950 грн.,
частина якого знаходиться у нього, а
йому - вартістю 17000грн. Зазначає, що
вантажний автомобіль Рено є майном
фізичної особи-підприємця і
використовується ним у
підприємницькій діяльності.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає
задоволенню, а апеляційна скарга
ОСОБА_3 підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 22.07.1995 року по 25
серпня 2005 року. Рішенням Овруцького
районного суду від 24 січня 2013 року
встановлено факт проживання сторін
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 25
серпня 2005 року по 01 жовтня 2011 року.

Під час шлюбу та спільного проживання
сторони придбали вантажний автомобіль
Рено, 2003 року випуску (а.с.63), та легковий
автомобіль „Шкода" вартістю
149565грн.(а.с.64, 65).

ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем і
фактично здійснює підприємницьку
діяльність - роздрібну торгівлю
продовольчими і промисловими товарами,
для якої використовуються в
орендованому магазині: кондиціонер
вартістю 2000грн., микрохвильова піч -
200грн., диспенсер води - 400грн.,
охолоджувач пивний - 400грн., ваги 4 шт. - 400
грн., торгівельні полиці 15шт. - 1050 грн.,
торгівельна вітрина - 2000грн., прилавки -
300грн., сейф магазинний - 500грн., стіл
магазинний - 200 грн., товар в магазинах -
120000грн. ОСОБА_2 є фізичною
особою-підприємцем, але на час
виникнення спору підприємницьку
діяльність не здійснює. За таких
обставин суд першої інстанції
правильно визнав зазначене майно
таким, що не підлягає поділу.

Вартість автомобілів сторонами не
погоджена, клопотань про призначення
експертизи для визначення вартості
автомобілів в суді першої та
апеляційної інстанції сторони не
заявляли. За таких обставин поділ
автомобілів неможливий.

Що стосується позовної вимоги про
стягнення з відповідача половини
вартості прибудови до належного йому
на праві власності будинку по АДРЕСА_1
на підставі ст.62 СК України, то вона є
безпідставною. Положення ст.62 СК
України поширюються лише на об'єкти
спільної сумісної власності подружжя.
Самовільна прибудова таким об'єктом не
є. Із позовом про стягнення половини
вартості будівельних матеріалів
ОСОБА_2 не зверталась.

Відповідно до ст.60 СК України майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. В разі
поділу майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними (ч.1 ст.70 СК України).

Суд першої інстанції поділив рухоме
майно загальною вартістю 24700 грн.,
наявність якого сторони визнали і
вартість якого погодили. Наявність
іншого майна і придбання його під час
шлюбу та спільного проживання позивач
не довела. Разом з тим, суд помилився
при визначенні розміру грошової
компенсації, яка становить 4650 грн.

За таких обставин рішення належить
змінити в частині визначення розміру
грошової компенсації. В решті рішення
ухвалено із дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 317,
319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Змінити рішення Овруцького районного
суду від 13 січня 2014 року. Зменшити
розмір грошової компенсації, стягнутої
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, з 9300 грн. до
4650 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:

Судді: