Справа № 614/182/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 р. Борівський
районний суд Харківської області в
складі:

головуючого судді
Зеленькової Н.Г.

при секретарі
Іванченко Г.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в с.м.т. Борова цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення порядку користування
житловим будинком та господарськими
будівлями,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій вказав, що згідно
договору купівлі - продажу від 13.11.2007
року, посвідченого приватним
нотаріусом Борівського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстрованого в реєстрі за № 3603 він з
відповідачем стали власниками
житлового будинку з господарськими
будівлями, розташованого за адресою
АДРЕСА_1, в рівних долях, та земельної
ділянки площею 0,15 га, наданої для
будівництва та обслуговування
житлового будинку.

Згідно технічного паспорта, на час
складання договору купівлі - продажу,
домоволодіння складалося з: житлового
будинку - літ. «А», літня кухня - літ. «Б»,
веранда - літ. «б», сарай - літ. «Г»,
погріб - літ. «Д», сарай - літ. «Е», сарай -
літ. «Ж», сарай - літ. «З», літній душ -
літ.»К», сарай - літ. «Л», погріб - літ.
«М», навіс - літ. «Н», колодязь №1,
огорожа №5-6.

З самого початку придбання житлового
будинку у спільну власність сторони
між собою домовились хто з них буде
якими приміщеннями користуватись в
житловому будинку. Але згодом
відносини між ними стали
суперечливими, вони не можуть
самостійно вирішити кому скільки площі
можна займати в господарських
будівлях.

Так як сараї, які значаться по
технічному паспорту під літерами «Е»,
«Ж» є похилими, без визначення
вартості, то за подальші роки існування
вони прийшли в негідність, повалилися і
фактично їх не існує.

Враховуючи стосунки, які склалися між
сторонами на теперішній час, позивач
має намір мати свої особисті рахунки,
щоб сплачувати комунальні послуги
окремо від відповідача, лише за свою
сім'ю, а для цього йому необхідно
встановити порядок користування
житловими приміщеннями та
господарськими будівлями.

В судовому засіданні позивач
підтвердив вищевикладене та підтримав
свої позовні вимоги в повному обсязі
про визначення порядку користування
житловим будинком та господарськими
будівлями та просив визначити йому в
користування житлову кімнату 1-5 площею
9,0 кв.м., кухню 1-6 площею 18,2 кв.м., комору
1-7 площею 6,1 кв.м.; з господарських
будівель: сарай - літ. «Г», сарай - літ.
«З», колодязь № 1.

Відповідачу визначити в користування:
житлову кімнату 1-4 площею 7,5 кв.м.,
житлову кімнату 1-3 площею 18,8 кв.м.,
веранду 1-2 площею 9,7 кв.м.; з
господарських будівель визначити
відповідачу в користування: літня
кухня - літ. «Б», веренда - літ. «б», сарай
- літ. «Л», погріб - літ. «Д», «М», літній
душ - «К».

Сіни 1-1 площею 3,2 кв.м. та веранду І
площею 5,4 кв.м. залишити в загальному
користуванні.

Відповідач в судовому засіданні не
заперечувала проти позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи вважає, що позовні
вимоги належать задоволенню в повному
обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що
є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно)..

Стаття 357 ЦК України встановлює, що
частки у праві спільної часткової
власності вважаються рівними, якщо
інше не встановлено за домовленістю
співвласників або законом.

Згідно з вимогами статті 358 ЦК України
співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Пленум Верховного суду України у
Постанові «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на
житловий будинок» від 04.10.1991 року № 7
роз'яснює, що суд вправі за заявленим
про це позовом встановити порядок
користування відособленими
приміщеннями (кімнатами) будинку. У
цьому разі окремі підсобні приміщення
(кухня, коридор, тощо) можуть бути
залишені в загальному користуванні
учасників спільної часткової
власності.

Крім того, дані факти та відповідні
правовідносини підтверджуються
матеріалами справи: копією паспорта та
картки фізичної особи - платника
податків позивача (а.с.5-6), копією
договору купівлі - продажу житлового
будинку та земельної ділянки та витягу
з державного реєстру правочинів (а.с.7-9),
копією технічного паспорту на
домоволодіння (а.с.10-13).

З урахуванням вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 10,11,60, 212-215 ЦПК України,
на підставі ст.ст. 355, 357, 358 ЦК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 в користування:
житлову кімнату 1-5 площею 9,0 кв.м., кухню
1-6 площею 18,2 кв.м., комору 1-7 площею 6,1
кв.м.; з господарських будівель: сарай -
літ. «Г», сарай - літ. «З», колодязь № 1 в
домоволодінні, розташованому за
адресою: АДРЕСА_1.

Визначити ОСОБА_2 в користування:
житлову кімнату 1-4 площею 7,5 кв.м.,
житлову кімнату 1-3 площею 18,8 кв.м.,
веранду 1-2 площею 9,7 кв.м.; з
господарських будівель: літню кухню -
літ. «Б», веренду - літ. «б», сарай - літ.
«Л», погріб - літ. «Д», «М», літній душ -
«К» в домоволодінні, розташованому за
адресою: АДРЕСА_1.

Сіни 1-1 площею 3,2 кв.м. та веранду І
площею 5,4 кв.м. залишити в загальному
користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
домоволодінні, розташованому за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Борівський районний суд Харківської
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
Зеленькова Н.Г.