Справа № 667/9120/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2014 року Комсомольський
районний суд м. Херсона у складі:

головуючого -
судді Гуцалюк О.В.,

при секретарі -
Філіпенко І.О.,

прокурора -
Копитіної В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м.
Херсоні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
виконавчий комітет Комсомольської
районної у м. Херсоні ради, в особі
органів опіки та піклування; служба у
справах дітей Цюрупинської районної
державної адміністрації, про
позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із позовом
до відповідача про позбавлення
батьківських прав, мотивуючи тим, що
вона перебувала в зареєстрованому
шлюбі з відповідачем, який в подальшому
було розірвано. Від даного шлюбу мають
спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач зазначає, що по теперішній день
дитина проживає з нею, хлопчик навіть
не знає батька в лице, його постійно
доглядав і виховує теперішній чоловік
позивача - ОСОБА_4. Спільне життя з
батьком дитини не склалося, так як він
постійно зловживав спиртними напоями і
наркотичними засобами, вів
антигромадський спосіб життя, постійно
бив позивача та її батьків,
неодноразово перебував у СІЗО і має три
судимості. Як стало відомо пізніше
позивачу, її колишній чоловік
перебуває на обліках у наркологічному
та психологічному диспансерах. Також,
відповідач не надавав жодної підтримки
для матеріального забезпечення родини
й дитини, не приділяв уваги її
вихованню і розвитку, навпаки своїм
жорстким ставленням він піддавав їхню
спільну дитину психологічному
насильству й моральному знущанню. У
відповідача є ще одна дитина від
першого шлюбу, на яку він не сплачує
аліменти, мав заборгованості і був
позбавлений батьківських прав. З
огляду на те, що дитина має проживати із
матір'ю і вітчимом, який приділяє
більше уваги і любові, ніж рідний
батько, та забезпечена у своїй родині
усіма належними умовами життя і має усе
для належного навчання і розвитку, а
рідний батько дитини, відповідач у
справі, перебуває на обліках у
наркотичному та психологічному
диспансерах, веде антигромадський
спосіб життя, не надає жодної підтримки
для матеріального забезпечення дитини,
не приймає участі у вихованні,
лікуванні, оздоровленні, навчанні і,
будучи людиною жорстокою, неодноразово
своїм ставленням піддавав їхню спільну
дитину психологічному насильству й
моральному знущанню, позивач просить
позбавити батьківських прав ОСОБА_2
щодо неповнолітнього сина - ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позовні вимоги
та просили позов задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав та пояснив, що він не
зловживає ні наркотичними засобами, ні
алкоголем, не перебуває на обліку у
лікаря нарколога. За спільне життя з
позивачем ніколи не спричиняв ні їй, ні
дитині тілесних ушкоджень або
будь-якого фізичного насилля. Також,
відповідач пояснив, що займався
вихованням дитини, доки відносно нього
не порушили кримінальну справу і він
утримувався в СІЗО м. Херсона, в
наслідок чого не міг фактично
виконувати батьківські обов'язки.
Після звільнення він намагався
зустрітися з дитиною, однак позивач
йому повідомила, що дитина вважає своїм
батьком іншого чоловіка. На даний час,
як зазначив відповідач, дитина
проживає разом з тещею, позивач дитиною
не займається та проживає окремо за
іншою адресою. Раніше до суду не
звертався, оскільки хотів мирно
вирішити спір. Просив у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Прокурор в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення позову,
вважала, що позивачем не доведено факту
умисного ухилення з боку відповідача
від виконання його батьківських прав.

Представник третьої особи -
виконавчого комітету Комсомольської
районної у м. Херсоні ради в особі
органів опіки та піклування в судове
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином.

Представник третьої особи - служби у
справах дітей Цюрупинської районної
державної адміністрації в судовому
засіданні в судовому засіданні проти
задоволення позовних вимог не
заперечувала, вважала доцільним
позбавити відповідача батьківських
прав.

Вислухавши пояснення осіб, які були
присутні в судовому засіданні, свідків,
вивчивши матеріали справи, суд вважає
позов таким, що не підлягає
задоволенню.

Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки
можуть бути позбавлені батьківських
прав у випадку їх ухилення від
виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1є
батьками неповнолітньої дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 від 14.08.2007 року.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу
серії НОМЕР_2 від 15.02.2011 р. шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в
Книзі реєстрації розірвань шлюбів
зроблено актовий запис за № 439 від
19.11.2009 р.

19.03.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1
зареєстровано шлюб, про що Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Цюрупинського районного
управління юстиції Херсонської
області зроблено відповідний актовий
запис № 24,що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3,
виданого 19.03.2011 року.

Відповідно до характеристики, виданої
15.03.2012 р. Ст. ДІМ СДІМ Цюрупинського РВ
УМВС України в Херсонській області
Пенза М.В. на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
останній в період з 2007 р. по 2009 р. мешкав
за адресою: АДРЕСА_2. За час свого
проживання зарекомендував себе з
негативної сторони, зловживав
спиртними напоями, підтримував
стосунки з особами, які ведуть
антигромадський спосіб життя,
характеризувався незадовільно.

Згідно відповіді з Херсонського
обласного наркологічного диспансеру
від 12.12.2013 р. за № 2055 гр. ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 на обліку не знаходиться.

Згідно відповіді з Херсонської міської
психоневрологічної поліклініки від
13.12.2013 р. за № 3448 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
перебуває на обліку з діагнозом:
шизофренія, параноідна форма.

З довідки від 10.01.2014 р. за № 3, виданої
Цюрупинською спеціалізованою школою
І-ІІІ ступенів № 4 з поглибленим
вивченням предметів
природничо-математичного напряму
Цюрупинської районної ради
Херсонської області, вбачається, що
протягом 2013-2014 рр. ОСОБА_2, який є
батьком учня 1-А класу ОСОБА_3, не
приділяє уваги навчанню сина, не
відвідує батьківські збори.

Згідно листа від 10.01.2014 р. за № 1,
наданого адміністрацією дошкільного
навчального закладу № 6 Цюрупинської
міської ради, ОСОБА_2 не брав участі у
вихованні дитини упродовж трьох років
перебування дитини у дошкільному
закладі. Опікувалися дитиною і брали
активну участь у здійсненні
освітньо-виховної роботи мати дитини,
ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Відповідно до акту обстеження
житлово-побутових умов сім'ї гр. ОСОБА_1
та гр. ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, умови
проживання родини задовільні,
санітарно-гігієнічні норми не
порушені, для розвитку та виховання
дітей створені належні умови.

Згідно висновку за № 01-17/7-144 від 11.01.2014
р., виданого Цюрупинськоюрайонною
державною адміністрацією Херсонської
області про доцільність позбавлення
батьківських прав гр. ОСОБА_2 по
відношенню до дитини, ОСОБА_3, гр. ОСОБА_2
має від спільного шлюбу з гр. ОСОБА_1
малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Доглядом та повним утриманням дитини
займається гр. ОСОБА_1 Малолітній
ОСОБА_3 на даний час проживає разом з
матір'ю та вітчимом за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно письмових пояснень гр. ОСОБА_8 та
гр. ОСОБА_9, з 2009 року по теперішній час
гр. ОСОБА_2 жодного разу до сина не
приїздив, матеріально не допомагав,
ніяким чином про нього не піклувався.
Вважають за необхідне позбавити
батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно
малолітнього ОСОБА_3

З наданої відповідачем копії довідки
про звільнення вбачається, що ОСОБА_2 з
23.02.2010 р. по 16.07.2013 р. перебував в СІЗО
Херсонської області, звідки звільнений
на підставі постанови Суворовського
районного суду м. Херсона від 27.12.2012
року.

Свідок ОСОБА_10, яка є матір'ю позивача, в
судовому засіданні пояснила, що за час
спільного проживання відповідач
погано матеріально забезпечував
родину, її донька змушена була вийти на
роботу, коли дитині було шість місяців.
У 2008 році відповідач пішов з родини,
приїжджав до дитини рідко, допомоги
ніякої не надавав. При цьому пояснила,
що її сім»я та сім»я доньки і
відповідача мешкали разом, сварок між
родинами не було, відповідач допомагав
сплачувати кредит за будинок,
допомагав у справах свідка.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснила, що є знайомою сім'ї позивача.
Відповідач матеріально не
забезпечував родину, тому позивач
змушена була вийти на роботу, коли
дитині було шість місяців. В сім'ї часто
виникали скандали, що призвело до
розлучення. Після цього свідок батька
дитини ні разу не бачила.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому
засіданні пояснили, що відповідач не
зловживав спиртними напоями та не
застосовував по відношенню до позивача
фізичну силу. Він працював, заробляв
гроші для родини. Після розлучення
відповідач кожну неділю бачився з
дитиною, стосунки з дитиною у нього
були хороші. На даний час позивач не дає
можливості відповідачу спілкуватись з
дитиною.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України
батьки зобов'язані виховувати дітей,
турбуватися про їх здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
забезпечити отримання дітьми
загальної середньої освіти, готувати
до самостійного життя.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України
право на звернення до суду з позовом
про позбавлення батьківських прав
мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досяглачотирнадцяти
років.

Відповідно п.п. 15-18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.03.2007 року
№ 3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, …), що надані батькам до
досягнення дитиною повноліття і
ґрунтуються на факті спорідненості з
нею, є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей. Ухилення
батьків від виконання своїх обов'язків
має місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя… Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками…

Зважаючи на те, що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом,
суд може у виняткових випадках при
доведеності винної поведінки когось із
батьків або їх обох з урахуванням її
характеру, особи батька і матері, а
також інших конкретних обставин справи
відмовити в задоволенні позову про
позбавлення цих прав, попередивши
відповідача про необхідність змінити
ставлення до виховання дітей і
поклавши на органи опіки та піклування
контроль за виконанням ним
батьківських обов'язків.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього кодексу.
Відповідно до ч. 4 цієї ж статті
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Позивачем не доведено, що відповідач
добровільно ухилився від виконання
своїх обов'язків, від матеріального
утримання та виховання свого сина.

Зловживання ОСОБА_2 спиртними напоями
та наркотичними засобами в судовому
засіданні позивачем не доведено, як і
фактів заподіяння будь-якого насилля в
сім'ї.

Суд не приймає до уваги
довідку-розрахунок заборгованості по
аліментам на ОСОБА_2, оскільки довідка
містить заборгованість станом на 01.10.2006
р., а дитина у сторін позивача та
відповідача народилася ІНФОРМАЦІЯ_1
року, тому надана довідка не має
відношення до даної справи, а її
надання в обґрунтування позовних вимог
суд розцінює, як свідоме намагання
позивача ввести в оману суд та надати
відносно відповідача неправдиві
негативні відомості за для досягнення
своєї мети у будь-який спосіб.

В судовому засіданні відповідач
пояснив, що займався вихованням сина,
доки відносно нього не порушили
кримінальну справу та взяли під варту.
Після звільнення йому не давали та не
дають змоги бачитись з дитиною, а
приїжджати до дитини не міг, оскільки
відносно нього змінено міру
запобіжного заходу на підписку про
невиїзд.

Суд не приймає до уваги довідку №1 від
10.01.2014 року надану завідувачем
дошкільного навчального закладу № 6
виконавчого комітету Цюрупинської
міської ради та висновок № 01-17/7-144 від
11.01.2014 року Цюрупинської державної
адміністрації Херсонської області у
яких зазначено про те, що ОСОБА_2 не брав
у часті у виховані дитини і висловлено
доцільність позбавлення його
батьківських прав, оскільки такі
відомості надані без з»ясування повних
фактичних обставин такого зокрема:

- утримання відповідача у СІЗО і
перебуванні його на підписці про
невиїзд, що в свою чергу
унеможливлювало фізичної присутності
відповідача;

- такі данні надані лише на підставі
однобічних спостережень (щодо
відвідування під час знаходження
дитини у закладі);

- без з'ясування дійсних обставин,
зокрема можливості такого
відвідування;

- щодо частини часу, а не у повній
сукупності участі відповідача;

- без з'ясування позиції відповідача,
його думки, намірів, бажань,
матеріального стану, інших необхідних
обставин, тощо…

Таким чином суд вважає, що стороною
позивача не доведено необхідності
застосування такого крайнього заходу
впливу на відповідача як позбавлення
батьківських прав і доцільність
такого. Суду не доведено також,
свідомого ухилення відповідача від
виконання своїх обов'язків, його винної
поведінки, свідомого нехтування своїми
обов'язками. Натомість виходячи з особи
відповідача, його процесуальної
поведінки при розгляді даної справи,
пояснень наданих у судовому засіданні,
зокрема щодо бажання останнього
спілкуватись з дитиною, брати участь у
його виховані, матеріальному
забезпечені та ін., суд вважає, що у
даному випадку відповідач не потребує
навіть попередження про необхідність
зміни ставлення до виховання дитини з
покладенням на органи опіки та
піклування контролю за виконанням ним
батьківських обов'язків, а потребує
лише безперешкодного спілкування з
дитиною, оскільки факт чинення
перешкод у спілкуванні з дитиною
стороною позивача у судовому засіданні
не заперечувався.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 213 ЦПК України,
ст.ст. 164, 165 СК України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України від
30.03.2007 року № 3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» суд -

в и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: виконавчий комітет
Комсомольської районної у м. Херсоні
ради, в особі органів опіки та
піклування; служба у справах дітей
Цюрупинської районної державної
адміністрації, про позбавлення
батьківських прав - відмовити за
необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Херсонської області
через Комсомольський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
О.В. Гуцалюк