Справа № 371/2151/13ц Головуючий у І
інстанції Пархоменко В.М.Провадження №
22-ц/780/2054/14 Доповідач у 2
інстанції МалородКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Малорода О.І.

суддів - Ігнатченко Н.В., Поліщука М.А.,

при секретарі - Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Київ цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Миронівського районного суду
Київської області від 30 січня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: приватний нотаріус
Миронівського районного нотаріального
округу ОСОБА_3 про визнання договору
дарування частини житлового будинку
недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року позивачка
звернулася до суду з позовом про
визнання договору дарування частини
житлового будинку недійсним,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її батько ОСОБА_4, якому на праві
приватної власності належали 54/100
часток житлового будинку з
відповідними надвірними будівлями і
спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 і
яку він 14 червня 2012 року подарував
відповідачці.

Мотивувала вимоги тим, що при укладенні
договору її батько був тяжко хворим, що
і змусило його вчинити зазначений
правочин проти своєї волі, а тому його
волевиявлення обдарувати відповідачку
не було вільним і не могло відповідати
його волі.

Протягом року після укладення договору
її батько міг розірвати договір, але
помер, тому на її думку, право такої
вимоги перейшло до неї, як до
спадкоємця.

Рішенням суду в задоволенні позову
відмовлено.

Позивачка просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

Мотивує свої вимоги тим, що рішення
ухвалено з порушенням норм
матеріального права, судом неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи.

Вважає, що нею було надано докази того,
що її батько тяжко хворів та уклав
договір на невигідних умовах. Тому, на
її думку, приймаючи рішення про відмову
в задоволенні позову, суд не взяв до
уваги зазначені докази.

Крім того, вважає неправильним
висновок суду про те, що оспорюваним
договором її інтереси не порушуються, і
що вона не має права звернутись до суду
з позовом.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачка з померлим ОСОБА_4
проживала з 2006 року без реєстрації
шлюбу, 11 травня 2012 році зареєстрували
шлюб.

14 червня 2012 року ОСОБА_4 подарував
ОСОБА_2 54/100 часток житлового будинку з
відповідними частками надвірних
будівель і споруд, що розташований по
АДРЕСА_1.

Вказаний договір посвідчений
приватним нотаріусом Миронівського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрований 27 липня 2012 року у
Комунальному підприємстві Київської
обласної ради «Білоцерківське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» за реєстраційним
номером 27867280.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується свідоцтвом про його
смерть.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
обґрунтовував свої висновки тим, що при
укладенні договору дотримані всі
вимоги щодо форми правочину: він
укладений з дотриманням вимог ст.ст. 205,
209, 210 ЦК України: у письмовій формі,
нотаріально посвідчений та
зареєстрований у встановленому
порядку.

Також суд зазначив, що позивачка не
надала суду доказів, що договір
дарування був вчинений її батьком під
впливом тяжких обставин і на вкрай
невигідних умовах, що передбачено ст..
233 ЦК України.

Крім того, суд дійшов висновку, що
позивачка не довела, що її права були
порушені та не надала суду належних
доказів того, що зазначений договір був
укладений в порушення вимог
законодавства та може бути визнаний
недійсним.

Колегія вважає, що судом вірно
встановлено обставини справи, дано їм
належну правову оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу свої вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Позивачка не надала суду належних
доказів на підтвердження тих обставин,
на які вона посилається, як на підставу
для задоволення її позовних вимог, а
саме, що її батько уклав договір
дарування під впливом тяжких обставин
і на вкрай невигідних умовах.

Також позивачкою не надано доказів, що
волевиявлення її батька на момент
укладення договору дарування, не було
вільним та не відповідало його
внутрішній волі.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України
колегія відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін.

Керуючись ч. 1 ст. 308, ЦПК України колегія
,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Миронівського районного суду
Київської області від 30 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: