КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №319/210/14-ц
Провадження №2/319/82/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

19 березня 2014 року
смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді
Мальованого В.О.,

при секретарі Синяковій
О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Куйбишевського
районного суду Запорізької області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права
власності та визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням ,-

ВСТАНОВИВ:

Керуючись стст.383,405 ЦК України,
стст.9,150,156 ЖК України, стст.10,11,60,209,212-215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житлом -
житловим будинком АДРЕСА_1

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції - Куйбишевський
районний суд Запорізької області
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення буде виготовлений
21 березня 2014 року.

Суддя:
В.О.Мальований

05 вересня 2013 року до
Куйбишевського районного суду
Запорізької області надійшла позовна
заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа
Куйбишеський районний сектор УДМС
України в Запорізькій області про
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом .

В своїй позовній заяві позивач
ОСОБА_3 прохає суд визнати ОСОБА_4 такою,
що втратила право користування житлом,
розташованим по АДРЕСА_1, стягнути
судові витрати. В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначив, що він
є власником житлового будинку АДРЕСА_1
На час пред'явлення позову до суду
відповідач більше ніж один рік у
будинку не проживає, у добровільному
порядку не бажає знятися з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою, чим порушує права ОСОБА_3 як
власника житлового будинку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3
заявлені вимоги підтримав, надавши
судові відповідні пояснення.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилась, хоча про час і місце його
проведення повідомлялась належним
чином, причини своєї неявки судові не
повідомила, клопотань про відкладення
розгляду справи або про розгляд справи
без її участі не заявила.

За згоди позивача ОСОБА_3 суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст.224
Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК України).

Неявка представника третьої особи не
перешкоджає розгляду справи, що
узгоджується з положеннями статті 169
ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, надавши їм оцінку, вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
визначено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Судом встановлені наступні обставини у
справі та відповідні їм
правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_3 є власником житлового
будинку АДРЕСА_1, що підтверджується
копією свідоцтва про право на спадщину
за заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України). При
цьому відповідно до ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» (далі -
Закон України) зняття з реєстрації
місця проживання здійснюється
протягом семи днів на підставі заяви
особи, запиту органу реєстрації за
новим місцем проживання особи,
остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Виходячи з того, що Закон України є
спеціальним нормативно-правовим актом,
який регулює правовідносини, пов'язані
із зняттям з реєстрації місця
проживання, вбачається, що положення
ст.7 цього Закону підлягають
застосуванню до усіх правовідносин,
виникнення, зміна чи припинення яких
пов'язані з юридичним фактом зняття з
реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, зокрема, шляхом
зняття особи з реєстрації місця
проживання, пред'явивши разом з тим
одну із таких вимог: 1) про позбавлення
права власності на житлове приміщення;
2) про позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.

Об'єктом власності особи може бути,
зокрема, житло - житловий будинок,
садиба, квартира (стст.379,382 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)).

Права власника житлового будинку
визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК
України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Частиною 3 статті 9 ЖК України
передбачено, що ніхто не може бути
виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно копії рішення Куйбишевського
районного суду Запорізької області
№0813/1031/2012 від 13 вересня 2012 року ОСОБА_3
розірвав шлюб з ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_4 більше року разом з
позивачем не проживає, покинула сім"ю
та виїхала проживати до іншого регіону,
зв'язок ОСОБА_3 на даний час не
підтримує, що підтверждується
поясненнями позивача ОСОБА_3, копією
рішення Куйбишевського районного суду
Запорізької області №0813/814/2012 від 13
серпня 2012 року та довідками виконкому
Благовіщенської сільської ради
Куйбишевського району Запорізької
області №643,644 від 20.08.2013 року та №647 від
21.08.2013року. З часу вибуття відповідач не
ставився до спірного будинку як до
свого основного місця проживання.

Крім того, відповідач перешкоджає
позивачу ОСОБА_3 користуватися в
повному обсязі належним йому будинком,
оскільки вона зареєстрована в ньому.
Виходячи з матеріалів справи,
вбачається, що реєстрація відповідача
об'єктивно створює для позивача
перешкоди у здійсненні права
користуванн, володіння та
розпорядження належним йому будинком.

Таким чином, суд приходить до висновку
про необхідність задоволення позову,
оскільки відповідач ОСОБА_4 без
поважних причин понад один рік була
відсутня в житловому будинку,
належному ОСОБА_3 , а тому втратила
право користування цим житлом.
Будь-яких договірних правовідносин між
сторонами, які б давали підстави для
обмеження прав ОСОБА_3, як власника
житлового будинку, немає.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_3
задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК
України має підстави для стягнення з
відповідача на користь позивача
понесених останнім судових витрат, а
саме суми сплаченого судового збору в
розмірі 114 грн. 70 коп.

Керуючись стст.383,405 ЦК України,
стст.9,150,156 ЖК України,
стст.10,11,60,209,212-215,224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що
втратила право користування житлом -
житловим будинком АДРЕСА_1

Стягнути з відповідача ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою
АДРЕСА_2, проживаючої АДРЕСА_3 (
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт
серії НОМЕР_3 виданий Ленінським РВ
УМВС України в місті Донецьку 12 червня
1997 року) на користь позивача ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_2), проживаючого за адресою
АДРЕСА_1 понесені ним судові витрати у
вигляді сплати судового збору в
розмірі 114 (ста чотирнадцяти ) гривень 70
копійок.

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції - Куйбишевський
районний суд Запорізької області
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив - Куйбишевським
районним судом Запорізької області, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:
В.О.Мальований