Справа № 203/8437/13-ц
04 березня 2014 року Кіровський
районний суд м.Дніпропетровська у
головуючого-судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Місюра
за участю позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про припинення права власності
на частину квартири з виплатою
компенсації, визнання права власності
на частину квартири,-
Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, що
відповідно до заочного рішення
Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 09.06.2010 року
визнано недійсним в ? частині свідоцтво
про право на спадщину за законом від
07.07.2006 року на ім'я відповідача ОСОБА_2
та за ним (позивачем) визнано право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1. 17.11.2010 року ним в КП «ДМБТІ»
було зареєстроване право власності на ?
частину квартири згідно рішення суду.
Право власності на іншу частину
квартири за відповідачем не
зареєстроване. Згідно відповіді КП
«ДМБТІ» за ОСОБА_2 зареєстроване право
власності на квартиру АДРЕСА_2.
Виходячи з технічної характеристики
спірної квартири вона не може бути
поділена між співвласниками. Питанням
утримання житла в належному стані та
оплати комунальних послуг відповідач
не займається. На теперішній час він в
змозі виплатити відповідачу ринкову
вартість ? частини квартири та внести
ці кошти на депозитний рахунок суду
після проведення експертизи. З
урахуванням зазначеного, посилаючись
на те, що відповідач має інше житло,
багато років не займається оформлення
документів на квартиру, її доглядом та
ремонтом, позивач у відповідності до
ст.365 ЦК України просив суд припинити
право ОСОБА_2, на ? частину квартири
АДРЕСА_1, з виплатою ним на користь
відповідача ринкової вартості ?
частини квартири, а також визнати за
ним право власності на вказану ?
В судовому засіданні позивач
позовну заяву підтримав та посилаючись
на викладені в ній підстави, просив
задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини неявки не
З урахуванням повторної неявки
відповідача та думки представника
позивача, судом з урахуванням положень
ст.ст.169,224 ЦПК України, було ухвалено
про розгляд справи в заочному порядку
на підставі наявних в матеріалах
справи доказів.
Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.
Судом встановлено, що заочним
рішенням Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 09.10.2010 року було
визнано недійсним в ? частині свідоцтво
про право на спадщину за законом від
07.07.2006 року на ім'я ОСОБА_2, на квартиру
АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_1, право
власності на ? частину вказаної
квартири.

На підставі вказаного заочного
рішення суду від 09.10.2010 року, що набрало
чинності, 17.11.2010 року за ОСОБА_1 було
зареєстроване право власності на ?
частину спірної квартири.

Посилаючись на те, що відповідач
право власності на іншу ? частину
спірної квартири до теперішнього часу
не зареєстрував, в ній не проживає, не
несе витрати з утримання квартири та не
оплачує комунальні послуги, має інше
житло, позивач на підставі ст.365 ЦК
України просив припинити право
власності відповідача на ? частину
квартири та визнати за ним право
власності на останню з виплатою
відповідної грошової компенсації.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.358 ЦК
України право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Кожен із співвласників має право
на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст.365 ЦК України
право особи на частку у спільному майні
може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: 1) частка є незначною і не може
бути виділена в натурі; 2) річ є
неподільною; 3) спільне володіння і
користування майном є неможливим; 4)
таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

Суд постановляє рішення про
припинення права особи на частку у
спільному майні за умови попереднього
внесення позивачем вартості цієї
частки на депозитний рахунок суду.

За клопотання позивача ухвалою
суду від 07.11.2012 року по справі було
призначено судову будівельно-технічну
експертизу для визначення ринкової
вартості квартири АДРЕСА_1.

26.03.2013 року до суду надійшов
висновок Дніпропетровського НДІСЕ від
28.02.2013 року, згідно якого ринкова
вартість спірної квартири визначена в
сумі 205212 грн.

Однак, з березня 2013 року та по
березень 2014 року, позивачем у
відповідності до вимог ч.2 ст.365 ЦК
України на депозитний рахунок суду
вартість ? частки спірної квартири в
розмірі 102606 грн. внесена не була.

В судовому засіданні 04.03.2014 року
позивач просив суд відкласти розгляд
справи на декілька місяців для
можливості внесення відповідної суми
на депозитний рахунок.

Разом з тим, звертаючись до суду з
позовом позивач зазначав в позовній
заяві про наявну у нього можливість для
внесення вартості ? частки спірної
квартири на депозитний рахунок суду,
мав для цього можливість протягом
майже року з моменту проведення
експертизи та ознайомлення із
висновком останньої. Проте, до
теперішнього часу цього не зробив.

Клопотання позивача про
відкладення розгляду справи до
з'явлення у нього матеріальної
можливості для внесення на депозитний
рахунок суду вартості частки у
спільному майні, не є передбаченою ЦПК
України підставою для відкладення
розгляду справи, протирічить доводам
позовної заяви щодо наявності такої
можливості на момент звернення до суду
з позовом.

А тому, враховуючи положення ч.2
ст.365 ЦК України, суд приходить до
висновку, що в задоволенні позову
ОСОБА_1 слід відмовити, що не
перешкоджає останньому в подальшому
повторно звернутись до суду з
відповідним позовом за наявної
можливості виконання вимог ч.2 ст.365 ЦК
України та при наявності підстав.
передбачених ч.1 вказаної статті.

В зв'язку з відмовою в задоволенні
позову, понесені позивачем судові
витрати слід віднести на користь
держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.358,365 ЦК України,
ст.ст.10,11,27,31,58-60,88,169,212-215,224-226 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про припинення права власності
на частину квартири з виплатою
компенсації, визнання права власності
на частину квартири - відмовити
повністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя

С.Ю.Казак